Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У серпні 2015 року, товариство з обмеженою відповідальністю «КУПЕР ПРАЙС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. «22» травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) № 001/4197/08. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 5 000 грн. 00 коп., а відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в договорі (п. 2.1.2 ч. 2 договору), а також вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобов'язань (п. 3.3.1. ч. 3.3. договору). Згідно п. 5.5. договору, держатель зобов'язаний не пізніше останнього банківського дня строку дії платіжного періоду щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в звіті-рахунку. Банк виконав покладений на нього обов'язок та надав відповідачеві кредит в строк, установлений п. 3.1.1 договору. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за договором, в зв'язку з чим відповідно ч. 6 договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому договору відповідач несе відповідальність в порядку і на умовах, визначених у договорі. 13 липня 2010 року між банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дельта М. Факторинг» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1884 Цивільного кодексу України було укладено договір факторингу № 13/07-10. Згідно з вищевказаним договором банк передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М. Факторинг» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку до договору факторингу. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М.Факторинг» перейшли всі права банка щодо права вимоги до боржника за кредитним договором. Відповідно до п. 4 Протоколу №7 від 22.04.2011 р. Загальних зборів ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М.Факторинг», останнє змінило найменування з ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М. Факторинг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «КУПЕР ПРАЙС». Отже, позивач є правонаступником усіх прав та обов'язків ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М.Факторинг», що також підтверджується копією статуту. Таким чином, внаслідок передачі банком позивачу прав вимоги до боржників, до позивача переходить (відступається) право вимагати (замість банку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними договорами. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням взятих відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 13.07.2010 року (дата укладення договору факторингу №13/07-10) за відповідачем була наявна заборгованість у розмірі 5 970 грн 34 коп. 28.08.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить у розмірі 5 970 грн. 34 коп., з яких: 4 237 грн. 18 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 1 383 грн. 16 коп. - сума відсотків - несплачені відсотки за користування Кредитом; 350 грн. 00 коп. - комісія за прострочену заборгованість. Посилаючись на вимоги ст.ст. 512-519, 526, 530, 536, 612, 615, 625, 629, 1046-1050, 1054,1077-1079, 1082, 1084 ЦК України просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 001/4197/08 від 22.05.2008 року у розмірі 5 970 грн. 34 коп. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу у відсутності представника позивача. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач 28.08.2015 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 970 грн., наявної станом на 13.07.2010 року (дата укладення договору факторингу). Первісний кредитор ПАТ «ОТП Банк» довідався про порушення свого права значно раніше, ще в 2009 році. Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Позивачем в заяві вказано, що сума заборгованості однакова, як станом на 13.07.2010 року так і станом на 28.08.2015 року у розмірі 5 970, 34 грн. Вказаний договір від 22 травня 2008 року №001\\4197\\08 про видачу та обслуговування кредитних пластикових карток був достроково розірваний 30.09.2009 року первісним кредитором -ПАТ «ОТП Банк». Розірвання договору і односторонньому порядку передбачено п.8.2 цього договору. Таким чином, договір від 22 травня 2008 року №001\\4197\\08 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток, укладений між первісним кредитором - ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON], був достроково розірваний 30.09.2009 року. І саме з цієї дати, 30.09.2009 року, почався відлік терміну позовної давності. Вважає, що з моменту початку перебігу позовної даності до моменту звернення позивача до суду минуло близько шести років, що свідчить про сплив позовної давності. Просить у задоволенні позову відмовити. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що «22» травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) № 001/4197/08. (а.с.7-8). Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 5 000 грн. 00 коп., а відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в договорі (п. 2.1.2 ч. 2 договору), а також вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобов'язань (п. 3.3.1. ч. 3.3. договору). Згідно п. 5.5. договору, держатель зобов'язаний не пізніше останнього банківського дня строку дії платіжного періоду щомісяця погашати в повному обсязі суму Мінімального платежу, розмір якого визначається в звіті-рахунку. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Банк виконав покладений на нього обов'язок та надав відповідачеві кредит в строк, установлений п. 3.1.1 договору. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за договором, в зв'язку з чим відповідно ч. 6 договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому договору відповідач несе відповідальність в порядку і на умовах, визначених у договорі. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. 13 липня 2010 року між банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дельта М. Факторинг» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1884 Цивільного кодексу України було укладено договір факторингу № 13/07-10 (а.с.11-14). Згідно з вищевказаним договором банк передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М. Факторинг» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку до договору факторингу. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М.Факторинг» перейшли всі права банка щодо права вимоги до боржника за кредитним договором. Відповідно до п. 4 протоколу №7 від 22.04.2011 р. загальних зборів ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М.Факторинг», останнє змінило найменування з ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М. Факторинг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «КУПЕР ПРАЙС». Отже, позивач є правонаступником усіх прав та обов'язків ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М.Факторинг», що також підтверджується копією статуту. Таким чином, внаслідок передачі банком позивачу прав вимоги до боржників, до позивача переходить (відступається) право вимагати (замість банку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними договорами. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням взятих відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 13.07.2010 року (дата укладання договору факторингу № 13/07-10) за відповідачем була наявна заборгованість у розмірі 5 970 (п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят) грн. 34 коп., з яких: 4 237 грн. 18 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 1 383 грн. 16 коп. - сума відсотків - несплачені відсотки за користування Кредитом; 350 грн. 00 коп. - комісія за прострочену заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10). Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже станом на 28.08.2015 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить: 5 970 (п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят) грн. 34 коп., з яких: 4 237 грн. 18 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 1 383 грн. 16 коп. - сума відсотків - несплачені відсотки за користування кредитом; 350 грн. 00 коп. - комісія за прострочену заборгованість. З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі заявлених вимоги та виносить рішення про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №001/4197/08 від 22.05.2008 року в розмірі 5 970 грн. 34 коп. Не заслуговують увагу заперечення представника відповідача та посилання його на пропущення позивачем строку позовної давності, оскільки вказаний договір було укладено між сторонами 22 травня 2008 року, а відповідно до умов договору строк дії кредитною лінії становить 1461 календарний день з моменту підписання сторонами договору, а якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах. Даних, які б свідчили про те, що сторони заявляли про припинення строку дії кредитної лінії, у суду немає, а отже підстав вважати, що позивач пропустив строк звернення до суду з відповідним позовом, у суду також немає. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесенні та документально підтвердженні судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved