Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

У серпні 2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів; вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2016 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2019 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Позивач просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач проти позову не заперечував. Суду пояснив, що з позивачкою та сином проживає в одному помешканні. За період з серпня 2019 року по даний час він надавав дружині кошти на утримання дитини. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Кременчуцької міської ради Телятник Н.І. просила суд проводити розгляд справи без її участі, направила на адресу суду висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини. Ухвалою судді від 30.08.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 26.11.2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду, доручено органу опіки та піклування надати висновок про визначення місця проживання дитини. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони по справі зареєстрували шлюб 26.11.2016 року у виконавчому комітеті Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 9. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2019 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до\~ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до частини 1\~та 2\~статті 160\~СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Син сторін проживає з мамою. Між сторонами немає спору щодо визначення місця проживання дитини Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Кременчуцької міської ради № 309 від 02.03.2020 року, орган опіки та піклування, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Відповідач не надає матеріальної допомоги на сина. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~182\~Сімейного Кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч.\~3\~ст.\~181\~цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.\~1\~ст.\~183\~згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~80\~цього ж\~Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу. Відповідач не є інвалідом, працездатний, утримання малолітньої дитини є абсолютним обов`язком їх батьків. На підставі встановлених і наведених судом фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON] необхідно залишити « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.\~ 1,\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 1 536 грн. 80 коп. (768 грн. 40 коп. та 768 грн. 40 коп.) сплачений нею при зверненні до суду за позовну вимогу про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Відповідно п.\~7\~ч.\~1\~ст.\~264,\~ч.\~1\~п.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved