Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: ТОВ «ЖКГ «Геолог» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 січня 2014 року відбулось залиття квартири [ADDRESS], що належить позивачу. Залиття відбулось з квартири відповідача - [ADDRESS]. Внаслідок залиття пошкоджене внутрішнє оздоблення квартири позивача, а саме: - стіни та стеля у житлових кімнатах квартири, в результаті чого на шпалерах утворились водні плями, в кутах кімнати під стелею через вологість виник та поширився грибок; - міжкімнатні дерев'яні двері, що призвело до їх розкисання та деформації; - стіни та стеля у коридорі, в результаті чого відстали шпалери на стінах та утворилися водні плями на стелі; - стіни та стеля у кухні, в результаті чого утворилась щілина між стелею та стіною, відпадає штукатурка; - пошкоджена електропроводка у кухні та коридорі (не працюють верхнє світло та більшість розеток); - стіни та стеля ванної кімнати, що призвело до відслоювання фарби на стіні; - стіни та стеля вбиральні, внаслідок чого утворилися плями та відпадає штукатурка; - речі, що знаходились в квартирі: залиті 2 шафи для одягу з речами. Заподіяну шкоду позивач оцінює у 45 000 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоду, позивач просила суд стягнути з відповідача 45 000 грн. майнової шкоди та 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, що проявилась у душевних стражданнях позивача внаслідок залиття квартири. Ухвалою суду (суддя Матійчук Г.О.) від 25 лютого 2016 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для зазначення повних даних відповідача (т. 1 а.с. 17). Після усунення недоліків ухвалою суду від 27 квітня 2016 року провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд справи на 6 червня 2016 року (т. 1 а.с. 38). 26 вересня 2016 року відповідачем [PERSON] подано заперечення на позов, відповідно до яких позовні вимоги визнає на 132 грн. 47 коп., яких достатньо для усунення пошкоджень квартири позивача після її залиття (т. 1 а.с. 46-48). Інші вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 5 жовтня 2016 року вказана справа передана судді Батрин О.В. (т. 1 а.с. 86-93) та ухвалою від 5 жовтня 2016 року справу прийнято до провадження (т. 1 а.с. 94). За клопотання позивача [PERSON] (т. 1 а.с. 101-102) ухвалою суду призначено судову будівельно-технічну експертизу з питань визначення причини залиття квартири позивача, пошкоджень та вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для їх усунення, та розмір матеріальної шкоди (т. 1 а.с. 120). Після проведення експертизи ухвалою суду від 14 березня 2018 року провадження у справі поновлено та призначено до розгляду на 15 травня 2018 року (т. 1 а.с. 199). На виконання п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року у справі проведено підготовче судове засідання та розгляд справи призначено на 19 вересня 2018 року (т. 1 а.с. 244). У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, наведених в запереченнях, а також зазначив, що власниками залитої квартири є позивач та її син [PERSON], який не пред'являє позовних вимог до нього. Представник третьої особи ТОВ «ЖКГ «Геолог» до судового засідання не з'явився. Тому, суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 15 січня 2014 року відбулось залиття квартири [ADDRESS], що належить позивачу [PERSON] з квартири відповідача [PERSON] - [ADDRESS]. Вказане стверджується актом про залиття від 9 вересня 2014 року, затвердженого ТОВ «ЖКГ «Геолог» (т. 1 а.с. 9). Відповідно до цього акту причиною залиття квартири позивача стало протікання води в системі каналізації з квартири № 65 під ванною, внаслідок чого утворились водяні розводи на стелі (0,6 кв.м.) та на кухні (0,4 кв.м.). Пошкоджень майна від залиття у квартирі позивача візуально не виявлено. [PERSON] запропонував [PERSON] ремонт місць залиття без складення акту, на що остання погодилась. Згодом [PERSON] відмовилась від свого рішення та зажадала компенсації затрат на ремонт в грошовій форм від відповідача. Інших даних (акту) щодо встановлення причини залиття квартири позивача та визначення пошкоджень квартири, внаслідок її залиття, станом, наближеним до дати залиття - 15 січня 2014 року суду не надано. Враховуючи відсутність інших доказів, як б підтверджували вказані обставини, часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд при вирішенні справи бере до уваги вихідні дані вказаного акту про залиття щодо дати, причин залиття та пошкоджень. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 15906/17-43 від 7 березня 2018 року: - встановити причину залиття квартири [PERSON], яке сталось 15 січня 2014 року, не вбачається можливим, враховуючи, зокрема, що обстеження проводилось через 4 роки після її залиття; - при проведенні обстеження встановлено наявність жовтої плями, яка є ознакою залиття, на поверхні стелі в приміщенні ванної кімнати. Але встановити під час проведення обстеження причину та час події залиття не вбачається можливим. Пошкодження опорядження стелі в приміщенні кухні, на час проведення обстеження, відсутні, тому обсяги робіт для ремонту визначено згідно з актом про залиття від 9 вересня 2014 року; - вартість ремонтних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, що виникли в квартирі позивача внаслідок її залиття 15 січня 2014 року та враховуючи дані акту про залиття від 9 вересня 2014 року складає 1 057,78 грн. з урахуванням податку на додану вартість; - розмір матеріальної шкоди на час складення акту становить 1 048,46 грн. (т. 1 а.с. 210-223). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тому, з урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода відповідно до висновку експертизи у розмірі 1 057,78 грн., оскільки доводи позивача про завдання їй майнової шкоди на суму 45 000 грн. під час розгляду справи не підтвердились. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З урахуванням душевних страждань позивача з приводу залиття квартири, принципів співмірності, розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивач 300 грн. у відшкодування моральної шкоди. Суд дійшов висновку про стягнення коштів саме з відповідача [PERSON], оскільки на час залиття квартири позивача, він був власником квартири, з якої таке залиття відбулось (т. 1 а.с. 112). Що стосується доводів відповідача, що власниками залитої квартири є позивач та її син [PERSON] (т. 2 а.с. 6), котрий не пред'являє позовних вимог з приводу відшкодування шкоди з відповідача, то суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи наведене, не пред'явлення [PERSON] позову до відповідача, не позбавляє позивача звернутись за захистом свого порушеного права внаслідок залиття квартири відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На час подання позову судовий збір з урахуванням ціни позову за вимоги майнового повинен був бути сплачений у розмірі 551 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру та 551 грн. 20 коп. за вимоги немайнового характеру. Позивач при пред'явленні позову до суду звільнена від сплати судового збору (т. 1 а.с. 14). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимоги про стягнення майнової шкоди на суму 1 057 грн. 78 коп., що складає 2,35% від ціни позову - 45 000 грн. та 300 грн. у відшкодування моральної шкоди, що складає 6% від ціни позову - 5 000 грн. Тому, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 12 грн. 95 коп. (2,35% від суми задоволених вимог майнового характеру) та за вимоги немайнового характеру у розмірі 33 грн. 07 коп. (6% від суми задоволених вимог немайнового характеру), а всього 46 грн. 02 коп. Позивачем за проведення експертизи було сплачено 4 952 грн. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на її користь підлягає стягненню 116 грн. 37 коп., що пропорційно сумі задоволених вимог (2,35% від суми задоволених вимог майнового характеру). На підставі викладеного та

Outcome: partial