Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Свої вимоги мотивувала тим, що 17.04.2004р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб та мають неповнолітнього сина - [PERSON] . [INFO] померла мати - [PERSON] . Відповідач є її сином, відтак, [PERSON] є її онуком. Окрім того, позивач зазначає, що відповідач впродовж останніх багатьох років жодної участі не приймає у вихованні дитини, не цікавиться ним, не виявляє будь-якого бажання піклуватись про дитину, жодної участі у матеріальному забезпеченні та духовному розвитку дитини не приймає. Дитина з 2015 року проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області надала висновок, в якому вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька - гр. [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] Також, позивач вказує, що відповідач добровільно самоусунувся від здійснення своїх батьківських обов`язків. Матеріальну чи будь-яку іншу допомогу на утримання свого сина відповідач не надавав та не надає. Просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Просив суд задоволити позовні вимоги. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судове засідання представник Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Свяошинської районної державної адміністрації Київської області та представник Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідно до яких просили вирішити спір у відповідності до норм чинного законодавства. Окрім того, суд зазначає, що надано суду оригінал висновку Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 26.11.2018р. щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 23.07.2004р., копія якого наявна в матеріалах справи. [INFO] померла мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві 16.08.2018р., копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідач є сином позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 22.07.1976 р., копія якого наявне в матеріалах справи. Із зазначеного вбачається, що позивач є рідною бабусею [PERSON] ( [INFO] ). За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач, в якості обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина, зазначає, що з 2015 року і по цей час відповідач не бере участі у вихованні своєї дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток та взагалі матеріально не підтримує, що, в свою чергу, свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та самоусунення від виховання та утримання своєї дитини. Вимогами ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.ст. 3,18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] з 2015 року по теперішній час проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою №02-18/1194 виданої 30.11.2018р. Виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та характеристикою від 28.11.2018р., копії яких наявні в матеріалах справи. Відповідно до довідки Бузівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №210 від 05.12.2018р. [PERSON] дійсно з 01.09.2015р. по теперішній час навчається в 9-А класі Бузівської загальноосвітньої школи. Успіхами дитини цікавиться лише бабуся - [PERSON] , яка відвідує систематично батьківські збори та цікавиться навчанням дитини. Батько - [PERSON] жодним чином не цікавиться навчанням та розвитком дитини, батьківські збори ні разу не відвідував, з вчителями ні разу не спілкувався. Окрім того, згідно з актом обстеження від 29.11.2018р., складеного комісією Бузівської сільської ради, до 2015 року неповнолітній [PERSON] проживав разом з мамою [PERSON] в м. Києві, того ж року мати тяжко захворіла і дитина переїхала до бабусі. [INFO] померла [PERSON] , батько ( [PERSON] - [INFO] ) [PERSON] не бере участі у вихованні, на даний час його місцезнаходження не відомо. Відповідно до характеристики відповідача від 28.11.2018р. №02-26/747 виданої Бузівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області жителі с. Бузова часто бачать відповідача на території Бузівської сільської ради в неадекватному стані. Окрім того, судом встановлено, що позивач 12.12.2018р. та 14.01.2019р. зверталась зі скаргами до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Свяошинської районної державної адміністрації Київської області та до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації щодо невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. 06.02.2019 року Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації надала відповідь, з якої вбачається, що спеціалістами Служби неодноразово відвідувались помешкання відповідача, однак двері квартири ніхто не відчиняв. Також йому надсилали та залишали запрошення з`явитись до Служби, але він не з`явився. 26.11.2018 Києво-Святошинскою районною державною адміністрацією Київської області надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав батька - гр. [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків батька, не піклується про духовний розвиток свого сина, не забезпечує його матеріально тривалий час, дій, що свідчили б про усвідомлення ним своїх вчинків відповідач не вчинив, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його сина: [PERSON] , [INFO] Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved