Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

У серпні 2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які вона понесла у розмірі 6167,45 грн. В обґрунтування позову вказала, що з 29.12.2004 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.05.2011. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2011 зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.10.2010 та до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2012 збільшено розмір аліментів визначений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2011. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 300 грн. з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.06.2013 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2012 змінено - виключено із резолютивної частини рішення вказівку «… починаючи з 10.02.2012 року». В іншій частині рішення залишено без змін. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.05.2018 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів відмовлено. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 22.08.2018 рішення Дарницького районного суду від 24.05.2018 в частині позову [PERSON] до [PERSON] скасовано та постановлено стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що окрім звичних витрат, вона несе додаткові витрати, пов`язані із захворюваннями та розвитком здібностей дитини. Батько дитини від виконання своїх обов`язків ухиляється, додаткових коштів на утримання сина не надає, у зв`язку з чим позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 15.09.2020 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідач у встановлений в ухвалі строк відзив на позовну заяву не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували з 29.12.2004 в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.05.2011. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого наявна в матеріалах справи. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2011 зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.10.2010 та до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2012 збільшено розмір аліментів визначений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2011. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 300 грн. з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.06.2013 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2012 змінено - виключено із резолютивної частини рішення вказівку «… починаючи з 10.02.2012 року». В іншій частині рішення залишено без змін. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.05.2018 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів відмовлено. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 22.08.2018 рішення Дарницького районного суду від 24.05.2018 в частині позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів скасовано та постановлено стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо. Син [PERSON] проживає разом з матір`ю. Вирішуючи вимогу про стягнення додаткових витрат, суд керується нормою ст. 185 Сімейного кодексу України, яка встановлює, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. ВСУ звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17). Аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, коли в силу особливих, виняткових обставин вимагаються поверх звичайних додаткові витрати, цих коштів може виявитися недостатньо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). До особливих обставин з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Звертаючись до суду із вимогою про стягнення з відповідача половини понесених додаткових витрат на дитину в розмірі 6 167,45 грн., позивач посилалася на те, що такі витрати були пов`язані з оздоровленням, лікуванням та розвитком здібностей дитини. Судом встановлено, що за період з 09.01.2019 по 18.03.2019 позивачем були понесені витрати, зокрема: на лікування сина, медичне обстеження, що підтверджується відповідними квитанціями та чеками в загальній сумі 1 516,90 грн. Враховуючи, що такі витрати на дитину є додатковими, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 758,45 грн. (1516,90 / 2). Оплата проживання дитини на базі відпочинку «Фазан», яка знаходиться на березі чорного моря в Одеській області, харчування дитини в столовій на базі відпочинку та проїзд до бази відпочинку мало на меті оздоровлення дитини, у зв`язку з хронічним захворюванням «аденоїдит». Відтак, такі витрати є додатковими. Водночас суд вважає необґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача витрат на проживання позивача на базі відпочинку та її проїзд. З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги в цій частині частково в розмірі 2800 грн. (2250+950+2400=5600/2=2800). Крім того, за період з 19.02.2019 по 07.10.2019 позивачем були понесені витрати на придбання сину абонементу в басейн (8 відвідувань), що підтверджується відповідними квитанціями та чеками в загальній сумі 1920 грн. Згідно копії довідки про результати обов`язкового медичного огляду за 2019 рік у [PERSON] діагностовано «сколіотичну поставу», рекомендовано масаж та відвідування басейну. Зважаючи на те, що відвідування басейну дитиною було за рекомендацією лікаря, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню половина понесених витрат в сумі 960 грн. (1920/2). Також позивачем були понесені витрати на розвиток здібностей сина до малювання в розмірі 98 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи, що позивачем підтверджено понесення нею додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її розвитком, лікуванням, оздоровленням в сумі 9 134,90 грн., враховуючи обов`язок обох батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача половину понесених нею витрат в розмірі 4 567 грн. 45 коп., а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial