Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], по якому просив: -стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого та проживаючого [INFO] на користь [PERSON] 22 502 гривні (двадцять дві тисячі пятсот дві гривні) в рахунок відшкодування матеріальних збитків завданих злочинами, передбаченими ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вчиненим кримінальним правопорушенням відповідачем йому було завдано майнової шкоди на загальну суму 22 502 гривні. Позивач зазначає, що [PERSON] при розгляді кримінальної справи повністю визнав свою провину, а також визнав що вартість нанесеної ним матеріальної шкоди становить 22 502 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.05.2017р. (справа №511/955/17, провадження 1-кп/511/146/17) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання. Позивач зазначив, що 04.05.2017 р з 10 до 11 години під час вчинення кримінального правопорушення [PERSON], викрав в [PERSON] майно, а саме: електричну кутову шліфувальну машину «Makita» вартість якої складає 1800 грн (робоча експлуатація становить близько 15 годин впродовж 1 року), обрізний диск - вартість 30 грн; трьохфазний генератор електричної енергії «Honda» Е Р 6500 С х S» - вартість 20 000 грн. (робоча експлуатація становить 3 хвилини). Він незаконно проник в належне позивачу приміщення (будинок), який знаходиться на земельній ділянці за адресою Одеська обл. Роздільнянський район, дачний кооператив «Фіалка», для цього зламав навісний замок вартістю 60 грн. До вчиненого злочину дане майно було справне та знаходилось в робочому стані. 05.05.2017 р. о 05 годині 20 хвилин [PERSON] повторно проник в належне позивачу приміщення і намагався повторно вчинити злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме: викрасти електричні та інші інструменти, деталі з кольоровим металом та кольоровий метал. А також намагався викрасти новий культиватор вартість якого складає 15 000 грн. в робочому стані (робоча експлуатація становить близько 1 години - вперше). Злодій, який знаходився в належному позивачу приміщенні (сарай), намагаючись від нього втекти, проламав частину даху, при цьому пошкодив металочерепицю довжиною 2,5 м - вартість якої зі встановленням становить 245 грн м2, що дорівнює збитку 612 грн. При спробі повторної крадіжки [PERSON] був затриманий позивачем та переданий співробітникам поліції. Загальна сума збитку становить: (60 + 1 800 + 30 + 20 000 + 612) = 22 502 грн. Також зазначив, що [PERSON] при розгляді кримінальної справи повністю визнав свою провину, а також визнав що вартість нанесеної мені ним матеріальної шкоди становить 22 502 грн. Відповідно до ч.2 ст. 127 КК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п. 2 Постанови пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] матеріальна шкода в розмірі 22 502 гривень. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved