Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на утримання непрацездатної дружини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі. Від спільного з відповідачем життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та непрацездатної дружини відмовляється. На підставі вищевикладеного позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Також просила суд стягнути з відповідача на її утримання кошти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивачка не зявилась, про день, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримала у повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив. Відзив, у передбачені ухвалою суду від 17.08.2018 строки, до суду не надав. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі з 20 січня 2018 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 208007, виданого 20 січня 2018 року, актовий запис № 38 (а.с. 7). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ЖС № 368125 від 20 червня 2018 року, актовий запис № 707 (а.с. 8). Згідно з довідкою № 1551 від 07 серпня 2018 року, виданої сільським головою Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області [PERSON], [PERSON] дійсно зареєстрована і проживає в [INFO], та має на утриманні малолітнього сина [PERSON] (а.с. 9, 10). У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги сину та дружині не надає. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам неповнолітньої дитини. Позивачка, як одержувач аліментів, звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 704,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved