Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Гарасівка, вул. Садова, буд. 20. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Гарасівка, вул. Садова, буд. 20. Власником житлового будинку та земельної ділянки був [PERSON], який помер 17.09.2003року. Спадкоємцем померлого [PERSON], стала [PERSON], яка здійснила відчуження зазначеного будинку, однак право власності на земельну не оформлювала, відчуження земельної ділянки за правочином не здійснювала. Позивач, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач позов визнала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне: Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 12.12.1995 виданого Любимівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності за №45, власником земельної ділянки площею 0,23 га що розташована на території Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області с. Гарасівка, цільове призначення особисте підсобне господарство, був [PERSON]. Власником житлового будинку за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Гарасівка, вул. Садова, буд. 20 є [PERSON], що підтверджується рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.08.2008, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21347482 від 20.12.2008 виданим Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, довідкою № 01-32/173 від 09.04.2013 видане виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 120 ЗК України (в редакції на час набуття права власності на житловий будинок) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Аналіз змісту норм ст. 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Діє принцип цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. Особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При цьому при застосуванні положень\~ст. 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~ст. 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти.\~\~Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року № 6-2цс15, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved