Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 04.01.2008 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», було укладено кредитний договір № Ф-1. Для забезпечення виконання умов кредитного договору 04.01.2008 року між позивачем та кредитором укладено договір поруки № Ф-6. У подальшому 04.06.2008 року між позичальником та банком укладено договір про внесення змін № 1 до зазначеного кредитного договору, згідно якого була збільшена відсоткова ставка за користування кредитом з 15,5 % до 20 % річних. Оскільки вона як поручитель своєї згоди на вказані вище зміни до кредитного договору не давала, тому просить визнати договір поруки № Ф-6 від 04.01.2008 року припиненим. У судовому засіданні представник позивача та відповідач [PERSON] підтримав вимоги позову, обґрунтовуючи його викладеними в ньому обставинами. В останнє судове засідання позивач та її представник не зявилися, позивач надала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив застосувати строк позовної давності. В останнє судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутності. Представник відповідача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовпідлягає задоволенню з наступних підстав.\- 04.01.2008 року між [PERSON] та «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», було укладено кредитний договір № Ф-1 на надання позичальнику кредиту в сумі 170000,00 грн. зі сплатою 15,5 % річних та з кінцевим терміном погашення не пізніше 31.12.2027 року (а.с. 5-8). Того ж дня 04.01.2008 року між позивачем та «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та [PERSON] було укладено договір поруки № ф-6, за яким вона зобовязалася виконати зобовязання по погашенню заборгованості згідно кредитного договору № ф-1 від 04.01.2008 року та відповідати як солідарний боржник у тому ж обсязі, що і позичальник (а.с. 9). Пунктом 5.1 договору поруки визначено, що збільшення обсягу відповідальності поручителя за цим договором на нового боржника відбувається виключно за взаємною згодою сторін цього договору. Як встановлено судом, 04.06.2008 року між боржником та банком також було підписано договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № ф-1 від 04.01.2008 року (а.с. 8), в якому змінено розмір процентної ставки з 15,5 % на 20 % річних з 04.06.2008 року. При цьому з позивачем укладання вказаного договору не погоджено та нею не підписаний. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння зміна умов договору не допускається. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, що передбачено ч.1\~ст.559 ЦК України. У п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5\~«Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»\~розяснено, що відповідно до ч. 1\~ст. 559 ЦК України\~припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої\~статті 559 ЦК\~порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Отже, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Зазначений правовий висновок був викладений у постанові Верховного Суду України від 18.06.2012 року у справі № 6-73цс12, а згідно вимог\~ст. 360-7 ЦПК України\~висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 15.02.2016 року у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором встановлено, 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «АК Промінвестбанк» та фізичними особами, в тому числі кредитного договору № Ф-1 від 04.01.2008 року, укладеного з [PERSON] Зазначеним судовим рішенням колегія суддів дійшла до висновку про припинення зобовязання [PERSON] за договором поруки, оскільки визначивши додатковим договором до кредитного договору нову процентну ставку, яка призвела до збільшення відсотків за користування кредитними коштами, без укладання додаткової угоди до договору поруки про збільшення відсоткової ставки, у звязку з чим збільшився обсяг відповідальності поручителя, яка згоду на таке збільшення не надавала. В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Так як із збільшенням відсоткової ставки за користування кредитом збільшився обсяг відповідальності поручителя [PERSON], з якою такі зміни умов кредитного договору не узгоджувалися, а договір поруки не передбачає можливості зміни розміру процентної ставки за основним зобов'язанням без узгодження з поручителем, тому суд вважає позовні вимоги щодо припинення поруки обґрунтованими та задовольняє їх. Окрім того, суд не знаходить підстав для застосування строку позовної давності, на чому наполягав представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», з огляду на те, що з письмових пояснень позивача від 14.06.2016 року слідує, що порушення своїх прав як поручителя вона дізналася у травні 2014 року після подання до неї позову про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, і ці обставини не спростовані стороною відповідача.

Outcome: approved