Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] (далі - вкладник, позивач) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» (далі - ПАТ «АКБ «Київ», банк або відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором банківського (депозитного) вкладу в розмірі 15 000,00 грн., відсотки за користування в розмірі 1 574,00 грн., упущену вигоду в розмірі 924,00 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн. та витрати на юридичні послуги, поштові витрати, а також інші витрати в розмірі 1 000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 18.06.2014 року між сторонами було укладено договір строкового банківського вкладу «Барвінок» №165530 (далі - договір), згідно умов якого [PERSON] зобов'язався внести на депозитний рахунок 15 000,00 грн. строком на 184 календарних днів до 19.12.2014 року, а відповідач - відповідно нараховувати та виплачувати відсотки у сумі 21,00% від суми вкладу. По закінченню строку дії договору відповідач на вимогу позивача депозит із відповідними відсотками йому не повернув. Позивач звертався до відповідача із заявою про повернення суми банківського вкладу і сплати відсотків за користування грошима, проте відповідач свої зобов'язання не виконав, саме порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором і змусило позивача звернутись до суду. Також позивач стверджує, що через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, він втратив можливість розмістити кошти на депозитному рахунку в іншому банку і отримувати відповідно відсотки за це (а.с.3) Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, свого представника в судове засідання не направив (а.с.10, 12, 17, 52, 55, 57), що відповідно до положень ст.74 ЦПК України дає підстави суду вважати, що відповідач належно повідомлений. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в частині стягнення з ПАТ «АКБ «Київ» на користь [PERSON] суму заборгованості за договором банківського (депозитного) вкладу в розмірі 15 000,00 грн., відсотки за користування в розмірі 1 574,00 грн., на задоволенні інших вимог не наполягає та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.58). 08.05.2015 року винесена ухвала про заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частина 2 статті 1060 ЦК України містить імперативну норму про обов`язок банку видати вкладнику за його першою вимогою кошти зі спливом встановленого договором строку та не допускає іншого порядку регулювання даних відносин спеціальним законодавством чи договором. Крім того, частиною 1 статті 1061 ЦК України передбачено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу (ч.6 ст.1061 ЦК України). Судовим розглядом встановлено, що 18.06.2014 року між сторонами було укладено договір строкового вкладу № 165530 «Барвінок» (а.с.5-6) На виконання умов договору, позивачем (вкладником) було розміщено у відповідача (банк) депозитний вклад в сумі 15 000,00 грн. строком на 184 календарні дні до 19.12.2014 року з виплатою відповідачем відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 21,00% річних (а.с.5-7) Згідно до п. 4.1. договору відповідач (банк) нараховує проценти не пізніше останнього банківського дня кожного календарного місяця та в день закінчення строку розміщення депозиту в розмірі процентної ставки 21,00% річних, на суму фактичного залишку на депозитному рахунку в поточному календарному місяці. З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2014 року позивач (вкладник) звертався до відповідача (банку) із заявою про закінчення терміну дії договору та про повернення всієї суми вкладу та нарахованих відсотків, що підтверджується відповіддю ПАТ «АКБ «Київ» на дану заяву під № 111-31/357 від 22.12.2014 року (а.с.8) Відповідно до п. 5.1. договору відповідач (банк) повертає позивачу (вкладнику) суму депозиту та нараховані відсотки після закінчення строку, на який був залучений депозит, шляхом зарахування на поточний рахунок позивача (вкладника) № 26207110062001 / 980, відкритий в ПАТ «АКБ «Київ». Проте, з матеріалів справи вбачається, що свої зобов'язання відповідач не виконав. На час звернення позивача до суду і винесення рішення судом заборгованість відповідача перед позивачем по поверненню суми банківського вкладу в розмірі 15 000,00 грн. - заборгованості за договором банківського (депозитного) вкладу та 1 574,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування залишається непогашеною. Доводи позивача, викладені в позовній заяві щодо неможливості позивача отримати кошти за договором банківського вкладу № 165530 від 18.06.2014 року, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, з яких вбачається, що згідно відповіді, наданої ПАТ «АКБ «Київ» на заяву [PERSON] про повернення банківського вкладу (депозиту) під № 111-31/357 від 22.12.2014 року зазначено, що у зв'язку з недостатністю коштів у банку, зобов'язання перед клієнтами виконуються в межах наявних коштів у касі банку. Також, зазначено, що банк узяв для обліковування за балансовим рахунком № 9806 «Документи фізичних осіб/до рахунків фізичних осіб, що невиконані банком у встановлений законодавством України строк» (а.с.8) На підставі постанови Правління Національного Банку України від 24.02.2015 року № 128 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.02.2015 року було прийнято рішення № 39 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Київ», згідно якого з 25.02.2015 року було запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на період дії якої задоволення вимог вкладників не допускається згідно п. 1 ч. 5 ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закону) Пунктом 1 частини 6 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 35 Закону, не поширюються на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується фондом. Згідно ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою200 000,00 грн. В свою чергу, дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутись до суду за захистом свого порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому ще не повернуті за системою гарантування, виходячи із діючого цивільного законодавства України та умов договорів банківського вкладу. Зазначена правова позиція міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-13275св14 від 16.07.2014 року. Судом встановлено, що за період з дня звернення позивача з вимогою про видачу грошових коштів з депозитного рахунку (від 19.12.2014р.) до дня запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «АКБ «Київ» у відповідача було достатньо часу для здійснення повної видачі грошових коштів позивачу і нарахованих відсотків, але відповідач свої зобов'язання не виконав та не надав суду належних доказів повідомлення позивача про причину відмови у подальших виплатах з моменту звернення до нього позивача з відповідно заявою до 25.02.2015 року, коли на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.02.2015 року № 39 ПАТ «АКБ «Київ» було віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію. За таких обставин, суд застосовує норми ст. ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України, згідно яких з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором банківського вкладу в розмірі 15 000,00 грн. та відсотки в розмірі 1 574,00 грн., що разом складає 15 574,00 грн. Стаття 627 ЦК України визначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 61 ЦПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідач не скористався своїм правом з`явитися в суд і спростувати надані позивачем докази по справі, які підтверджують і факт укладання кредитного договору і наявність заборгованості перед позивачем, приходжу до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Щодо решти вимог, а саме стягненні суми упущеної вигоди, моральної шкоди та юридичних, поштових та інших витрат, то у їх задоволенні слід відмовити у зв`язку із їх недоведеністю позиваем. Щодо стягнення суми моральної шкоди, то цивільним законодавством України не передбачено стягнення з боржника на користь кредитора моральної шкоди за невиконання своїх зобов`язань за договором банківського вкладу. На підставі викладеного та

Outcome: approved