overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що у 2012 році вона з відповідачем перебувала у стосунках та у них народився син - [PERSON] , 2016 року народження. Дитина проживає разом з нею та її дитиною від першого шлюбу. Відповідач є здоровим та працездатним і може сплачувати аліменти на рівні ј частини з усіх видів заробітку, оскільки з травня цього року працює на СРЗ (фортеця) водієм. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає відповідач у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 09.09.2016 року (а.с.2). Згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України №789-XII від 27.02.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, який уточнила в частині розміру аліментів. В обґрунтуванні позову зазначає, що від шлюбу сторони у справі мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , котрі мешкають за адресою проживання матері. [PERSON] є батьком дітей, але матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Позивач вважає, що останній за станом здоров`я спроможний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, позивач в позовній заяві просила розглянути справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує, відповідач надав до суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав повністю. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд, відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає можливим у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає (а.с. 4-5). Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції Закону№ 2037-VIII від 17.05.2017), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини перелічені в ч.1 ст.182 СК України, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір». При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд стягує з відповідача 768,40 грн в дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 12.03.2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції\~ у Донецькій області, актовий запис № 71. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] , а [INFO] донька [PERSON] . Вказувала, що з кінця квітня 2019 року відповідач майже не живе вдома, зловживає спиртними напоями, зраджує, матеріально сім`ю не підтримує. Зазначала, що ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, постійно виникають сварки, що негативно впливає на виховання дітей. Вважала, що збереження сім`ї неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 12.03.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції\~ у Донецькій області, актовий запис № 71. [INFO] шлюбу народився син [PERSON] . [INFO] шлюбу народилась донька [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 14.10.1995 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у міському відділі РАЦС м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 1355. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2019 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов`язки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 14.10.1995 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі РАЦС м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 1355, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~У серпні\~2019\~року [PERSON] \~звернулася в\~суд з\~заявою заінтересована особа: ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи це тим, що в архівній довідці № 507, від 20.08.2019 року її прізвище, ім`я та по батькові вказано « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », [PERSON] », а не [PERSON] . \~ \~ \~ \~В даний час заявник має намір оформитись на пенсію, однак при призначенні пенсії взяти до уваги вищезазначену архівну довідку немає підстав, по причині неправильного запису її прізвища, ім`я та по батькові, у зв`язку із чим заявниця звернулася в суд з даною заявою. \~ \~ \~ \~В судове засідання заявниця з`явилася, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшло пояснення, згідно якого просить справу слухати у його відсутності, щодо винесення рішення покладається на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення заявниці по справі, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом об`єктивно встановлено, що згідно копії паспорта серії [NUMBER] від 03.02.1999 року, копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.04.1988 року, копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.06.1987 року,прізвище ім`я та по батькові заявниці зазначено [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~В судове засідання з`явилися свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що дійсно працювала у колгоспі «ім. Кірова», КСП «ім.Кірова», ПОП «Відродження» с.Свіршківці Чемеровецького району, [PERSON] , [INFO] . Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці по справі, свідків, суд вважає заяву обґрунтованою, оскільки факт правовстановлюючого документу ніким не оспорюється. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини, посилаючись на те, що 10.05.2008 року між ними було укладено шлюб, від якого у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що позивач перебуває у декретній відпустці, коштів на утримання дітей не вистачає, просить винести рішення про стягнення з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.Відповідач, матеріальної допомоги не надає. 24.09.2019 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачу було надано термін на подачу заперечень та подання доказів на спростування позовних вимог, але він ніяких дій не вчинив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.08.2009 року, серії [NUMBER] від 16.09.2013 року, серії [NUMBER] від 29.08.2017 року. Згідно ст.84 Сімейного Кодексу України - дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач грошей на утримання [PERSON] не надає, коштів на утримання дітей не вистачає, а тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] аліментів, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення [PERSON] трьохрічного віку. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником зазначеного житлового будинку. У цьому будинку зареєстрований [PERSON] , який в ньому не проживав та не проживає, не сплачує комунальні послуги, не несе витрат на утримання житлового приміщення. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження належним їй майном. Представник позивача - адвокат Кравчук В.М. звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за відсутності його та позивача, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений (з урахуванням п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України) про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.04.2016 року належить право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному будинку зареєстрований [PERSON] , який більше року в ньому не проживає. Зазначені обставини підтверджуються: інформаційною довідкою з держреєстру речових прав на нерухоме майно від 02.07.2016 року №62574023; довідкою Григорівської сільської ради від 25.07.2019 року №1071; актом обстеження житлово-побутових умов від 25.07.2019 року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у неї та відповідача є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо і ухиляється від обов`язку щодо утримання дитини, хоча є працездатним і має можливість сплачувати аліменти. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] ), які проживають з позивачем і перебувають на її утриманні. Відповідно до\~ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 статті 191 СК України встановлює, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити позов повністю і визначити аліменти на дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. При поданні позову позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 08 липня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницької області (актовий запис №110). Від шлюбу дітей не має. Вказує, що сімейне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, й вже більше трьох місяців вони проживають окремо. Оскільки відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку через органи ДРАЦС, тому вона просить суд даний шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності й шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницької області (актовий запис №110). Від шлюбу дітей не має. Сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачкою сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved