Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія є гроші» заборгованість за договором № 3582408011-000046 від 03 березня 2018 року у розмірі 25 310,50 грн. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 1 762 грн. 00 коп. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. 03 березня 2018 року між сторонами у справі було укладено договір № 3582408011-000046 про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, згідно умов якого [PERSON] отримав позику у розмірі 3 000,00 грн. Згідно умов договору позика надавалась строком на 31 (тридцять один) день та повинна була бути повернута до 03 квітня 2018 року включно. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 1 510,50 грн. за 31 день. Таким чином, у строк, зазначений договором у разі виконання відповідачем зобов'язань за цим договором, відповідач повинен був повернути позику на суму 3000,00 грн. та проценти за користування позикою у розмірі 1510,50 грн. Всупереч чинному законодавству та умовам договору, [PERSON] належним чином покладені на нього обов'язки перед позивачем не виконав, порушив умови договору № 3582408011-000046 від 03 березня 2018 рокуі має прострочену заборгованість. Станом на 20 серпня 2018 року за відповідачем по укладеному з ТОВ «Фінансова компанія є гроші» договору № 3582408011-000046 про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредитувід 03 березня 2018 року наявна заборгованість на загальну суму 25 310,50 грн., яка складається з наступного: 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9 850,50 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 12 460,00 грн. - заборгованість за пенею. До теперішнього часу сума боргу за договором № 3582408011-000046 від 03 березня 2018року відповідачем не погашена. Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 вересня 2018 року справу № 205/6002/18 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» до [PERSON] про стягнення заборгованості було передано за підсудністю на розгляд Індустріального районного суду м.Дніпропетровська на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 січня 2019 року, справу було передано судді Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, натомість до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача в порядку спрощеного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв'язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір № 3582408011-000046 про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, згідно умов якого [PERSON] отримав позику у розмірі 3 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 03 квітня 2018 року включно. Відповідно до п.2.1. Договору, позикодавець (Товариство) на умовах цього Договору надає Позичальнику (Клієнту) коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання Позики, та відповідно до умов цього Договору, а Позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити Суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором. Відповідно до п.3 Договору, позика складає 3000,00 грн. 3.2. Сума процентів за користування позикою становить 1510,50 грн. за 31 день. Проценти за користування Позикою становлять 2% за кожний день користування Позикою, що становить (730 процентів річних). Ти процентної ставки - плаваюча. Фіксована процентна ставка за цим Договором становить: 0,33 % кожен день користування позикою, починаючи з 1-го та до 5-го дня користування позикою. 2% за кожен день користування позикою, починаючи з 1-го дня з Дати видачі Позики, і закінчуючи Датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою. Відповідно до п.5 Договору, строк, на який надається Позика за цим Договором становить 31 день. Дата надання позики 03.03.2018 року. Дата повернення Позики - не пізніше 23:00 год. 03.04.2018 року включно. Відповідно до п.6.1. Договору, 6.1. Позикодавець нараховує проценти за користування Позикою наданою за цим Договором, за кожен день користування Позикою, а Позичальник зобов'язується сплатити Суму процентів за користування Позикою не пізніше дати повернення Позики. Відповідно до п.7.1. Договору, 7.1. У випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати Суми процентів за користування Позикою, Позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3,00 % від залишку Суми Позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Загальний розмір пені, що підлягає сплаті за Договором, не може перевищувати розмір встановлений законом України. Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № 3582408011-000046 від 03 березня 2018 року, заборгованість за ним станом на 20 серпня 2018 року склала 25 310,50 грн., яка складається з наступного: 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9 850,50 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 12 460,00 грн. - заборгованість за пенею. Таким чином, [PERSON] не виконав умови договору, чим порушив право позивача на кошти за договором. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 626 ч.1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як встановлено з матеріалів справи, зобов'язання відповідача щодо повернення суми позики виконувались з порушенням умов договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вирішуючи питання про розмір нарахованої пені, який підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя статті 551 ЦК України). Верховний суд України у правовому висновку по справі № 6-100 цс 14 від 03.09.2014 року та № 6-1120цс15 від 4 листопада 2015 року, зазначив, що згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Таким чином, суд враховує, що розмір заборгованості по сплаті пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, яку вимагає стягнути позивач 12 460,00 грн. значно перевищує розмір заборгованості за кредитом 3000,00 грн., а тому суд реалізовуючи своє право, передбачене ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшує розмір неустойки згідно розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, до 3000,00 грн. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості, яка станом 20 серпня 2018 року склала 15 850,50 грн., в тому числі: 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9 850,50 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість за пенею. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial