Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31.05.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди кімнати в квартирі [ADDRESS] до 31.06.2016 року. Позивач здійснив оплату в сумі 1200 грн. Після укладання договору та здійснення оплати проживання позивача в кімнаті стало нестерпним. Відповідач позбавив його можливості користуватися послугами, які були визначені в п.2.1.4 договору оренди. Після звернення позивача до Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області з відповідачем проведено бесіду профілактичного характеру, однак, останній не змінив свого відношення до виконання договору оренди. Оскільки порушення відповідачем права позивача на проживання в орендованій кімнаті вимагали додаткових зусиль для організації ним свого життя та відновлення порушених прав йому було завдано моральну шкоду, тому просить стягнути з відповідача 15 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також 1200 грн. сплачених коштів. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 23.09.2016 року позовну заяву залишено без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.119 ЦПК України. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 11.10.2016 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 28.11.2016 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про порушення прав власності на розпорядження нерухомим майном залишено без руху. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 04.01.2017 року зустрічну позовну заяву повернуто позивачеві за зустрічним позовом. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 05.07.2017 року цивільну справу передано на розгляд до Корольовського районного суду м.Житомира. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 15.09.2017 року цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Бондарчук В.В. Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про час, дату та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенню ст.ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 травня 2016 року між сторонами був укладений договір оренди кімнати (15 м2) в квартирі, за умовами якого [PERSON], як орендодавець, передає у тимчасове і платне користування [PERSON], як орендарю, кімнату в квартирі [ADDRESS] (а.с. 5-6 ). Позивач сплатив відповідачеві орендну плату у розмірі 1200 грн., що підтверджується розпискою [PERSON] (а.с.6 зворот). Згідно п.2.1.4. договору оренди орендодавець зобов'язується забезпечити орендарю користування місцями загального користування в квартирі: кухнею з газовою плитою і мікрохвильовкою, ванною, туалетом і балконом. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст. 810 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А відповідно до ст. 611 цього ж Кодексу, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив умови договору оренди від 31.05.2016 року, а тому з нього необхідно стягнути отримані кошти за орендну плату у розмірі 1200 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. За приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, тощо. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. За встановлених судом обставин позивачу була завдана моральна шкода, що виразилася у душевних стражданнях, переживаннях, вимушений був вчиняти певні дії, направлені на відновлення свого звичайного режиму життя. Крім того, суд враховує, що у позивача відбулося загострення хронічних захворювань. Розмір завданої моральної шкоди позивачем оцінений у 15000 грн. З урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, суд вважає за доцільне зменшити розмір моральної шкоди, визначений позивачем, до 500 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача отримані кошти за орендну плату у розмірі 1200 грн. та 500 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: partial