Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У січні 2019 року позивач звернувся з позовом до ДП «Лікувально-оздоровчий пансіонат «Агарський мис» про стягнення заробітної плати, середньої заробітної плати за затримку розрахунку, який згодом неодноразово уточнював. У останньому позові зазначив, що у 2014 році його було прийнято на посаду сторожа в ДП «ЛОП Агарский мис» НАНУ. Наказом № 22-п вид 31.08.2016 року його було звільнено за ст. 36 п. 2 КЗпП України. На день звільнення остаточний розрахунок у сумі 16516,25 грн. з ним проведено не було. Він неодноразово звертався до відповідача з питання виплати заробітної плати, але відповіді до теперішнього часу не отримав. Просив стягнути з ДП «Лікувально-оздоровчий пансіонат «Агарський мис» заборгованість по заробітній платі у розмірі 16516,25 грн, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 63170,68 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині заборгованості по заробітній платі. У задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Пояснив, що він працює на підприємстві з 20.11.2016 року. Попереднім директором не передані бухгалтерські документи, тому підприємство не мало можливості здійснити розрахунок заборгованості. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] \~не заперечував\~проти стягнення\~з підприємства\~заробітної плати.\~У задоволенні\~позову про\~стягнення середнього\~заробітку за\~затримку розрахунку\~просив відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з трудової книжки [NUMBER] [PERSON] 12.09.2014 року за наказом № 32 від 12.09.2014 року прийнято на роботу сторожем до ДП ЛОП «Агарський мис» НАНУ, а наказом № 4 від 01.10.2015 року звільнено за ст. 38 КЗпП України (власне бажання) з 02.10.2015 року (а.с. 5, 96-51). Також у трудовій книжці зазначено, що з 17.06.2016 року позивача прийнято на роботу до К ПБМР «Рятувально-водолазна служба». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою ДП «ЛОП «Агарский мис» (а.с. 77, 106) заборгованість по заробітній платі складає 16516,25грн. Середньоденна заробітні плата складає 83,56 грн., середньомісячна - 1797,54 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1, цього Кодексу роз`яснив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, що викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Державного підприємства «Лікувально-оздоровчий пансіонат «Агарський мис» на користь [PERSON] нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 16516,25грн. підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Виплата працівникові середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні є формою матеріальної відповідальності роботодавця, яка виникає у випадку вчинення ним порушення норм трудового законодавства. Тягар відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець\~виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні\~статті 2 ЗУ «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні\~не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника,\~отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обмежується трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~До зазначено правового висновку прийшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27.01.2020 року по справі № 682/3060/16-ц. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 233 КЗпП України передбачено строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, у частині першій зазначеної статті передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У частині другій цієї статті зазначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав, а не порушенням виплати заробітної плати, законодавством встановлено тримісячний строк на звернення до суду з позовом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач звільнився з підприємства 31.08.2016 року за власним бажанням, але відповідач у день звільнення не вчинив дії з виплати належної працівникові при звільненні заробітної плати. З позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні позивач звернувся до суду 22.01.2019 року, тобто з пропуском передбаченого ст. 233 КЗпП України тримісячного строку звернення з позовом до суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачем не зазначено відповідно до ст. 234 КЗпП України поважних причин пропуску строку. З огляду на викладене позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження оплати адвокату суми в розмірі 2000,00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial