Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

У серпні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит в розмірі 22974,86 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. При цьому зазначає, що 21 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та фізичною особою - [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 99-197, відповідно до якого відповідачу видано кредит в сумі 20000,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56% річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20 березня 2023 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Надав до суду заяву, відповідно до якої просив судове засідання проводити за відсутності представника АТ «Ощадбанк», без проведення фіксації судового процесу. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Надав до суду заяву, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі, просить суд розглядати справу за його відсутності, без фіксації процесу технічними засобами. Згідно з ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) та відповідачем [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 99-197 (далі - Договір), відповідно до якого відповідачу видано кредит в сумі 20000,00 грн. на споживчі цілі зі сплатою 56% річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20 березня 2023 року, що підтверджується копією договору про споживчий кредит (а.с. 10-14). Відповідно до п. 2.1 Договору, Банк зобов'язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов'язується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 2.2, 2.3 Договору, Кредит надається в загальному розмірі 20000,00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок) на строк 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше «20» березня 2023 р., якщо інший строк та або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Кредит надається на споживчі цілі. Відповідно п. 2.4.1 Договору, за користування Кредитом Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п'ятдесят шість) процента (-ів) річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою. Свої зобов'язання за Договором позивач виконав у повному обсязі, надавши грошові кошти відповідачу. В свою чергу, відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками належним чином не виконав, у зв'язку із чим, станом на 31.07.2018 року виникла заборгованість в розмірі 22974,86 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 19333,34 грн., заборгованість за відсотками - 3514,86 грн., пеня за прострочені відсотки - 84,52 грн., пеня за прострочення кредиту - 31,95 грн., заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 7,41 грн., заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту - 2,78 грн., що підтверджується Довідкою про суми заборгованості (а.с. 19). Згідно з п. 3.3.2 Договору, повернення Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення Кредиту, встановленого згідно з цим Договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за Договором не виконав. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, а отже з відповідача слід стягнути на користь позивача суму заборгованості за Договором в розмірі 22974,86 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved