Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі ПАТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № CVR0GK00000053 від 29.05.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 35000,00 дол. США з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту на термін до 25.05.2035 року в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених в заяві та Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Зокрема, відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 01 по 05 число кожного місяця позичальник зобовязався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 386,39 доларів США для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Посилаючись на те, що банк свої зобовязання перед позичальником виконав в повному обсязі, однак відповідач у порушення умов договору кредитні кошти не повертає, що призвело до того, що станом на 25 грудня 2014 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 141 958,56 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом 35589,22 дол. США, заборгованості по процентах за користування кредитом 31771,55 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 5215,52 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 62607,24 доларів США, штрафу (фіксована частина) 15,85 доларів США, штрафу (процентна складова) 6759,18 доларів США, банк просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № CVR0GK00000053 від 29.05.2007 року в сумі 141 958,56 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.12.2014 року складає 2 238 686,48 грн. та судовий збір. \~\~\~\~ Представник позивача\~\~в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника банку, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини відсутності не повідомив. Так, згідно положень ч. 5 ст. 76 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до даних АДБ при ГУДМС України в Чернівецькій області щодо адреси місця реєстрації відповідача, останній значиться зареєстрованим за адресою: [INFO] й відповідно за даною адресою судом направлялись судові повістки та матеріали позовної заяви з додатками. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. При цьому, клопотання [PERSON], який є сином відповідача про зупинення провадження у справі у звязку із перебуванням відповідача за кордоном, суд до уваги не приймає, оскільки [PERSON] не надано суду належних доказів на підтвердження наявності у нього повноважень на здійснення представництва інтересів відповідача в судовому процесі. Крім того, відомості про перебування відповідача за межами України не підтверджено належними в розумінні положень ст. ст.. 58-59 ЦПК України доказами. \~\~\~\~ Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як убачається з наявних у справі доказів, 29.05.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CVR0GK00000053, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 35000,00 доларів США з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,84 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту на термін до 25.05.2035 року в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів в обумовлених у кредитному договорі строки та порядку. Зокрема, відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 01 по 05 число кожного місяця позичальник зобовязався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 386,39 доларів США для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору (а.с. 9-11). Як встановлено судом, ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання перед позичальником виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобовязання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Так, станом на 25.12.2014 року у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 141958,56 доларів США, в тому числі: заборгованості за кредитом 35589,22 дол. США, заборгованості по процентах за користування кредитом 31771,55 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 5215,52 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 62607,24 доларів США, штрафу (фіксована частина) 15,85 доларів США, штрафу (процентна складова) 6759,18 доларів США, що підтверджується наданим представником позивача на підтвердження своїх вимог відповідним розрахунком суми боргу (а.с. 4-7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобовязань за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. До того ж, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного повернення кредиту та сплати процентів й відповідно належного виконання взятих на себе за договором кредиту зобовязань. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, за положеннями ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ст. 267\~\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Стаття 259 ЦК України визначає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Крім того, відповідач [PERSON], підписуючи кредитний договір, засвідчив, що ознайомився та погодився з усіма умовами надання кредиту фізичним особам, що свідчить про те, що відповідач з умовами кредитування був ознайомлений. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved