Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до Першої одеської державної нотаріальної контори, Слідчого управління ГУ МВС України в Одеській області, прокуратури Полтавської області, [PERSON], у якому прохає звільнити з-під арешту нежитлову будівлю - шпиталь зі складом загальною площею 617,6 кв. м, який знаходиться по [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 27 березня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 441 К-СМП про надання кредиту в сумі 2 006 000 грн. з терміном повернення до 25 березня 2016 року. У забезпечення виконання кредитних зобов'язань 27 березня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу [PERSON], згідно з яким в іпотеку банку передано шпиталь зі складом загальною площею 617,6 кв. м, розташований по [ADDRESS] та належний йому на підставі договору купівлі-продажу ВЕА № 293455, посвідченого 11 липня 2006 року приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу [PERSON] за № 2503. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 02.02.1010 року та рішенням апеляційного суду Полтавської області від 08.04.2010 року були задоволені позовні вимоги АБ «Укргазбанк» до [PERSON], стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором та звернуто стягнення на предмет іпотеки. Постановою ВДВС Лубенського МРУЮ ВП №20431798 від 20.07.2010 року відкрито виконавче провадження на виконання вказаного рішення суду, здійснено опис та арешт нерухомого майна. Однак, відділ державної виконавчої служби не може здійснити реалізацію предмета іпотеки та виконати рішення суду, оскільки виявилося, що першою Одеською державною нотаріальною конторою 29.12.2008 року, слідчим управлінням ГУМВС України в Одеській області 10.03.2009 року, прокуратурою Полтавської області 04.09.2009 року були накладені арешти нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, внаслідок чого АБ «Укргазбанк» обмежений у праві на його реалізацію. На думку позивача його вимоги на спірне майно мають вищий пріоритет, оскільки іпотека АБ «Укргазбанк» зареєстрована раніше, ніж обтяження відповідачів. Представник позивача - Шух С.В., в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити. При цьому зазначив, що позивач не оспорює обґрунтованість та правомірність накладених на спірне майно арештів, а лише бажає захистити своє право пріоритетного задоволення вимог до боржника за рахунок предмета іпотеки. Відповідачі - перша Одеська державна нотаріальна контора та слідче управління ГУМВС України в Одеській області в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно належним чином, що дає суду право розглянути справу без їх участі. Представник відповідача - прокуратура Полтавської області, Чепурна Л.І., проти задоволення позову заперечила, вказавши, що арешт на майно було накладено в рамках кримінального провадження, а тому питання про його зняття має вирішуватися відповідно до КПК України. Крім того, зазначила, що арешт в рамках кримінального провадження був накладений на майно в 2008 році, тобто раніше, ніж винесено рішення суду, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, а тому позивач не має першочергового права на задоволення вимог за рахунок даного майна. Відповідач - [PERSON] під час вирішення справи покладається на розсуд суду. Вказав при цьому, що брав в банку кредит для підприємницької діяльності, є власником заставленого нерухомого майна. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.55 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.ч.1, 2 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 257 ЦК України встановлює позовну давність тривалістю три роки. З пояснень представника позивача та наявних матеріалів справи вбачається, що ПАТ АБ «Укргазбанк» довідався про накладені арешти на спірне нерухоме майно після отримання відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, тобто не раніше 27.01.2011 року. З позовною заявою позивач звернувся до суду 17.01.2014 року, тобто в межах строку позовної давності. Крім того, відповідачами по справі клопотання про застосування строку позовної давності не заявлялося, а тому підстави для відмови у позові з цих підстав відсутні. Встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 лютого 2010 року та рішенням апеляційного суду Полтавської області від 08 квітня 2010 позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] та [PERSON] задоволено. Стягнуто заборгованість за кредитним договором від 27 березня 2008 року № 441 К-СМП на загальну суму 2 178 836,19 грн. та звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну [PERSON] нежитлову будівлю - шпиталь зі складом загальною площею 617,6 кв. м по [ADDRESS]. /а.с.14 -16/. На виконання рішення суду постановою ВДВС Лубенського МРУЮ від 20 липня 2010 року ВП № 20431798 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 08 квітня 2010 року апеляційним судом Полтавської області про звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, а саме: належну [PERSON] нежитлову будівлю - шпиталь зі складом загальною площею 617,6 кв.м по [ADDRESS]. /а.с.17/ 02 вересня 2010 року державним виконавцем ВДВС Лубенського МУЮ складено акт опису і арешту майна, зокрема належної [PERSON] зазначеної вище нежитлової будівлі. /а.с.18-19/ Також встановлено, що на даний час відділ державної виконавчої служби Лубенського МУЮ не може здійснити реалізацію предмета іпотеки та виконати тим самим рішення суду, оскільки згідно з витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 27 січня 2011 року № 30126038 на спірне майно накладено арешт Першою одеською державною нотаріальною конторою, зареєстрований 29 грудня 2008 року о 14:53 год. за № 8341409, Слідчим управлінням ГУМВС України в Одеській області, зареєстрований 10 березня 2009 року о 15:45 год. за № 8529798, та прокуратурою Полтавської області, зареєстрований 04 вересня 2009 року о 16:47 год. за № 9026561. /а.с.20-24/ Вказані арешти на спірне майно були накладені з метою забезпечення цивільних позовів потерпілих. Наразі на розгляді Лубенського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження, в межах якого були накладені вказані арешти спірного майна, що підтверджується постановою суду від 03 червня 2013 року про прийняття кримінальної справи до провадження. Водночас, з матеріалів витребуваної цивільної справи №539/1886/13-ц вбачається, що ПАТ АБ «Укргазбанк» вже звертався з аналогічною позовною заявою в травні 2013 року. За результатами розгляду було винесено ухвалу апеляційним судом Полтавської області від 11.11.2013 року. Даною ухвалою було скасовано рішення Лубенського міськрайонного суду від 10 жовтня 2013 року про звільнення предмета іпотеки з-під арешту. При цьому суд апеляційної інстанції закрив провадження по справі, дійшовши висновку, що спір підвідомчий господарському суду. Вказане рішення суду апеляційної інстанції не було оскаржено, набрало законної сили. /а.с.47-48/ Наразі позивачем заявлено цивільно-правову вимогу про виключення майна з-під арешту, при цьому, серед інших, притягнуто в якості відповідача фізичну особу - боржника [PERSON] Правомірність накладення арешту в рамках кримінального провадження позивач не заперечує, свої вимоги обґрунтовує пріоритетним правом на задоволення вимог до боржника за рахунок предмета іпотеки. За таких обставин суд доходить висновку, що спір має цивільно-правовий характер, а тому вважає недоречними твердження представника прокуратури про необхідність розгляду питання про зняття арешту в межах кримінального провадження. Разом з тим, з огляду на п.4 ППВСУ №6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що гуртуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. З матеріалів справи вбачається та визнано сторонами, що власником спірного нерухомого майна є [PERSON] Вимога ПАТ АБ «Укргазбанк» ґрунтується при цьому не на праві власності, а на праві іпотекодержателя. Тобто, в даному випадку у позивача відсутні відповідні правові підстави для звернення з вимогою про звільнення майна з-під арешту, оскільки дане майно йому не належить. Що стосується посилання позивача на наявність у нього, як у іпотекодержателя, пріоритетного права на задоволення вимог до боржника за рахунок предмета іпотеки, то черговість задоволення вимог стягувачів регламентована ч.7 ст.3 ЗУ «Про іпотеку» та ст.44 ЗУ «Про виконавче провадження». Заявлена позивачем вимога стосується питань здійснення виконавчого провадження, і не може бути підставою для скасування арешту майна, накладеного в порядку забезпечення кримінального провадження. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про неможливість задоволення позову.

Outcome: dismissed