Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У серпні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог, позивачами зазначено, що вони зареєстровані у квартирі [ADDRESS] разом з відповідачем, який у ній з листопада 1999 року не проживає, не сплачує житлово-комунальних послуг і не зберігає особистих речей. У зв'язку з цим просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. [PERSON] позовні вимоги підтримала. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, просили слухати справу у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, що свідчить про наявність підстав для розгляду даної справи у його відсутність у заочному порядку. Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація свого представника у судове засідання не направила, направляла лист, у якому проти задоволення позову заперечувала. Треті особи, КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі міста Києва» та [PERSON] у судове засідання не з'явились. Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до правил статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Крім того, за правилами ст. 10 цього Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що відповідно до ордеру серії [NUMBER] виданого Святошинською РДА в місті Києві, виданого на підставі розпорядження від 14.02.2005 року № 216, а також довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації № 3 від 24 липня 2015 року у квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON], його дружина - [PERSON], та діти - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Акту від 01 липня 2015 року, складеного мешканцями квартир № [NUMBER] та [NUMBER] у будинку [ADDRESS] та засвідченим майстром т/д № 2 з ЖЕО № 7 [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] з листопада 1999 року. Водночас, як вбачається з листа від Святошинської РДА в м. Києві, посилання від позивачів не відповідають дійсності, оскільки [PERSON] у лютому 2005 році звертався до адміністрації з заявою про видачу ордеру на спірне жиле приміщення. Також суд приймає до уваги те, що ордер на зайняття спірного жилого приміщення виданий саме на [PERSON], а відтак, його тимчасова відсутність за зареєстрованим місцем проживання не можу зумовлювати порушення житлових прав відповідачів, оскільки право користування житлом членів сім'ї наймача є похідним від житлових прав самого наймача на підставі відповідного ордеру. Отже, заявлені позивачами вимоги до про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням із зазначених у позовній заяві підстав суперечать нормам матеріального права, а відтак задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed