Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У серпні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до наказу № 92у від 11.08.2015 р., він був зарахований на перший курс денного відділення Індустріального коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», за спеціальністю «Експлуатація та ремонт підйомно-транспортних, будівельних і дорожніх машин обладнання), за рахунок коштів державного бюджету, поза конкурсом на підставі ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особа, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років. З 1997 р. по теперішній час, його батько - [PERSON], працює прохідником, зайнятим на підземних роботах повний робочий день по видобуванню залізної руди, у ПАТ «Кривбасзалізрудком». На час вступу до навчального закладу, батько мав стаж підземної роботи більше 18 років. Факт наявності підземного стажу роботи по видобуванню залізної руди його батька, надав йому право на отримання соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Однак навчальний заклад, починаючи з вересня 2015 р. по червень 2016 р. виплачував йому тільки академічну стипендію, яка є значно меншою, ніж передбачена законодавством соціальна стипендія, посилаючись на відсутність коштів у бюджеті. Таким чином, загальна сума недоплаченої йому стипендії за період з 01.09.2015 р. по 30.06.2016 р. становить 7628,11 грн.. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, вказавши, що щорічно Індустріальний коледж робить запит до Міністерства освіти і науки України, стосовно роз'яснення щодо виплати за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб згідно ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». В свою чергу Міністерство освіти і науки України повідомляє, що при призначенні стипендії слід керуватися Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882 «Питання стипендіального забезпечення», в якому категорія студентів, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, не зазначена. Відповідно до ч. 5 ст. 51 ЗУ «Про освіту», ст. 62 ЗУ «Про вищу освіту», студенти мають гарантоване право на забезпечення стипендіями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зміни, що враховують вимоги ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», у частині призначення студентам певних категорій стипендій у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до Положення № 822 не внесені, оскільки виплати цих стипендій не забезпечені коштами державного бюджету. Підвищена стипендія виплачується тільки для студентів з числа дітей шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях. Такі видатки забезпечені коштами державного бюджету у повному обсязі. [PERSON], був зарахований на перший курс денного відділення Індустріального коледжу ДВНЗ «Криворізький національний університет» за рахунок державного бюджету поза конкурсом та за особистим вибором на спеціальність «Експлуатація та ремонт підйомно-транспортних, будівельних і дорожніх машин обладнання» на підставі ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особу, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років. Спеціальність, на яку був зарахований позивач, не належить до гірничих спеціальностей. Тому виплата стипендії здійснюється на загальних підставах. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 92у від 11.08.2015 р., [PERSON] був зарахований на перший курс денного відділення Індустріального коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», за спеціальністю «Експлуатація та ремонт підйомно-транспортних, будівельних і дорожніх машин обладнання), за рахунок коштів державного бюджету, поза конкурсом на підставі ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особа, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років. З 1997 р. по теперішній час, його батько - [PERSON], працює прохідником, зайнятим на підземних роботах повний робочий день по видобуванню залізної руди, у ПАТ «Кривбасзалізрудком». На час вступу до навчального закладу, батько позивача мав стаж підземної роботи більше 18 років. Факт наявності вказаного підземного стажу роботи по видобуванню залізної руди батька - [PERSON], надає йому право на отримання соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Однак навчальний заклад, починаючи з вересня 2015 р. по червень 2016 р. виплачував йому тільки академічну стипендію, яка є меншою, ніж передбачена законодавством соціальна стипендія, посилаючись на відсутність коштів у бюджеті ( а.с. 5, 6-9, 10, 11, 12, 14). Відповідно до ст. 51 Закону України «Про освіту», студенти мають гарантоване державою право на забезпечення стипендіями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про вищу освіту» коледж - галузевий вищий навчальний заклад або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов'язану із здобуттям ступенів молодшого бакалавра або бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження. Коледж має право на підготовку фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста. Положеннями ч. ч. 2, 5 ст. 62 ЗУ «Про вищу освіту» встановлено право осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України. За нормою ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон) шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Чинним Порядком призначення і виплати стипендії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року «Питання стипендіального забезпечення» (далі - постанова КМУ № 882 від 12 липня 2004 року), окремо не передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному розмірі. До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, однак у відповідність до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на теперішній час він не приведений. Положеннями ст. 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Згідно ч. 7 ст. 10 ЦПК України у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили, суд застосовує норми правового акту вищої юридичної сили. Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» має вищу юридичну силу ніж Постанова КМУ № 882 від 12 липня 2004 року. Не внесення відповідних змін до зазначеної Постанови КМУ не може порушувати право позивачки на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом. Крім того, суд зауважує, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є спеціальною нормою, що визначає коло осіб, яким призначається спеціальна стипендія та встановлює розмір такої стипендії, в той час, як ч. 5 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» є загальною нормою і регулює загальні відносини, пов'язані з реалізацією права на стипендію. Отже, вказані норми не суперечать одна одній і не конкурують між собою. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 р.», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.09.2015 р. по 31.12.2015 р. становив 1378 грн.. Відповідно до довідки № 180 від 20.07.2016 р., розмір стипендії [PERSON] за період з вересня по грудень 2015 р. становив по 622 грн. щомісяця. Згідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 р.», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2016 р. по 30.04.2016 р. становив 1378 грн.. Відповідно до довідки № 180 від 20.07.2016 р., розмір стипендії [PERSON] становив: - січень 2016 р. 622 грн.; - лютий, березень, квітень 2016 р. - по 630,71 грн., щомісяця. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 р.», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.05.2016 р. становив 1450 грн.. Відповідно до довідки № 180 від 20.07.2016 р., розмір стипендії [PERSON] становив: - травень 2016 р. 630,71 грн., червень 2016 р. 663,05 грн.. Таким чином, загальна сума недоплаченої [PERSON] стипендії за період з 01.09.2015 р. по 30.06.2016 р. становить 7628,11 грн. (а.с. 12). Таким чином, загальна сума не донарахованої соціальної стипендії за період з 01.09.2015 р. по 30.06.2016 р. складає 7628,11 грн.. Згідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Судом відхиляються доводи відповідача про те, що відсутність бюджетного фінансування позбавляє можливості виплачувати вказані стипендії, оскільки такі доводи суперечать висновкам Європейського суду з прав людини, викладеним у рішенні в справі «Кечко проти України», згідно з якими, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань. Виходячи з положень ч.1 ст. 4 ЦПК України, суд вважає, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача виплачувати стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, з 01 вересня 2016 року до закінчення ним навчання, є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки захист судом права на майбутнє діючим законодавством не передбачений. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явлені позову 551,80 грн. судового збору. На підставі викладеного ЗУ «Про освіту», ЗУ «Про вищу освіту», ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» та

Outcome: partial