Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення того факту, що громадянин [PERSON], який помер 25.02.2015 року, є його батьком. Необхідність встановлення цього факту в судовому порядку заявник обґрунтовував тим, що після [PERSON] відкрилась спадщина, однак він не може звернутися до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька в звязку з розбіжностями написання прізвища його батька в свідоцтві про смерть та в свідоцтві про народження. У судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримав, пояснивши, що відповідно до свідоцтва про народження, виданим повторно, його матірю записано [PERSON], батьком\~- [PERSON]. Мати з батьком все життя прожили в цивільному шлюбі, зареєстрували шлюб лише 19 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Веселівською сільською радою Запорізького району Запорізької області. В його свідоцтві про народження в графі батько вказаний [PERSON] зі слів матері, хоча фактично його біологічним батьком є [PERSON]. 28.02.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 28.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізької районного управління юстиції у Запорізькій області. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, з невідомої суду причини про день та час судового засідання були повідомлені належним чином про що є почтове повідомлення. У судовому засіданні були заслухані пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], досліджені письмові документи. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши зібрані по справі докази, проаналізувавши відповідне законодавство, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що матір заявника, [PERSON], з 1953 року проживала однією сімєю з [PERSON], що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. [PERSON] Петрович народився 19.03.1956 року, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 289142, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, 28.07.2015 року. Батьком заявника був [PERSON], що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Однак при видачі заявнику повторного свідоцтва про народження у графі «батько» була допущена помилка, та зазначено прізвище «Шурман». 19.11.2005 року мати та батько заявника зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії 1-ЖС № 008369, виданим Веселівською сільською радою Запорізького району Запорізької області 19.11.2005 року. При цьому кожен з них залишив собі дошлюбне прізвище. 28.02.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС №320778, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького РУЮ у Запорізькій області 28.02.2015 року. У звязку з цим за ним відкрилась спадщина. Таким чином, факт того, що [PERSON], який помер 28.02.2105 року, є батьком [PERSON], знайшов своє підтвердження дослідженими у даній справі доказами. Стаття 256 ЦПК України передбачає право суду встановлювати факти, що мають юридичне значення. Разом із тим це можливо за наявності певних умов, а саме: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 6 ст. 235 та ч.4 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved