Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

У серпні 2018 року\~позивач АТ «ПроКредит Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 18.04.2014 року між\~АТ «ПроКредит Банк» та відповідачем [PERSON] , як фізичною особою-підприємцем, було укладено Рамкову угоду № FW1101.888, відповідно до умов якої позивач здійснив кредитування цього ж відповідача на підставі наступного кредитного договору. Так, 03.06.2014 року між АТ «ПроКредит Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання траншу № 1101.44562/FW1101.888, відповідно до якого цьому ж відповідачу було надано кредит у розмірі 1200000,00 гривень, процентна ставка - 20,5 % річних строком на 60 місяців. Факт видачі кредиту підтверджується наявними документами. Таким чином, у [PERSON] утворився та існує перед позивачем борг за кредитним договором. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] за кредитним договором із АТ «ПроКредит Банк» було укладено договір поруки №318579-ДП1 від 18.04.2014 року з [PERSON] . Відповідно до умов пунктів 2.1. та 9.2.2. Рамкової угоди позичальник зобов`язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені платежі у порядку, визначеному кредитним договором. Однак, відповідач [PERSON] порушив умови Кредитних договорів та вимоги законодавства, не забезпечив своєчасне погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого у нього утворилась кредитна заборгованість у розмірі 641882,37 грн, яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 472948,32 грн.; суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 43036,91 грн; суми заборгованості по відсоткам за неправомірне користування кредитом у розмірі 36548,48 грн; суми заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 89348,66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, з підстав невиконання останнім зобов`язань за кредитним договором залишилася невиконаною останнім. АТ «ПроКредит Банк» набув право вимагати стягнення заборгованості з позичальника за капіталом кредиту, відсотками по графіку, відсотками за фактичне користування капіталом та пенею. У зв`язку з виникненням заборгованості у позичальника позивач звернувся до поручителя з вимогою про виконання зобов`язання відповідача-1 відповідно до умов договору поруки. Зокрема поручителю було направлено вимогу, однак вона не була виконана і погашення на підставі договору поруки не відбулося. Банком було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо відповідача для досудового врегулювання спору, однак це не призвело до повного погашення боргу. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутись до суду із позовом про стягнення вказаної суми заборгованості в солідарному порядку з позичальника та поручителя. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 17 вересня 2018 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання по справі (а.с.44-45). 06 лютого 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.86). Позивач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, у якій підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.92). Відповідачі, а також їх представник в судове засідання повторно не з`явились, відповідачі про час та дату судового засідання повідомлені належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом оголошення на офіційному сайті судової влади, в судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності, відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву до суду не надходили. Крім того, згідно з ухвалою суду від 22.05.2019 року відповідач [PERSON] викликався у судове засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.105). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 12 липня 2019 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідачів на підставі наданих доказів, що відповідає вимогам ст.ст.280, 281 ЦПК України. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, 18 квітня 2014 року між\~АТ «ПроКредит Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Рамкову угоду № FW1101.888 (а.с.5-8). Відповідно до пункту 2.1. зазначеної Рамкової угоди кредитор на підставі цієї угоди зобов`язується здійснювати кредитування позичальника в межах лімітів умов кредитування у порядку та на умовах, визначених Угодою та Кредитними договорами, а позичальник зобов`язується належно виконати всі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, передбачені Угодою та Кредитними договорами. 03 червня 2014 року між АТ «ПроКредит Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання траншу № 1101.44562/FW1101.888, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у розмірі 1200000,00 гривень, процентна ставка - 20,5 % річних строком на 60 місяців до 03.06.2019 року (а.с.9-10, 11). Відповідно до пункту 1 договору про надання траншу № 1101.44562/FW1101.888 від 03.06.2014 року кредитор на підставі та умовах Рамкової угоди № FW1101.888 від 18.04.2014 року, а також цього Договору зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується належно виконати всі умови, необхідні для його отримання, належно здійснювати погашення грошових зобов`язань та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених Рамковою угодою та цим Договором. Відповідно до\~\~статей\~\~1049, 1050, 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова\~\~установа\~\~(кредитодавець) зобов`язується надати\~\~грошові кошти (кредит) позичальникові\~\~у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо\~\~договором встановлений\~\~обов`язок\~\~позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати\~\~дострокового повернення\~\~ частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобов`язання згідно зі статтею 526\~ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до\~\~умов договору\~\~та вимог цього Кодексу\~ інших актів цивільного законодавства. За правилами ст.611 ЦК України, у разі\~\~порушення\~\~зобов`язання настають\~\~правові наслідки встановлені\~\~договором, або законом. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що кредитор виконав свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] щодо надання кредиту (а.с.12), а останній порушив порядок та строки виконання зобов`язань за кредитним договором у частині, що стосується\~\~щомісячного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами. За проведеним позивачем розрахунком заборгованості, станом на 23.07.2018 року у відповідача [PERSON] виникла сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 641882,37 грн, яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 472948,32 грн; суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 43036,91 грн; суми заборгованості по відсоткам за неправомірне користування кредитом у розмірі 36548,48 грн; суми заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 89348,66 грн, яка не погашена останнім (а.с.13-19). Пунктами 8.1, 8.2. 8.2.1., 8.3. Договору від 18.04.2014 року передбачено, що кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту, зокрема у випадку прострочення погашення грошових зобов`язань тривалістю більш ніж три банківських дні. Вимога кредитора про дострокове погашення кредиту здійснюється у письмовій формі. Зазначені обставини стали підставою для звернення 18.07.2018 року АТ «ПроКредит Банк» до\~\~позичальника з вимогою про повне дострокове погашення кредиту, отриманого за кредитним договором про надання траншу № 1101.44562/FW1101.888 від 03.06.2014 року (а.с.20, 21). Проте, у визначений АТ «ПроКредит Банк» строк, а саме протягом п`яти банківських днів з моменту відправлення досудової вимоги, відповідач [PERSON] не виконав вимоги щодо повного дострокового погашення кредиту, в тому числі сплати штрафних санкцій. Судом також встановлено, що 18.04.2014 року між АТ «ПроКредит Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 318579-ДП1, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов`язань позичальника [PERSON] у їх повному обсязі як солідарний з позичальником боржник (а.с.22-23). Відповідно до ст.553\~ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов`язання (як правило, грошового). Статтею 554\~ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначені обставини стали підставою для звернення 18.07.2018 року АТ «ПроКредит Банк» до\~\~поручителя з вимогою про виконання зобов`язань щодо повернення отриманого позичальником [PERSON] кредиту на виконання договору поруки № 318579-ДП1 від 18.04.2014 року (а.с.24, 25). Проте, у визначений АТ «ПроКредит Банк» строк, а саме протягом п`яти банківських днів, відповідач - поручитель [PERSON] не\~\~виконала вимоги про виконання зобов`язань за договором поруки. Наразі, судом встановлено, що кредитор виконав свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] щодо надання кредиту, а\~\~позичальник порушив порядок та строки виконання зобов`язань за кредитним договором у частині, що стосується\~\~щомісячного погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. За відсутності у\~\~судовому засіданні відповідачів, суд позбавлений\~\~можливості перевірити зазначені позивачем підстави щодо невиконання\~\~відповідачами умов\~\~договору в частині повернення кредиту, приймає як обгрунтовані\~\~зазначені\~\~позивачем підстави для позову\~\~та наведений\~ розрахунок розміру заборгованості, який відповідачами не був спростований. Вирішуючи питання правомірності вимог за наведеним розрахунком та покладення обов`язку погашення заборгованості на відповідачів, як солідарних боржників, судом, зокрема враховані умови Кредитного договору, Договору поруки. Так, п.4.1. Рамкової угоди передбачено, що за користування кредитом Позичальник сплачує Позивачу проценти у розмірі і порядку, визначені Угодою та Кредитними договорами у межах максимальних розмірів процентів, встановлених Угодою; п.4.2. Рамкової угоди\~проценти обчислюються у валюті кредиту за процентною ставкою, встановленою відповідним кредитним договором, від суми залишку кредиту за кожен день користування залишком кредиту, виходячи із 360 календарних днів у році, з моменту видачі кредиту до моменту повного погашення кредиту; п.4.4. Рамкової угоди\~у випадку прострочення погашення кредиту, позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеним відповідними Кредитними договорами процентам за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення, що обчислюються за методом «факт/360» від суми залишку кредиту, строк погашення якого настав, з дати виникнення заборгованості до дати повного її погашення; п.п. 8.6., 8.7. Рамкової угоди - при прострочені погашення грошових зобов`язань за цим Договором тривалістю більш ніж 30 (тридцять) календарних днів Позичальник зобов`язаний повністю достроково погасити кредит не пізніше ніж через 3 банківські дні з дати настання тридцятого дня прострочення незалежно від того, чи Кредитор пред`явив йому Вимогу, якщо інше не буде погоджено з Кредитором. При цьому Кредитор вправі самостійно та без повідомлення Позичальника приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення; п.4.2 Договору поруки - договір вступає в силу з моменту його укладення і діє протягом усього часу дії встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту припинення строку дії Рамкової угоди, належного виконання усіх зобов`язань Позичальника за Кредитними договорами та Поручителя за Договором. Оскільки позичальником зобов`язання за кредитним договором не виконано, відповідно зобов`язання поручителя за договором поруки продовжують існувати. Відтак, заявлені позовні вимоги про солідарне стягнення з\~\~відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь кредитора заборгованості за кредитним договором з підстав\~\~порушення строків\~\~виконання зобов`язань за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо заяви відповідача поручителя [PERSON] про припинення поруки на підставі ст.559 ЦК України у зв`язку з тим, що право на повне дострокове стягнення кредиту з [PERSON] виникло у 2016 році, однак з вимогою до поручителя банк звернувся з пропуском строку, визначеного законом (а.с.94), суд зазначає про таке. Відповідно до ч.4\~ст.559 ЦК України порука\~припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Тобто положення ч.4\~ст.559 ЦК України містить\~три самостійні підстави припинення поруки в залежності від того, яких умов досягли сторони при укладенні кредитного договору та договору поруки. Якщо сторони визначили у договорі поруки строк припинення поруки, то порука припиняється у визначений у договорі строк. Припинення поруки за умови, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя передбачено лише у тому випадку, якщо договором поруки не встановлено строку припинення поруки. Припинення поруки за умови, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки передбачено у тому випадку, коли не встановлений строк основного зобов`язання. Відповідно до п.4.1 договору поруки сторони взаємно домовилися, що порука діє з моменту укладення договору протягом усього часу дії, встановленого рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії рамкової угоди чи належного виконання усіх вимог кредитора. Припинення окремих кредитних договорів чи погашення зобов`язань позичальника до моменту припинення строку дії рамкової угоди, а також непред`явлення кредитором вимоги про погашення поручителем заборгованості позичальника не тягне за собою припинення поруки. Кредитор вправі пред`явити вимоги поручителю про погашення заборгованості позичальника протягом 3 років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості позичальника. Відповідно до п.4.5 цього договору сторони взаємно погодились, що встановлюється\~\~позовна давність у 5 років, включаючи вимоги, щодо яких законодавством встановлена спеціальна чи обмежувальна позовна давність.\~\~ Тобто, сторони при укладенні договору поруки визначили строк, після якого порука припиняється. У такому випадку порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. Отже, згідно з рамковою угодою ліміт строку кредитування складає 120 місяців (10 років). Договір про надання траншу від 03.06.2014 укладено на 60 місяців (п`ять років). Пунктом 4.1 договору поруки встановлено строк дії поруки 120 місяців, а тому порука діє до 18.04.2024 року. Тому доводи відповідача [PERSON] щодо припинення поруки є помилковими. Крім цього, відповідно до умов Рамкової угоди, кредитор вправі самостійно та без повідомлення позичальника приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення. Таким чином, оскільки умовами договору поруки визначено конкретний строк припинення поруки, тому помилковим є керуватися положеннями ч.4\~ст.559 ЦК України, які регулюють питання припинення поруки за умови, що строк припинення поруки не встановлений у договорі поруки. За таких обставин, на час звернення до суду з позовом строк припинення поруки, встановлений у договорі поруки ще не сплив. Отже, оскільки позичальник не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, то вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з поручителя є законними та обгрунтованими. Крім того, при розгляді справи відповідачі розмір заборгованості не оскаржували, контрозрахунку суду не надали, клопотань не заявляли, будь - яких доказів на спростування розміру заборгованості не подали, незважаючи на те, що розгляд справи тривав майже 11-ть місяців. Вказане свідчить про те, що сторона відповідачів на власний розсуд не скористалася правом щодо надання доказів на спростування розрахунків заборгованості, які надані банком. Відповідно до п.5 ч.1\~ст.3 ЦК України\~однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша\~статті 8 Конституції України). Суди здійснюють правосуддя на основі\~Конституції\~і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд. Згідно з пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~коженмає право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Згідно зі\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненнями чи не вчиненням нею процесуальних дій. Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене вище, сума простроченої заборгованості станом на 23.07.2018 року за кредитом у розмірі 641882,37 грн, яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 472948,32 грн; суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 43036,91 грн; суми заборгованості по відсоткам за неправомірне користування кредитом у розмірі 36548,48 грн; суми заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 89348,66 грн., підтверджується розрахунком заборгованості з підстав невиконання відповідачами [PERSON] та [PERSON] зобов`язань позичальника за Договором про надання траншу № 1101.44562/FW1101.888 від 03.06.2014 року, а також відповідних зобов`язань поручителя за договором поруки № 318579-ДП1 від 18.04.2014 року, а також наданими доказами у сукупності, доведена позивачем протягом розгляду справи, а тому підлягає солідарному стягненню з останніх на користь АТ «ПроКредит Банк» в повному обсязі та розмірі, визначеному позивачем у позовній заяві. Судові витрати по справі, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду, складають 9628,24 гривень (а.с.4). Відповідно до п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому суд вважає необхідним також стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача в рівних частинах судовий збір сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 9628,24 грн., з кожного відповідача по 4814,12 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved