overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У серпні 2016 року Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти арешт з нерухомого майна та виключити його з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. В процесі розгляду справи позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог від 24.11.2016р., відповідно до якої останній просив скасувати арешт та заборону відчуження нерухомого майна, що належить [PERSON], що накладено на підставі постанови, АА 119861 від 03.08.2007 року, державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Руденко Ю.О. та зареєстровано 21.08.2007 року за №5520554 реєстратором Першої київської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер 5520554; виключити з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна запис №5520554, що було зареєстровано 21.08.2007 року реєстратором Першої київської державної нотаріальної контори, на підставі постанови АА 119861 від 03.08.2007 року державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Руденко Ю.О. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно, а саме 1/3 частини квартири [ADDRESS]. В кінці травня 2016 року з Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна позивач дізнався, що на вказану квартиру було накладено арешт, в тому числі на 1/3 її частину, яка належить на праві власності останньому. Позивачу стало відомо, що арешт на належне йому нерухоме майно був накладений відповідно до Постанови АА 119861 від 03.08.2007 року, державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Руденко Ю.О. Оскільки накладений арешт на спірне нерухоме майно порушує права позивача на розпорядження власністю, останній просить скасувати арешт та заборону відчуження з нерухомого майна: 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти винесення заочного розгляду справи не заперечував. Представники відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, будь-яких заперечень на позов та заяву про відкладення розгляду справи до суду не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та просив прийняти рішення згідно діючого законодавства України. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач вказав, що вони з відповідачкою 28 квітня 2012 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №234. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу сімейне життя між ним та відповідачкою поступово погіршувалося , що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю, внаслідок втрати поваги, любові та дружби одне до одного, їхня сім»я фактично зруйнувалася, а тому позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2012 року сторони зареєстрували шлюбу у Центральному відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №234. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітня донька [PERSON], [INFO] залишається проживати з відповідачкою. Як вбачається з позовної заяви, між позивачем та відповідачкою майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивач вказав, що він з відповідачкою [PERSON] з 02 вересня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували у Ленінському районному у місті Полтаві відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №136. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачкою з лютого 2016 року не підтримують шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки, вважає, що подальше спільне життя та продовження шлюбу не можливе, а тому позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 вересня 2006 року у Ленінському районному у місті Полтаві відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №136. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, оскільки втратили один до одного почуття любові та поваги, не має взаєморозуміння, що призводило до постійних сварок. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не заявлено. Неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] року народження залишається проживати з матір»ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великомочульської сільської ради Теплицького району,- про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, вартістю 87220,0 гривень, що розташований по пров. Рибальський, 16, с. Велика Мочулка Теплицького району, в порядку спадкування за заповітом після матері [PERSON], яка померла 08 травня 2014 року. Посилаючись на те, що через відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON], він, як спадкоємець, не може реалізувати право на спадкування після її смерті. Позивач [PERSON] до суду подав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від Великомочульської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Судом встановлено, що [PERSON] була забудовником будинку по пров. Рибальський,16, в с. Велика Мочулка Теплицького району. Двір відносився до суспільної групи колгоспників, згідно господарської книги № 4, за 1991-1995 роки, особовий рахунок № 69 і в ньому проживала [PERSON], що підтверджується довідкою Великомочульської сільської ради за вих. №547 від 04.07.2016 року. Документи, що засвідчують право власності [PERSON] на будинковолодіння по пров. Рибальський,16, в с. Велика Мочулка Теплицького району відсутні. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] згідно заповіту. Спірні правовідносини регулюються: - ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах не заборонених законом - ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). - ст.1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; - ст.1268 ЦК України прийняття спадщини. Згідно постанови завідувача Теплицької ДНК [PERSON] від 16 серпня 2016 року, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], проте у видачі свідоцтва про правовласності на житловий будинок з господарськими будівлями йому відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Оскільки [PERSON] побудувала будинковолодіння по пров. Рибальський,16, в с. Велика Мочулка Теплицького району, здійснювала за життя повноваження власника будинку без отримання правовстановлюючих документів на будинок, її право власності на даний будинок підтверджується записом в погосподарській книзі, тому з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлої [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. 17.10.2003 року сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1635. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні фінансові проблеми та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, 17 жовтня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1635. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, згідно якої просила слухати справу за її відсутності та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, згідно якої просив слухати справу за його відсутності, проти позову не заперечував. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.10.2003 року сторони уклали та зареєстрували шлюб, у відділі реєстрації актів громадського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1635. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між сторонами є недоцільне. Подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 серпня 2004 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1269. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони не проживають разом з 2010 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 01 серпня 2004 року між ним та [PERSON] Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, позивач та його представник подали заяви, в яких просили суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялась. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності остання до суду не подавала. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2004 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1269 (а.с.7). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з 2010 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

У серпні 2016року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 листопада 1995 року у виконавчому комітеті Лопатинської сільської ради Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 4. Позивач в судове засідання не зявився, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб, 04 листопада 1995 року у виконавчому комітеті Лопатинської сільської ради Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 4, , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія І-АМ № 181508 від 17 серпня 2016 року (видане повторно) . Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 10.09.2014 року у Кобеляцькому районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 90, зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Спільне проживання припинили більше року тому. Причиною розпаду сімї стали різні за складом характери та протилежні погляди на шлюб, сімю. Тому позивач прохав суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і пояснив суду, що не проживає з відповідачкою більше року, примиритись не бажає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи,від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнала повністю. Суд , заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.09.2014 року у Кобеляцькому районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 90, сторони зареєстрували шлюб (а.с.4). Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини припинили в травні 2015 року. Дитина проживає з відповідачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Степанівської сільської ради Теплицького району,- про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, вартістю 111371,0 гривень, що розташований по вул. Затишна, 8, с. Степанівка Теплицького району, в порядку спадкування за заповітом після матері [PERSON], яка померла 06 грудня 2015 року, і фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], який помер 18 січня 1999 року. Посилаючись на те, що через відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON] та [PERSON], він, як спадкоємець, не може реалізувати право на спадкування після їх смерті. Позивач [PERSON] до суду подав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від Степанівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були забудовниками будинку по вул. Затишна, 8, с. Степанівка Теплицького району. Двір відносився до суспільної групи колгоспників, згідно погосподарської книги № 2, за 1991-1995 роки, особовий рахунок № 230 і в ньому проживали [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Степанівської сільської ради за вих. №945 від 20.07.2016 року. Документи, що засвідчують право власності [PERSON] та [PERSON] на будинковолодіння по вул. Затишна, 8, с. Степанівка Теплицького району відсутні. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] згідно заповіту. Спірні правовідносини регулюються: - ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах не заборонених законом - ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). - ст.1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; - ст.1268 ЦК України прийняття спадщини. Згідно постанови завідувача Теплицької ДНК [PERSON] від 16 серпня 2016 року, [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], яка померла 06 грудня 2015 року, і фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 18 січня 1999 року. Проте у видачі свідоцтва про правовласності на житловий будинок з господарськими будівлями йому відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Оскільки [PERSON] та [PERSON] побудували будинковолодіння по вул. Затишна, 8, с. Степанівка Теплицького району, здійснювали за життя повноваження власників будинку без отримання правовстановлюючих документів на будинок, їх право власності на даний будинок підтверджується записом в погосподарській книзі, тому з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлої [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача ТОВ Морський Спеціалізований порт НІКА - ТЕРА незаконно утримані кошти у сумі 10023,59 грн., а також судовий збір у сумі 551,20 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він є працівником ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера», і у зв'язку із призовом на військову службу з 11.03.2014р., він був увільнений від роботи на період призову на військову службу у зв'язку з мобілізацією, на особливий період, згідно наказу TOB «МСП Ніка-Тера» від 12.04.2014р. № 271/1-к. Указом Президента України від 14.01.2015р. № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», позивач був звільнений в запас з військової служби, та 19.03.2015р. приступив до виконання трудових обов'язків, згідно наказу TOB «МСП Ніка-Тера» від 19.03.2015 р. № 121/1-к TOB «МСП Ніка-Тера»,

Outcome: approved