Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

У серпні 2020 року позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління Акціонерного Товариства «Державний Ощадний Банк України» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у розмірі 24422,76 грн. та понесені судові витрати у вигляду судового збору у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 11 травня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви № 1398228 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , який після здійснення змін відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України було змінено на № [NUMBER] . При укладенні Заяви про приєднання сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.п. 3.1 блоку 3 «Умова про приєднання до Договору» Заяви про приєднання Відповідач [PERSON] беззастережно приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання була розміщена на офіційній інтернет-сторінці Банку: www.oschadbank.ua, та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку, Кредитного договору. Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 «Умова про приєднання до Договору» Заяви про приєднання, Банк відкрив на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) за дебетово-кредитною схемою. Крім того, 11.05.2018 року між AT «ОЩАДБАНК» та Позичальником було також укладено Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до п.п. 6.1 блоку 6 «Умови кредитування» Заяви на встановлення Кредиту підписанням цієї Зави на встановлення відновлюваної кредитної лінії, яка є складовою Заяви на приєднання, відповідач ініціював одержання та погодився з умовами користування Кредитом, відповідно до умов Договору, та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору. Згідно п.1.5 Розділу XXII Договору, перед встановленням Кредиту за Картковим рахунком Банк проінформував Клієнта про Умови користування кредитною лінією та загальну вартість Кредиту, наведену в Таблиці. Відповідно до п.п 6.4 блоку 6 Заяви про встановлення кредиту Позичальнику було встановлено кредит в сумі 14 000 (Чотирнадцять тисяч) грн.00 коп. Згідно з п.п. 6.6.1 блоку 6 «Умови кредитування» Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії від 11.05.2018 року між Банком та Позичальником було укладено Заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії, якою банком погоджено збільшення кредиту в розмірі 14 000,00 (чотирнадцять тисяч) гри. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 (тридцять вісім) процентів річних за користування кредитними коштами на момент укладання цього Кредитного договору, та може бути змінена в порядку та на умовах визначених Договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Додатково зазначаємо, що відповідно до п.6.11 блоку 6 «Умови кредитування» Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії підписанням даної Заяви Відповідач засвідчує підписання Паспорту споживчого кредиту та Таблиці сукупної вартості кредиту, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку. Погоджується з тим, що ця Заява та додатки до Договору, зокрема Умови користування кредитною лінією, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця сукупної вартості кредиту, Тарифи, інші види заяв/повідомлень, встановленої Банком форми, використання яких передбачено умовами Договору складають єдиний документ - Договір. Підтверджує, що він ознайомлений з Умовами користування кредитною лінією, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею сукупної вартості кредиту, згідно вимог діючого законодавства, вони Позичальнику зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, а також Позичальник ознайомився із переліком потенційно доступних послуг, які йому можуть бути надані згідно умов Договору. Враховуючи вищевикладене, зазначаємо, що даними діями відповідач погодився з умовами користування Кредитом та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору. Згідно з п.п. 1.16 розділу XXII Договору за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії та в Додатку № 1 до Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії, Клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту. Відповідно до п. 6.7 Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії від 11.05.2018 року, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі мінімального платежу, в порядку та на умовах, передбачених Договором. П. 1.18 Розділу XXII Договору передбачено, що при нарахуванні процентів день отримання Клієнтом Кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування Кредитом, а день повернення Кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається. Обов`язковий щомісячний платіж за Кредитом розраховується від фактично отриманої Клієнтом суми Кредиту (його частини), повернення якої не прострочено Клієнтом, станом на 25 число кожного місяця. Сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується, що передбачено п.1.20 Розділу XXII Договору. Відповідно до п.п. 1.27 розділу XXII Договору - будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору та додатків, що є його невід`ємною частиною породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. На підставі п.п. 1.28 розділу XXII Договору Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом заборгованості по Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів за користування Кредитом та/або комісійної винагороди за обслуговування Кредиту, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; або: 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми Кредиту; 4) іншого істотного невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів. У випадку наявності протягом 2 (двох) місяців перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) або простроченої заборгованості за Кредитом, процентами за його користування, комісійною винагородою за обслуговування Кредиту та непогашення цієї заборгованості Клієнтом Банк має право заблокувати всі Платіжні картки Клієнта. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв`язку з цим, зазначає, що Банком перед Позичальником зобов`язання були виконані у повному обсязі, а саме - надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Однак, на сьогоднішній день, відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання. У свою чергу, звертаємо особливу увагу Суду на ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якою визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (п.п. 1.28 Розділу XXII Договору розміщеного у вільному доступі на офіційній інтернет-сторінці Банку: www.oschadbank.ua). Отже, станом на 04.08.2020 року заборгованість [PERSON] перед Банком складає - 24 422,76 грн., яка складається з наступного: загальна сума основної заборгованості (основного боргу) - 13 720,90 грн.; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 6 553,85 грн.; загальна сума заборгованості за РКО - 24,28 грн.; загальна сума нарахованої пені - 2 692,16 грн.; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 441,68 грн.; розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 247,17 грн.; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 472,72 грн.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 270,00 грн. Тому позивач просив стягнути [PERSON] заборгованість в розмірі 24 422,76 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву, відповідно до змісту якої, останній просить суд розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подання відзиву на позов в порядку статті 191 Цивільного процесуального кодексу України не скористався. Статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України визначені наслідки неявки учасника справі у судове засідання. Зокрема, згідно з частиною 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Відповідно до частини 2 статті 191 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, відповідно до частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України). Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви № 1398228 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , який після здійснення змін відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України було змінено на № [NUMBER] . 11.05.2018 року між AT «ОЩАДБАНК» та Позичальником було також укладено Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Пунктом 6.1 Договору передбачено, що підписанням цієї Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою на приєднання, він погодився на одержання та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Згідно п. 6.2. Договору Клієнт просив надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на його картковий рахунок . Згідно з п.п. 6.6.1 блоку 6 «Умови кредитування» Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії від 11.05.2018 року між Банком та Позичальником було укладено Заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії, якою банком погоджено збільшення кредиту в розмірі 14 000,00 (чотирнадцять тисяч) гри. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 % річних за користування кредитними коштами на момент укладання цього Кредитного договору, та може бути змінена в порядку та на умовах визначених Договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Натомість відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором станом на на 04.08.2020 року заборгованість [PERSON] перед Банком складає - 24 422,76 грн., яка складається з наступного: загальна сума основної заборгованості (основного боргу) - 13 720,90 грн.; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 6 553,85 грн.; загальна сума заборгованості за РКО - 24,28 грн.; загальна сума нарахованої пені - 2 692,16 грн.; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 441,68 грн.; розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 247,17 грн.; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 472,72 грн.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 270,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України). Положеннями частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлене договором або не випливає із суті змішаного договору. Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку про його змішану правову природу, а саме, про те, що договір містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частинами 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір є консенсуальним (на відміну від договору позики, який є реальним), тобто вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору. Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини 1 та 2 статті 1067 Цивільного кодексу України). Згідно з частинами 1 та 2 статті 1069 Цивільного кодексу України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління Акціонерного Товариства «Державний Ощадний Банк України» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленого ліміту кредитної лінії. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за кредитом в сумі 24422,76 грн. За таких обставин, оскільки відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, відповідний борг в сумі 24422,76 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку. Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені, суд зазначає наступне. Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та з урахуванням вищевказаних приписів чинного законодавства та умов Договору, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% в сумі 441,68 грн. та інфляційні втрати в сумі 472,72 грн. на суму простроченого кредиту, а також 3% річних в сумі 247,17 грн. та інфляційних втрат в сумі 270,00 грн. на суму нарахованих та не сплачених процентів. Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат суд вважає його таким, що відповідає чинному законодавству, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з частиною 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. У відповідності до частини 1 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Положеннями частин 1 та 3 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України). Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлений можливості у порядку частини 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). При цьому, за приписами частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. На підставі викладено, суд, приходить до висновку що, відповідач [PERSON] не виконувала передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права АТ «Державний ощадний банк України», а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved