Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У січні 2014 р. позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів, які мешкають в квартирі [ADDRESS] 1362,56 грн. заборгованості по оплаті за утримання будинків, споруд та прибудинкової території, холодне водопостачання та водовідведення за період з лютого 2009 р. до січня 2014 р., посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані в квартирі, що знаходиться в приватній власності за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг, які надаються позивачем, а саме з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з відкриттям фінансово - особового рахунку на ім'я відповідача [PERSON], як споживача, що свідчить про наявність фактичних договірних відносин між позивачем і вказаним відповідачем. Другий відповідач - [PERSON] є членом родини особи, на яку відкрито особовий рахунок. Але відповідачі своєчасно та в повному обсязі за надану послугу не сплачують, в результаті станом на 01.01.2014 р. за період з лютого 2009 р. утворилася заборгованість. Позивачем до суду було надано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, але виданий судом наказ було скасовано судом за заявою боржника - відповідача [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, посилаючись на те, що сплата за комунальні послуги проводиться вчасно та у повному обсязі. Виконавець зобов'язаний надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово - комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово - комунальних послуг, їх споживчі властивості, тощо. Жодного договору на надання послуг не було укладено. Загальна позовна давність становить 3 роки. А період, за який кредитор має право стягувати заборгованість, визначається строком позовної давності. Таким чином, позивач не має права стягувати заборгованість за період з 2009 р. по 2011 р.. Борг, який виник за період з 2011 р. по 2014 р. теж не підлягає задоволенню в зв'язку з закінченням строку позовної давності. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою належним чином, до суду не з'явилася. Дослідивши матеріали справи - докази: довідку про особовий рахунок № [NUMBER] станом на 29.01.2014 р. на ім'я [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; копії заяви про видачу судового наказу, ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 20.01.2014 р. про скасування судового наказу від 25.12.2013 р. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь КП «ЖЕО № 14», довідку про стан сім`ї (а.с. 5, 6-13, 14, 43-44), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи. Відповідач - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що знаходиться на балансі та обслуговуванні позивача, що надає відповідачу послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, холодного водопостачання та водовідведення, а відповідачі, в тому числі [PERSON], як член родини власника, користуються наданими послугами, не оспорюючи цього. Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права та обов'язки споживачів та виконавця у сфері житлово - комунальних послуг. У період з лютого 2009 р. до 01.01.2014 р. позивачем надавалася вказана послуга, але відповідачами її оплата проводилася несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 1362,56 грн. з її оплати. Тобто, відповідачами, які отримують комунальні послуги, порушено обов'язок по оплаті житлово - комунальних послуг, плата за які нараховується щомісячно, що є порушенням з їх сторони вимог п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Згідно зі ст. 614 ЦК України особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язань лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов'язання. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачем докази, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про невиконання відповідачами свого обов'язку споживача з оплати отриманих житлово - комунальних послуг у місячний строк з часу нарахування плати за них позивачем і наявність в цьому вини відповідачів, що ними самими не оспорюється. Тобто, судом встановлено порушення відповідачами права позивача на отримання оплати в грошовому еквіваленті за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, а тому з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість в сумі 793,73 грн., виходячи з наступного. Доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності є обґрунтованими частково. Так судом було встановлено обставину, що позивач позов до суду надав 30.01.2014 р. дотримуючись положень ч. 3 ст. 118 ЦПК України, після скасування 20.01.2014 р. судом судового наказу виданого 25.12.2013 р. за його заявою про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 260, 264 ЦК України, останнім днем звернення з позовом до суду з вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.02.2009 р., є 01.03.2012 р.. Тобто позивачем не було дотримано вимог ЦК України при зверненні до суду з вимогою про стягнення заборгованості, що утворилася з лютого 2009 р., тому заборгованість підлягає стягненню лише з жовтня 2010 р.. Відповідно відсутні підстави про застосування положення ч. 4 ст. 267 ЦК України та про відмову в позові, за заявою відповідача, так як позовна давність не спливла за період з жовтня 2010 р. до часу звернення до суду з позовом, а в частині стягнення боргу з лютого 2009 р. до жовтня 2010 р. в позові потрібно відмовити. На підставі викладеного, та ст. ст. 614, 260, 264, ч. 4 ст. 267 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»,

Outcome: partial