Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся через суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 21 000 доларів США зі сплатою 11,04 % річних на місяць за весь час користування кредитом, винагород за надання фінансового інструменту з кінцевим терміном повернення до 27 грудня 2027 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором, між банком та [PERSON], а також між банком та [PERSON] було укладено договори поруки, згідно якого поручителі взяли на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання боржником своїх зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник. Позичальник повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, пені за прострочення платежів та штрафу. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 87 641,88 доларів США, та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] у судовому засіданні не визнали позовні вимоги, пославшись на обставини наведені в письмовому запереченні(а.с. 98-102) та пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надав. Суд, вислухавши відповідачів та їх представника, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги слід задовольнити за наступними обставинами. Судом встановлено, що 27 грудня 2007 року між позивачем, з однієї сторони, та відповідачем [PERSON], як позичальником з другої сторони, був укладений кредитний договір №DNQ0GK00000206, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 21000 доларів США зі сплатою 11,04 % на місяць за весь час користування кредитом, винагород за надання фінансового інструменту з кінцевим терміном повернення до 27 грудня 2027 року. Позичальник взяв на себе зобовязання щомісяця здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу у розмірі 261,53 доларів США (а.с. 13-14). З метою забезпечення виконання зобовязань за договором, між банком та [PERSON], а також між банком та [PERSON] було укладено договори поруки, згідно якого поручителі взяли на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання боржником своїх зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник (а.с. 15,16). В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати комісії, внаслідок чого станом на 09 червня 2015 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі у розмірі 87641 (вісімдесят сім тисяч шістсот сорок один) долар США 88 центів, з яких: 21601,36 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 17107,58 доларів США - заборгованість зі сплати відсотків, 3192 долари США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 41552,23 доларів США - пеня за прострочення сплати чергових платежів, 11,85 доларів США - фіксована частина штрафу, 4172,86 доларів США - процентна складова штрафу. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком (а.с.4-6). Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 553,554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Що стосується заперечення відповідачів на позов, то згідно з п. 2.3.1 указаного кредитного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі зміни конюнктури ринку, грошових ресурсів України, а саме: зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % порівняно з курсом долара США до гривні, установленого Національним банком України (далі НБУ) на момент укладення цього договору; зміни облікової ставки НБУ; зміни розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміни середньозваженої ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом семи календарних днів з дати набрання чинності зміненою процентною ставкою. Збільшення процентної ставки банком у вказаному порядку можливо в межах кількості пунктів, на які збільшилась ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка за кредитами або пропорційно збільшенню курсу долара США.(а.с.13). Відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованості слідує, що підвищення позивачем процентної ставки з 11,04% річних до 13,08 % річних(а.с.4-6) відбулося з 28.11.2008 року. Таке збільшення відбулися в порядку, визначеному кредитним договором, до набрання чинності Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ, яким ЦК України доповнено ст. 1056-1, а тому норми ст. 1056-1 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Згідно із чч. 1 та 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. За змістом ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. 10 січня 2009 року набрав чинності [PERSON] України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ, яким ЦК України доповнено ст. 1056-1, якою передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; установлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку; умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. [PERSON] не скасовує й не помякшує цивільної відповідальності особи, а отже, не має зворотної дії в часі. Виходячи з аналізу ст. ст. 5, 627, 629, 653 ЦК України слідує висновок про те, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ. Таким чином, заборгованість за кредитним договором, відсотками та пені, підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3 654 грн. та понесені витрати на публікацію у пресі оголошення про виклик відповідачів у сумі 400 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved