overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

У серпні 2013 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 5). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У серпні 2014 позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що сторони тривалий час шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. В судове засідання сторони подали письмові заяви,в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, відповідачка позов визнала, наслідки зрозумілі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 10.08.2007 р. / а.с. 6/ Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбні відносини не підтримують, спору про майно не заявлено. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 01 жовтня 1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу дітей на мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок відсутності між ними взаємо-порозуміння. Маючи різні погляди на подружнє життя сторони припинили ведення спільного гос-подарства з грудня 1996 року та стали проживати окремо один від одного. Подальше збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Суперечностей віднос-но спільного майна немає. Просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач надав заяву, в якій на вимогах наполягав, просив їх задоволь-нити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 23). Відповідачка до суду не з'явилася, про день та час розгляду справи належним чином спо-віщена, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило (а.с. 14,15,19). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає поло-женням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно перебувають в шлюбі з 01 жовтня 1994 року (а.с.5). Від шлюбу дітей не мають. Однак подальше їхнє сумісне проживання неможливо, внаслідок втрати почуттів любові, взаємопорозуміння, сім'я носить формальний характер і примирення не можливе. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і належний до задоволення, оскільки шлюбні відносини не підтримуються, подружжю не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 21 листопада 1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок відсутності між ними взаємопорозуміння. Маючи різні погляди на по-дружнє життя сторони припинили ведення спільного господарства та стали проживати окре-мо один від одного. Подальше збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний ха-рактер і сім'я розпалася. Суперечностей відносно спільного майна немає. Просив шлюб ро-зірвати. В судовому засіданні позивач на вимогах наполягав, просив їх задовольнити, пояс-нивши, що наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, не запере-чував проти заочного розгляду справи. Відповідачка до суду не з'явилася, про день та час розгляду справи належним чином сповіщена, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило (а.с. 31). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно перебувають в шлюбі з 21 листопада 1998 року (а.с.3). Від шлю-бу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4 4). Однак подальше їхнє сумісне проживання неможливо, внаслідок втрати почуттів любові, взаємопорозуміння, сім'я носить формальний характер і примирення не можливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом бу-де встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить ін-тересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаєм-ної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст. 1 СК України). Проте, судом встановле-но, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і належний до задово-лення, оскільки шлюбні відносини не підтримуються, подружжю не вдалося створити друж-ню та стійку сім'ю. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлю-бу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 30 квітня 1997 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок несу-місності характерів, відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, втрати почуття любові. Подружнє життя припинено. Шлюб носить фор-мальний характер, примирення неможливе. Просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторо-ни по справі дійсно з 30 квітня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що сторони довели дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтере-сам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст. 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, ос-кільки подружжю не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. Тривалий час шлюбні відноси-ни не підтримуються, спільне господарство не ведеться. За вказаних обставин подальше суміс-не проживання та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з 1973 року він був прийнятий на роботу до колгоспу «Правда» Струмокської сільради Татар-бунарського району Одеської області на посаду тракториста, де пропрацював до 1980 року, та йо-му була видана трудова книжка колгоспника [NUMBER]. До теперішнього часу не звертав уваги на своє прізвище, вписане до трудової книжки. При зверненні до Пенсійного фонду для нарахування пенсії за віком, було встановлено факт розбіжності в написанні прізвища «[PERSON]» на російській мові. В зв'язку з тим, що виправити дану помилку можливості не має, змушений звертатися до суду для встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник не з'явився, надавши заяву, в якій вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні (а.с. 8). Представник заінтересованої особи до суду не з'явилася, надала до суду заяву, в якій не за-перечувала проти задоволення заяви, справу просила розглядати у її відсутності (а.с. 7). Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 1973 року прийнятий до колгоспу «Правда» Струмокської сільради Татарбунарського району Одеської області на посаду тракториста «[PERSON]» (на російській мові) (а.с. 6). З свідоцтва про народження заявника вбачається, що його прізвище на російській мові за-писано «[PERSON]» (а.с.5). Паспортні дані свідчать про написання прізвища заявника на російсь-кій мові «[PERSON]» та на українській мові «[PERSON]» (а.с.4). У відповідності до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені фак-ти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказу-ють на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстано-влюючого документу, що передбачено ст.256 ЦПК України і сумніву у суду не викликає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою, якою просив встановити факт належності його померлій дружині [PERSON] правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, виданого їй Миколаївською міською радою 11 лютого 2000 року замість договору дарування від 07 липня 1994 року № 3-2311 в зв'язку з розбіжністю в написанні прізвища. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав. В судовому засіданні представник заявника - [PERSON] заяву підтримав. Заінтересовані особи [PERSON] і [PERSON] проти задоволення заяви не заперечували. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що у померлої була помилка в документі на будинок. Представник заінтересованої особи - нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої просила розглянути справу на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованих осіб, свідків, дійшов до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити. Із копії спадкової справи № 687/2004 року, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті звернулися чоловік померлої - [PERSON] та діти: [PERSON] та [PERSON]. Однак постановами нотаріуса відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки є розбіжності в написанні прізвища спадкодавиці (а.с. 35-36, 45-47 ) 21 липня 1978 року між заявником [PERSON] і [PERSON] укладений шлюб (а.с. 39). Після укладення шлюбу остання змінила прізвище на [PERSON], а в подальшому і паспорт громадянина України і довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру були їй видані на прізвище [PERSON] (а.с. 8-9). [INFO] народився [PERSON], а [INFO] - [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON]). Їх батьками є [PERSON] і [PERSON], у відповідності до копій свідоцтв про народження (а.с. 39). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 37). На час смерті [PERSON] з нею були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 53). Згідно копії свідоцтва про право власності, виданого Миколаївською міською радою 11 лютого 1990 року, 50/100 частини будинку [ADDRESS] належить [PERSON]. Дане свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської Ради від 28 січня 2000 року № 26 замість договору дарування від 07 липня 1994 року № 3-2311 (а.с. 43) В даному документі прізвище власниці зазначено [PERSON]. Однак, у Державному акті про право власності на землю для обслуговування індивідуальних житлових будинків та господарських споруд за зазначеною адресою, прізвище власниці вказано як [PERSON] (а.с. 44). Надані докази, в совокупності з поясненнями свідків, дають підстави вважати, що [PERSON] і [PERSON] є однією і тією самою особою, а за такого, у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, слід встановити належність заявниці правовстановлюючих документів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав, примирення не забажав, пояснва, що дружина виїхала на постійне місце проживання до США, де мешкає і спільна повнолітня дитина. Востаннє дружину бачив 7 років тому. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 24 травня 1994 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №346. Із обставин, встановлених судом вбачається, що спільне проживання подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позовні вимоги обгрунтовані тим, що подружні відносини між сторонами припинені. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, підтримку позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, згідно якої проти позову не заперечувала, просила слухати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 05 грудня 1997 року Ленінським віділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 896, мають дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] (а.с. 3-5). Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] звернувся із зазначеним позовом і прохав визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], який належав його бабусі [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги мотивував тим, що він є спадкоємцем зазначеного майна, яке належало померлій бабусі, яка не встигла оформити належним чином на нього право власності. 25.07.2014 р. [PERSON] та його рідна сестра [PERSON] уклали договір про розподіл спадкового майна, за умовами якого [PERSON] переходить приватизована земельна ділянка площею 3,4728 га, а [PERSON] переходить житловий будинок за адресою [ADDRESS] та грошовий вклад. В судовому засіданні позивач позов підтримав посилаючись на зазначені в позові обставини. [PERSON] позов визнала повністю. Треті особи в судове засідання не з'явилися і направили до суду заяви в яких позов визнають повністю. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], якій в [ADDRESS] належали: літ. А - житловий будинок 1948 року побудови, літ. а - веранда; літ. б - літня кухня; літ. Б - літня кухня-сарай; літ. в - сарай; літ. В - сарай; літ. К - колодязь питний, - загальною вартістю 58801 грн. Право власності [PERSON] на будинок і господарські споруди підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, довідкою з Чапаєвської сільської ради. Спадкодавець все своє майно заповіла онукові позивачу [PERSON] 25.07.2014 р. [PERSON] та його рідна сестра [PERSON] уклали договір про розподіл спадкового майна, за умовами якого [PERSON] переходить приватизована земельна ділянка площею 3,4728 га, а [PERSON] переходить житловий будинок за адресою [ADDRESS] та грошовий вклад. Суд враховує, що нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в зв'язку з відсутністю належних документів про право власності спадкодавця на це майно. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] відповідно до ст. 1223 ЦК України є позивач [PERSON] і [PERSON] Відповідно укладеного між ними договору про розподіл спадкового майна [PERSON] переходить житловий будинок з господарськими будівлями. Інші спадкоємці від спадщини відмовилися. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] звернувся із зазначеним позовом і прохав визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], який належав його матері [PERSON], яка померла [INFO] р. Свої вимоги мотивував тим, що він є єдиним спадкоємцем зазначеного майна за заповітом, яке належало померлій матері, яка не встигла оформити належним чином на нього право власності. Сторони в судове засідання не з»явилися, про місце і час розгляду справи їм повідомлено. [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій прохав справу розглянути без його участі,позов підтримує. Представник відповідача також направив до суду заяв про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON], якій в [ADDRESS] належали: літ. А - житловий будинок 1984 року побудови, літ. Б - погріб з шийкою; літ. а - прибудова; літ. а1 - прибудова; літ. в - навіс; літ. В - літня кухня-сарай; літ. в1 - сарай; літ. Г - сарай; літ. г1 - навіс; літ. Д - гараж; літ. Е - убиральня; літ. К - колодязі інженерних мереж; № 1 -огорожа, - загальною вартістю 165 432 грн. Право власності [PERSON] на будинок і господарські споруди підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, довідкою з Бреусівської сільської ради. Спадкодавець все своє майно заповіла синові [PERSON] Інших спадкоємців не встановлено. Суд враховує, що нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в зв'язку з відсутністю належних документів про право власності спадкодавця на це майно. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] відповідно до ст. 1223 ЦК України є її син, позивач [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом до [PERSON], в якому просить суд, стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання до [INFO], посилаючись на ті підстави, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свого сина та у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на його утримання та виховання. Позивачка у судове засідання не з'являлась, зазначивши у позовній заяві проте, що у зв'язку із необхідністю догляду за малолітньою дитиною вона не може прибути у судове засідання та просить розглядати справу в її відсутності (а.с.2). Відповідач у судовому засіданні надав заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, та просив їх задовольнити (а.с.21). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 08.12.2012 р. між сторонами було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві, актовий запис №1544, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін є спільний син [PERSON], [INFO], актовий запис № 1840, свідоцтво серії [NUMBER], який на даний момент проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.7). Як встановлено у судовому засіданні відповідач на даний час не проживає разом із сім'єю, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що підтверджується довідкою та актом обстеження Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області (а.с.3-5). Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу, суд вважає можливим стягнути з відповідача на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Таким чином, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що передбачені законом підстави стягнення аліментів з відповідача підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved