Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

УПСЗН виконкому Бердянської міської ради звернулося до суду з позовом, де зазначило, що 10. 04. 2014 року до Управління (далі УПСЗН) звернулася [PERSON] із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме у порядку Постанови Кабінету Міністрів України № 189 від 22. 02. 2006 року. Заявниці була призначена допомога на сина [PERSON] 20. 02. [INFO] на термін з 01. 04. 2014 року по 30. 09. 2014 року. [PERSON] зверталась з відповідними заявами кожні півроку, і їй була призначена допомога з 01. 10. 2014 року по 30. 09. 2018 року. З довідки ВДВС Бердянського МУЮ 09. 10. 2018 року позивачу стало відомо, що [PERSON] з вересня 2018 року почав сплачувати [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину, тобто ця обставин свідчить про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. За цих підстав просить стягнути з відповідача суму сплаченої тимчасової державної допомоги в розмірі 9767,76 грн. за період з 01. 04. 2014 року по 30. 09. 2018 року. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в заяві просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно до суду не явився, про день слухання справи сповіщений, заперечень на позов не надав, причини неявки не повідомив, і суд зі згоди позивача на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України розглядає справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Як вбачається з копії заяви 10. 04. 2014 року до УПСЗН виконкому Бердянської міської ради звернулася [PERSON] із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. З довідки від 10. 04. 2014 року вбачається, що вона не отримує призначені за рішенням Бердянського міськрайонного суду від 17. 03. 2014 року аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], 20. 02. [INFO] у період з 01. 10. 2013 року по 01. 04. 2014 року. Рішенням від 16. 10. 2015 року заявниці була призначена допомога сім»ям з дітьми, і за період з 01. 04. 2014 року по 30. 09. 2018 року з державного бюджету сплачено державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів 9767,76 грн. З довідки ВДВС Бердянського МУЮ від 09. 10. 2018 року вбачається, що [PERSON] у вересні 2018 року сплатив аліменти в розмірі 1037 грн., що свідчить про можливість відповідача сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 8 ст. 181 Сімейного Кодексу України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно до ч. 10 цієї ж статті суми наданої дитині тимчасової допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, зобовязаний сплачувати аліменти за рішенням суду і ухилявся від такої сплати, у відповідності до законодавства України повинен повернути витрачені на утримання неповнолітньої дитини кошти, виплачені з Державного бюджету України.

Outcome: approved