Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] борг за договором позики у розмірі 1 200 доларів США, що складає за курсом Національного банку України 15 710,02 грн. Від [PERSON] заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило. Судом з'ясовано, що відповідно до розписки від 14.04.2014 р. [PERSON] позичив у [PERSON] 1 200 доларів США, які зобов'язався повернути до 15.08.2014 р. (а. с. 5, у т.ч. - зворотній бік). Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Абзацом першим частини першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, на підставі якого перший передав у власність другому грошові кошти - 1 200 доларів США, при цьому другий зобов'язався повернути ці грошові кошти до 15.08.2014 р. Як вбачається зі змісту позовної заяви, зобов'язань з повернення до 15.08.2014 р. [PERSON] грошових коштів у розмірі 1 200 доларів США [PERSON] не виконав. Доказів, які б це спростовували, [PERSON] не подав. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у розмірі 1 200 доларів США, що складає за курсом Національного банку України 15 710,02 грн., підлягає задоволенню. При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що на день пред'явлення позову (26.08.2014 р.) офіційний курс Національного банку України гривні до долара США становив 1 365,9408 грн. за 100 доларів США, тобто 1 200 доларів США за цим курсом складало 16 391,29 грн. Між тим, відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тобто суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики у розмірі 1 200 доларів США, що складає за курсом Національного банку України 16 391,29 грн. Згідно з частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи Частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, на користь [PERSON] з [PERSON] підлягають стягненню у якості відшкодування судових витрат 243,60 грн. (судовий збір).

Outcome: approved