overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом та просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений 26.04.2012 року шлюб із відповідачем існує формально. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя та з втратою порозуміння. Вважає, що вказані обставини роблять неможливим примирення та подальше збереження сім'ї з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.04.2012 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 525. (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт з належного йому майна і заборону на його відчуження, накладені постановами ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 06.03.2009 року та 02.08.2013 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1938/12, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 15.06.2012 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 188 061 грн. 32 коп. 17.06.2013 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою з метою забезпечення виконання рішення суду, накладено арешт на все майно боржника, зокрема на автомобіль MITSUBISHI GRANDIS 2.4, д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску. Вказує, що 27.10.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про припинення зобов'язань, а 12.12.2014 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В 20106 році в головному сервісному центрі МВС України він дізнався, що на вказаний автомобіль накладено арешт в рамках виконавчого провадження, відповідно до постанови №450/8 від 06.03.2009 році та постанови №40887 (ВП38486130), у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з відповідною позовною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 27.12.1997 року виконавчим комітетом Хажинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис №11. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], 30.03.2004року народження. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що подружні відносини припинились досить давно, почали виникати непорозуміння щодо побудови сімї, подружжя втратило взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сімю та ведення спільного господарства. Протягом останнього часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу та підстав для примирення немає. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечив проти його задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.6) та врахувавши обставини справи, викладені в позовній заяві, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Заяв від сторін щодо примирення подружжя суду не надавалось. Враховуючи вище викладене та те, що стосунки в сторін розладналися, вони як сім'я не проживають, миритися не бажають, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачки в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 06 вересня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 27.10.2006 року народилась дочка [PERSON], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. З грудня 2014 року по теперішній час сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 06 вересня 2003 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 607 та видано свідоцтво про одруження Серії І-НО № 212180. Відповідно до свідоцтва про народження Серії І-НО № 100159, виданого 02 листопада 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, 27 жовтня 2006 року народилась [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони не проживають разом більше одного року, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 27 червня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 04.11.2009 року народився син [PERSON]. З квітня 2011 року шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 27 червня 2008 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 461 та видано свідоцтво про шлюб Серії 1-НО № 136634. Відповідно до свідоцтва про народження Серії 1-НО № 302891, виданого 18.11.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, 04 листопада 2009 року народився [PERSON]. Ухвалою суду від 04.03.2016 року сторонам надавався строк для примирення з метою збереження сімї, однак сторони не примирилися. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом з квітня 2011 року, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом більше пяти років, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до тимчасового посвідчення № 201 від 12.05.2014 року [PERSON] має на утриманні дитину-інваліда [PERSON], [INFO], а тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 29 жовтня 1993 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку - [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 29 жовтня 1993 року зареєстрували шлюб у Міському відділі ЗАЦС міста Маріуполя Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 2374 та видано свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], повторно виданого 09 грудня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, [INFO] народився [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім'ї немає, фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], зареєстрованого 25 червня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві( актовий запис № 564). В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, позивач зазначала про те, що з фактичні подружні відносини були припиненні, внаслідок втрати взаєморозуміння, спільне господарство з відповідачем не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить інтересам подружжя. Спору щодо визначення місця проживання дитини не мають. Сторони по справі до суду подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності та просили позовні вимоги задовольнити, шлюб між ними розірвати. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. 25 червня 2010 року ( актовий запис №564) Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 25 червня 2010 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві. (а.с.10). У шлюбі сторін народився син - [PERSON] , [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19 червня 2013 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві (а.с.9). Крім того, судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння між подружжям. Спільного господарства сторони не ведуть і сімейні стосунки між ними припиненні, збереження сім'ї обидві сторони вважають неможливим та таким, що суперечило б інтересам як сторін у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам як сторін у справі, у зв'язку із чим позовні вимоги [PERSON], підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,посилаючись на те, що 17 липня 1993 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровська, Луганської області, вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 204. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З 2012 року разом з чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 17 липня 1993 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровська, Луганської області, актовий запис № 204. В судовому засіданні представник позивача доданий позов підтримав та просив його задовольнити. В судовому засіданні відповідач поданий позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 1993 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровська, Луганської області, актовий запис № 204, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, з 2012 року спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Строк на примирення не потрібен. Сім»ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Представник позивача [PERSON] просив суд, залишити прізвище позивачу після розірвання шлюбу «[PERSON].», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 серпня 2008 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 259. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З липня 2015 року разом з чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 22 серпня 2008 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 259. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов визнав та не заперечував проти його задоволення. . Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 259, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, з липня 2015 року спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Строк на примирення не потрібен. Сім»ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved