Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом в якому вказував, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS], а також земельна ділянка загальною площею 5,4354 га. (що складається з чотирьох окремих ділянок площами 4,4600 га., 0,7701 га., 0,2000 га. та 0,0054 га.), розташована в межах території Олександрівської селищної ради Вознесенського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщина була прийнята, проте не оформлена дітьми спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] (який [INFO] помер). Після смерті [PERSON] спадщина була прийнята відповідачами, як спадкоємцями першої черги за законом. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав після смерті батька, проте нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з відсутністю доказів, що свідчать про наявність родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, а також наявністю в Спадковому реєстрі запису про складання 27 березня 2003 року спадкодавцем заповіту на користь [PERSON], що унеможливлює спадкування за законом. Враховуючи відмову нотаріуса від оформлення спадкових прав на майно, неможливість встановлення факту родинних відносин між ним та спадкодавцем в адміністративному порядку, відсутністю заповіту від 27 березня 2003 року як такого, внаслідок чого спадкування повинно здійснюватися за законом, а тому [PERSON] просив в судовому порядку встановити факт родинних відносин між ним та спадкодавцем, а також визнати за ним право власності на 1/2 частку спірних будинку та ділянок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи за місцем їх реєстрації, причини неявки суду не повідомили. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач та його представник не заперечували проти такого порядку вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS], а також земельна ділянка загальною площею 5,4354 га. (що складається з чотирьох окремих ділянок площами 4,4600 га., 0,7701 га., 0,2000 га. та 0,0054 га.), розташована в межах території Олександрівської селищної ради Вознесенського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщина була прийнята, проте не оформлена дітьми спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] (який [INFO] помер). Після смерті [PERSON] спадщина була прийнята відповідачами, як спадкоємцями першої черги за законом. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав після смерті батька, проте нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з відсутністю доказів, що свідчать про наявність родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, а також наявністю в Спадковому реєстрі запису про складання 27 березня 2003 року спадкодавцем заповіту на користь [PERSON], що унеможливлює спадкування за законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України). Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. В судовому засіданні з показань свідка [PERSON] встановлено, що позивач дійсно є рідним сином [PERSON] Вказана обставина також неодноразово встановлювалася судами різних інстанцій та фіксувалася в судових рішеннях (а.с. 22-38, 96-99). Встановлення факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем в адміністративному порядку неможливе, а тому такий факт підлягає встановленню в судовому порядку, оскільки від цього залежить право позивача на отримання частки спадкового майна. Водночас згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. З матеріалів справи вбачається, що в Спадковому реєстрі міститься запис про складання 27 березня 2003 року [PERSON] заповіту на користь [PERSON] Однак сам заповіт відсутній (оригіналу документа не існує), що встановлено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19 травня 2010 року по справі за позовом [PERSON] до Олександрівської селищної ради Вознесенського району, [PERSON], [PERSON] про оскарження нотаріальної дії (а.с. 22-26), рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 12 квітня 2012 року та ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 травня 2012 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту укладання та посвідчення заповіту, визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 94-99). За таких обставин, враховуючи відсутність заповіту та неможливість встановлення волі спадкодавця, а тому розподіл спадщини повинен здійснюватися в рівних частках між спадкоємцями за законом. Як раніше встановлено судом, спадщина після смерті [PERSON] прийнята двома спадкоємцями - [PERSON] та [PERSON] Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що його право на спадкування підлягає захисту в судовому порядку. За встановлених обставин суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved