Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 22.03.2015 року. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання представник відповідача не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 01.02.2008 року Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (1/2 частка), та рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.03.2010 року (1/2 частка) належить квартира [ADDRESS]. 22.03.2015 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ФП №218377). За життя, а саме 26.08.2014 року [PERSON], склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON], яким заповідала [PERSON] , всю належну їй на праві особистої приватної власності квартиру №54, що розташована в будинку 2-б по вулиці Бутоми в м. Миколаєві. Позивач, після смерті [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] від 06.01.2016 року, позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, якій засвідчує його право власності. Таким чином, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved