Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-27 00:00:00

у серпні 2021 р. заявники звернулись до суду із зазначеною заявою, просили встановити факт народження дитини, чоловічої статі, [PERSON] , [INFO] у місті Севастополь, а також встановити дані про батьків: мати [PERSON] , [INFO] , громадянка України; батько [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Заяву обґрунтовують тим, що встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України, а підставою для державної реєстрації актів цивільного стану в даному випадку є відповідне рішення суду. Представник заявників та заявники у судове засідання не з`явилися про слухання справи повідомлений належним чином, у прохальній частині представник просив слухати справу у їх відсутності (а.с. 3). Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.05.2018 у [PERSON] в м. Севастополь, народився хлопчик [INFO] (а.с. 17). При цьому у заяві зазначено, що заявники не зверталися до Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з приводу отримання відмови у проведенні реєстрації, оскільки відповідно до листа Верховного суд увід 22.04.2021 під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасового окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Також відповідно до листа Верховного суду від 22.04.2021 копія судового рішення видається учасникам справи негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 256 ЦПК України, встановлено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-УІІ від 15.04.2014 року із змінами і доповненнями, внесеними відповідно Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації» від 15.09.2015 № 685-VIII Автономна Республіка Крим та місто Сімферополь визнано тимчасово окупованою територією України з зазначенням дати початку тимчасової окупації 20.02.2014. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у заявників є перешкоди в отриманні реєстрації народження дитини чоловічої статті 30.04.2018, оскільки свідоцтво про народження, видане органом, передбаченим на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створює правових наслідків на території України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обгрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved