Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що в травні 2014 року позивач зареєструвала шлюб із\~ [PERSON] Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини відмовляється. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду. В подальшому [PERSON] позовні вимоги змінила, просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, прсив визначити розмір аліментів, що будуть стягуватися з [PERSON] на утримання сина в розмірі 400 грн. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи,\~\~суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України,\~ частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Крім того, відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони з 10 травня 2014 року перебувають у шлюбі (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 304467, виданого 10 липня 2015 року у сторін є син, [PERSON], [INFO] (а.с.3). Як вбачається із довідки № 197 від 16 серпня 2016 року, виданої Рожнятівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області [PERSON], [INFO], дійсно проживає та знаходиться на утриманні [PERSON] (а.с.8). Таким чином відповідач [PERSON] зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, враховуючи обставини справи, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів згідно обставин справи суд вважає розумним та обґрунтованим. На підставі\~ст. 367 ЦПК України\~\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст. 191 СК України\~з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 11 серпня 2016 року. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 551,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved