Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 06.09.2014 року між ними та відповідачем [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за якою відповідач отримав кредит у розмірі 34069,19 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач мав надавати банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір. Відповідач не надавав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, станом на 22.05.2014р. утворилася заборгованість у розмірі 50633,76 грн., з яких: 32398,70 грн. - заборгованість за кредитом; 7022,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 11212,42 грн. - штраф (п.2.2 Генеральної угоди). Посилаючись на ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50633,76 грн. та понесені ними судові витрати на оплату судового збору у розмірі 521,50 грн. Представник позивача Бучакчийський С.В. ( за довіреністю) в судове засідання не з'явився. 24.11.2014р. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через засоби масової інформації. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, за згодою позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 06.09.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за п.2.1 якої банк надав позичальнику строковий кредит у розмірі 34069,2 грн. на строк 36 місяці з 06.09.2012р. по 30.09.2015р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у сумі 34069,2 грн. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця шляхом надання банку грошових коштів у сумі 1236,03 грн. Дата останнього погашення заборгованості встановлена не пізніше 30.09.2015 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом запропонованими банком Умовами та правилами, тарифами складає між нею та банком кредитний договір ( п.2.11). Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у Генеральній угоді, Умовах і правилах більше ніж на 31 день, по зобов'язаннях строк яких не настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 11421,41 грн. Відповідач щомісячні обов'язкові платежі на погашення кредиту не вносив. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.4), вбачається, що заборгованість за договором станом на 22.05.2014р. утворилася заборгованість у розмірі 50633,76 грн., з яких: 32398,70 грн. - заборгованість за кредитом; 7022,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 11212,42 грн. - залишок не сплаченого штрафу (п.2.2 Генеральної угоди). Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за договором суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути компенсацію витрат на оплату судового збору у сумі 506,34 грн. На підставі викладено,

Outcome: approved