Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. [PERSON] ([PERSON]), 45, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область. У цьому будинку зареєстровані, але не проживають відповідачі, [PERSON] та [PERSON], які є сином та відповідно онуком позивачки. [PERSON] не проживає у спірному житлі з 2012 року, [PERSON] з 2010 року, а тому втратили право користування житлом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали за обставин зазначених у ньому, попросили позов задовольнити. Позивачка суду пояснила, що особисто зареєструвала відповідачів у спірному житловому приміщенні як членів своєї родини. [PERSON] не проживає у житловому приміщенні з 2012 року, а [PERSON] з 2010 року. Будь-яких домовленостей з приводу користування житлом з відповідачами не укладала. Перешкод у користуванні житлом відповідачам не чинила та не чинить. [PERSON] та [PERSON] не проживають у належному їй житловому будинку за власною волею. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідачі, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності в судове засідання не зявились, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачка та її представник не заперечують проти винесення заочного рішення. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] не проживає у житловому приміщенні, що належить позивачці з 2012 року, а [PERSON] з 2010 року. Суперечок з приводу користування житлом між сторонами не виникало. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає за адресою: вул. [PERSON] ([PERSON]), 46, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область, а саме навпроти житлового приміщенні, що належить [PERSON] Знає, що один із відповідачів не проживає у спірному житловому приміщенні з 2010 року, а інший з 2012 року. З того часу жоден не використовує житло. Суперечок з приводу користування житлом між сторонами не виникало. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищевказаних норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи, такою, що втратила право користування житлом, як спосіб усунення перешкод у користуванні власністю. При розгляді справ про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням потрібно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Судом установлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. [PERSON] ([PERSON]), 45, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область (а. с. 5). У вищевказаному житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами зареєстровано місце проживання відповідачів, [PERSON] та [PERSON], які є сином та відповідно онуком позивачки. Відповідачів позивачка зареєструвала у житловому приміщенні як членів своєї сімї. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поясненнями позивачки, а також свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] не проживає за адресою: вул. [PERSON] ([PERSON]), 45, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область з 2012 року, а [PERSON] з 2010 року. Будь-яких домовленостей з приводу користування спірним житлом не виникало, а позивачка не здійснювала перешкод у користуванні відповідачами житловим приміщенням. Таким чином, оскільки відповідачі у справі понад рік без поважних причин відсутні за місцем проживання, домовленостей між ними та власником житла з приводу користування житлом не виникало, відповідно відповідачі є такими, які втратили право користування житлом, що належить позивачці. На підставі викладеного,

Outcome: approved