Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди спричиненої його автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача 92 327 грн. 73 коп. У мотивування заявленого позову вказує, що13.05.2016 року в м. Києві на вул. Бехтеревській з вини відповідача [PERSON] який керував автомобілем [NUMBER], [NUMBER]. Згідно Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року у справі № 761/18697/16-п, [PERSON] було визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до ушкодження транспортного засобу «Ровер», д.н.з. [NUMBER] . Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1294 від 05.06.2016 р. складеного оцінювачем [PERSON], розмір збитку складає 92 327,73 грн. В судовому засіданні позивач позовні позов підтримує повністю, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач повідомлялись в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Направлений судовий виклик відповідачу повернуто до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено що13.05.2016 року в м. Києві на вул. Бехтеревській з вини відповідача [PERSON] який керував автомобілем [NUMBER], [NUMBER].(а.с.46). Згідно Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2016 року у справі № 761/18697/16-п, [PERSON] було визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до ушкодження транспортного засобу «Ровер», д.н.з. [NUMBER] (а.с.4,5). Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1294 від 05.06.2016 р. складеного оцінювачем [PERSON], розмір збитку складає 92 327,73 грн.(а.с.7-47). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, при цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконання робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Позивачем був сплачений судовий збір при зверненні до суду в розмірі 923 грн. 28 коп.(а.с.1) та за встановлення вартості розміру збитку 1000 грн.(а.с.7). Ці витрати на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved