Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду надійшла вищевказана позовна заява, яка мотивована тим, що сторони мають двох спільних дітей, до досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на їх утримання, проте після досягнення донькою повноліття відповідач категорично відмовився сплачувати аліменти. Донька навчається у Полтавському комерційному технікумі, у звязку з чим потребує допомоги. Враховуючи, вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою 23 річного віку або до закінчення навчання. У судове засідання учасники справи не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 26), відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, повідомив, що працює в ГПУ «Полтагазвидобування», м. Полтава (а.с. 27), третя особа позовні вимоги підтримує (а.с. 32). Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи. Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Шлюб між сторонами розірвано, що стверджується копією заочного рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 21.04.2016 р. (а.с. 7-8). Згідно довідки № 366 від 30.05.2018 р. [PERSON] являється студенткою 2 курсу технологічного відділення Полтавського комерційного технікуму з терміном навчання: з 01.09.2017 по 30.06.2019р., навчається на денній формі (а.с. 2). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до п. 20 Постанови №\~3\~Пленуму Верховного\~суду України\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, суд уважає, що оскільки [PERSON] продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, при цьому суд враховує доходи матері та її обовязок також надавати утримання доньці, а також те, що відповідач не заперечує проти надання допомоги доньці, яка продовжує навчання, а тому приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Крім цього, суд вважає за необхідне викласти резолютивну частину рішення з урахуванням вимог законодавства та змісту ст. 199 СК України, саме про стягнення з відповідача аліментів до досягнення донькою 23 років, але не пізніше як до закінчення навчання, за виключенням часу канікул. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, у відповідності зі ст.ст.141,142 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved