overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування предявленого позову позивачка посилається на те, що з 14 лютого 2015 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 32. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. На теперішній час вона ніде не працює у звязку з тим, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. На теперішній час позивачка ніде не працює у звязку з тим, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач працює у ПАТ «ДМКД», матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітню дочку [PERSON], 19.11.2011 року, на утримання якої відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 120872, [PERSON], яка народилась 19.11.2011 року, її батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі постійно ніхто не проживає. Відповідачі знаходяться на реєстраційному обліку за адресою належної їй на праві власності вказаної квартири, але не мешкають там більше ніж шість місяців, тим самим чинять їй перепони в розпорядженні квартирою та вона змушена сплачувати за них комунальні послуги. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] Відповідно до заяви, позивачка просила розглянути справу у її відсутність, підтримала вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору купівлі - продажу квартири від 07.07.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Воробйовою Т.А. за № 272. Згідно Довідки ЖКП ММР «Південь» виданої 17.07.2017 р. за вих. № 1847 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Проте, відповідно до п.1.3. Договору продавці, відповідачі по справі, зобовьязуються знятися з реєстраційного обліку, оскільки постійно мешкають на території Російської Федерації. Їх реєстрація за вказаною адресою створює позивачці перешкоди у реалізації її права власності. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права на виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки. Остаточно змінивши предмет позову, позивач просив скасувати \~ рішення\~ виконавчого комітету № 645 від 28.07.1997 р. (а.с.53, 62-63, 76). Свої вимоги мотивує тим, що 22.03.2016 р. вона за договорами купівлі-продажу із [PERSON] та [PERSON] стала власником 6/6 частин будинку « 7 по вул. Шаумяна у м. Ізмаїл Одеської області. Проте, оформити державний акт на землю не може через існування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області\~ № 645 від 28.07.1997 р. про передачу земельної ділянки у спільну сумісну власність, але Державний акт оформлено не було. Представник позивача позовну заяви підтримав, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі обставини справи та позовні вимоги визнали, також просили розглядати справу у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог до [PERSON], [PERSON] та виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області.\~ У судовому засіданні встановлено, що 04.06.1959 р. Виконкомом Ізмаїльської міської ради прийнято рішення № 294/1, згідно з яким [PERSON] було відведено земельну ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку по вул. Короленка,127 площею 600 кв. м. (а.с. 5) 17.04.1985 р. по акту приймання індивідуальних будівель житловий будинок № 7 по вул. Шаумяна (вул. Короленка, 127) був прийнятий в експлуатацію на імя [PERSON], який знаходився у подружніх відносинах з [PERSON] 27.02.1988 р. [PERSON] отримав у спадщину право власності на 1/6 частку житлового будинку по вул. Шаумяна, 7 згідно свідоцтва виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою по реєстру 2/259 після смерті батька [PERSON] 28.07.1997 р. Ізмаїльська міська рада прийняла рішення № 645 Про приватизацію земельної ділянки площею 0,06 га. по вул. Шаумяна, 7 в Ізмаїл Одеської області та передачу земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність. 05.09.2014 р. [PERSON] стала власником 5/6 часток житлового будинку по вул. Шаумяна в м. Ізмаїл Одеської області на підставі Свідоцтва на право спадкування за законом, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою у відповідності з вилученням з Спадкового реєстру № 382\~895 36 після смерті [PERSON] 22.03.2016 р. [PERSON] придбала за договором купівлі продажу 5/6 часток житлового будинку № 7 по вул. Шаумяна у [PERSON] 22.03.2016 р. [PERSON] придбала за договором купівлі продажу 1/6 частку житлового будинку № 7 по вул. Шаумяна у [PERSON] Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку по вул. Шаумяна, 7 в Ізмаїл Одеської області не видавався. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 11 серпня 2001 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Починаючи з лютого 2015 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. За вищезазначеного шлюб між сторонами має бути розірваний, примирення неможливе. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 28 серпня 2010 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на сімейне життя, а тому виникали сварки, що негативно впливало на психічний та моральний стан дитини. Тепер сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, збереження сімї та спільне життя неможливе. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 5 лютого 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на життя, а тому збереження шлюбу неможливе. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 листопада 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось. З липня 2016 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, а тому [PERSON] вважає подальше спільне життя неможливим. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не з'явився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивачка не заперечує проти винесення у справі заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. У судовому засіданні [PERSON] просила не вирішувати судом питання про розподіл понесених нею судових витрат. Беручи до уваги принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, суд уважає залишити за позивачкою понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 серпня 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року спільне життя сторін погіршувалося, що призвело до припинення сімейних відносин. Сторони мають різні погляди на шлюб та сімю. Між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина. [PERSON] не приділяє уваги сімї. Сторони не спілкуються. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн, які підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 листопада 2008 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, відповідач зловживає спиртними напоями, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння ображає позивачку нецензурною лайкою, застосовує фізичне насильство, підтримує зв'язок з іншими жінками. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved