Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

У серпні 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON]С про розірвання шлюбу між позивачем [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 22 грудня 1979 року [PERSON] м. Добропілля Донецькій області, актовий запис № 425. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначила, що сімейне життя в них не склалося, сумісно не проживають з 2013 року. Відповідач має іншу родину. Вважає, що їхня сімя розпалася та примирення неможливе. Просила розірвати шлюб. Позивач до судового засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач\~ в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Проте, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. За вказаних обставин, з урахуванням вимог\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 грудня 1979 року [PERSON] м. Добропілля Донецькій області, актовий запис № 425. (а.с.5) Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Проголошена\~ст. 51 Конституції України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», в якому розяснено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася з 2013 року, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Заяв про надання строку на примирення від сторін спору до суду не надходило, відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавала. Враховуючи те, що відповідач позовну заяву визнала у повному обсязі, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного та

Outcome: approved