Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Київського національного універститету технологій та дизайну про скасування наказу в частині відрахування студента з вищого навчального закладу та поновлення до складу студентів . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що наказом декана факультету підприємництва та права Київського національного університету технологій та дизайну від 30.08.2017 року № 334/1, його було відраховано з числа студентів факультету підприємництва та права за напрямком підготовки 6.030401 Правознавство, группа ЗП-14, за порушення умов контракту та невиконання вимог навчального плану з 01.09.2017 року. Позивач зазначив, що був відрахований з числа студентів без погодження з органом студентського самоврядування, без повідомлення про розгляд питання на засіданні органу студентського самоврядування та без повідомлення про розірвання договору про навчання. Позивач вважав, що його відрахування з числа студентів стало наслідком зміни керівництва у вищому навчальному закладі та втрати документів, що підтверджували успішне складання ним заліково-екзаменаційної сесії у 2016-2017 роках. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати незаконним наказ декана факультету підприємництва та права Київського національного університету технологій та дизайну від 30.08.2017 року № 334/1, в частині відрахування [PERSON] з числа студентів декана факультету підприємництва та права за напрямком підготовки 6.030401 Правознавство, група ЗП -14 та поновити [PERSON] до складу студентів факультету підприємництва та права за напрямком підготовки 6.030401 Правознавство Київського національного університету технологій та дизайну. 30.08.2019 року ухвалою Печерського районного суду м.Києва позовну заяву [PERSON] до Київського національного університету технологій та дизайну про скасування наказу в частині відрахування студента з вищого навчального закладу та поновлення до складу студентів - було залишено бех руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.27). 25.11.2019 позивач на вимогу ухвали про залишення позову без руху, усунув недоліки, надав оригінал квитанції про сплату судового збору (а.с. 32). 13.12.2019 ухвалою Печерського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.33). 27.02.2020 року представником відповідача Грищенко А.Л. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки твердження позивача викладені в позовній заяві абсолютно не відповідають дійсності, є бездоказовими, а відтак повинні залишитися судом поза увагою та оцінюватися критично, оскільки суперечать фактичним обставинам справи. Крім того, представник відповідача зазначає, що відповідно до наказу № 334/1 від 30.08.2017 року позивача було відраховано з числа студентів за порушення умов контракту та невиконання вимог навчального плану та зазначено, що вважати студента відрахованим з 01.09.2017 року. Підставою для відрахування став рапорт декана Факультету підприємництва та права з резолюцією проректора з освітньої діяльності, з приміткою до наказу (а.с.38-90). 04.09.2020 року представник позивача [PERSON] подав відповідь на відзив, в якій останній просив залишити відзив та подані до нього документи без розгляду та відхилив аргументи що наведені в ньому, вказуючи, що відрахування позивача з числа студентів не відповідає принципу верховенства справа, вважає, що відповідач порушив принцип рівності та гарантій передбачених ч. 6 ст. 40 Закону України «Про освіту» ( а.с. 121-130). 04.09.2020 року представник позивача [PERSON] подав заяву про виклик свідків, в якій просив викликати і допитати у якості свідка [PERSON] - кандидата юридичних наук, тодішнього завідуючого кафедрою господарського права факультету підприємництва та права Київського національного університету технологій та дизайну ( а.с. 134). 22.10.2020 року представник відповідача Грищенко А.Л. подала заперечення на відповідь на відзив, в яких просила відмовити позивачу [PERSON] у задоволені позовних вимог у повному обсязі (а.с. 136-152). В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався. 15.04.2021 рокув судовому засіданні ухвалою Печерського районного суду м.Києва було задоволено заяву представника позивача [PERSON] про виклик свідка [PERSON] - кандидата юридичних наук, тодішнього завідуючого кафедрою господарського права факультету підприємництва та права Київського національного університету технологій та дизайну (а.с. 164-165). В судовому засіданні від 05.10.2021 року задоволено усне клопотання представника відповідача Грищенко А.Л. про допит свідків [PERSON] доктора економічних наук, доцента, завідувача кафедри підприємництва та права Київського національного університету технологій та дизайну та [PERSON] - заступника декану з організаційних питань Київського національного університету технологій та дизайну та допитано свідка [PERSON] - кандидата юридичних наук, тодішнього завідуючого кафедрою господарського права факультету підприємництва та права Київського національного університету технологій та дизайну ( а.с.188-195). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав наведених у ньому. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, просила відмовити у його задоволенні, з підстав його необгрунтованості та безпідставності. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до Договору про навчання від 26.08.2011 року № 338/11 навчався в Міжгалузевому інституті управління за заочною формою навчання ( а.с.18). Відповідно до наказу Міжгалузевого інституту управління №208 від 30.09.2011 року позивача було переведено на екстернатну форму навчання ( а.с. 19). Відповідно до наказу Міжгалузевого інституту управління №87 від 13.07.2012 року позивача було переведено на третій курс ( а.с. 48-50). 14.01.2013 року згідно наказу Міжгалузевого інституту управління №6 позивача було відраховано з числа студентів, за невиконання навчального плану та порушення умов контракту (а.с.51). Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №547-р від 27.05.2015 року на наказу Міністерства освіти і науки України № 661 від 19.06.2015 року припинено юридичну особу - Державний вищий навчальний заклад «Міжгалузева академія управління» шляхом реорганізації ( приєднання) його до Київського національного університету технологій і дизайну як структурного підрозділу. Як зазначила в судовому засіданні представник відповідача, що при передачі особових справ студентів з Міжгалузевої академії управління до Київського національного університету технологій і дизайну, крім копій договору про навчання від 26.08.2011 року № 338/11, копії наказу № 208 від 30.09.2011 про переведення на екстерну форму навчання, копії наказу №87 від 13.07.2022 року про переведення та копії наказу №6 від 14.01.2013 року про відрахування позивача - інших документів не було. Оригінали та/або копії залікової книжки, відомості про складання екзаменів та заліків, академічної довідки - були відсутні. Після спливу трьох років від дня відрахування позивача з Міжгалузевого інституту управління, а саме: 17.01.2017 року позивач звернувся до Київського національного університету технологій та дизайну з заявою про його поновлення до складу студентів Факультету підприємництва та права. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу № 46-ст від 31.01.2017 року позивача було поновлено в Київському національному університеті технологій та дизайну( а.с.7-8). На підставі вказаного вище наказу з позивачем було укладено договір про навчання від 16.02.2017 року № ЗП-14/17, в якому зазначено, що договір набуває чинності з 01.02.2017 року ( а.с.52-53). Відповідно до наказу №334/1 від 30.08.2017 року позивача було відраховано з числа студентів за порушення умов контракту та невиконання вимог навчального плану та зазначено, що вважати студента відрахованим з 01.09.2017 року. ( а.с. 12) Підставою для відрахування став рапорт декана Факультету підприємництва та права з резолюцією проректора з освітньої діяльності, з приміткою до наказу ( а.с.142). Частиною 6 ст. 40 Закону України «Про вищу освіту» ( в редакції 28.09.2017 року) передбачено, що за погодженням з органом студентського самоврядування закладу вищої освіти приймаються рішення про відрахування студентів (курсантів) з закладу вищої освіти та їх поновлення на навчання . Відповідно до витягу з Протоколу №27 від 29.08.2017 року засіданням студентського парламенту університету, погоджено відрахування позивача за порушення умов договору та невиконання вимог навчального плану ( а.с.53а). На підставі п.4 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», підставою для відрахування здобувача вищої освіти, зокрема є невиконання індивідуального навчального плану та відповідно до п.14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих навчальних закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №245 від 15.07. 1996 року, студент може бути відрахований з вищого навчального закладу освіти: за академічну неуспішність, за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти. Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що заклад вищої освіти на підставі відповідної освітньої програми розробляє навчальний план, що визначає перелік та обсяг освітніх компонентів у кредитах ЄКТС, їх логічну послідовність, форми організації освітнього процесу, види та обсяг навчальних занять, графік навчального процесу, форми поточного і підсумкового контролю, що забезпечують досягнення здобувачем відповідного ступеня вищої освіти програмних результатів навчання. На основі навчального плану у визначеному закладом вищої освіти порядку розробляються та затверджуються індивідуальні навчальні плани студентів, що мають містити, у тому числі, обрані здобувачами вищої освіти навчальні дисципліни. Факт не складання всіх іспитів, не виконання індивідуального навчального плану позивачем підтверджується, відповідно до зведених відомостей успішності студентів Київського національного університету технологій та дизайну, курс ІІІ, група ЗП-14, семестр 6, 2016/2017 навчальний рік (а.с.79-86). В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач не з`явився та не склав іспити та заліки з іноземна мова фахового спрямування, трудове право та право соціального забезпечення, виробничу практику,цивільне право, господарське право, кримінальне право та процес, біржове право. Крім того, у своїй заяві від 31.08.2018 року позивач сам підтвердив свою відсутність на екзаменаційній сесії в шостому семестрі 2016-2017 навчального року в зв`язку з сімейними обставинами. Також позивач у своєму звернені підтвердив той факт, що він тільки прийшов в кінці травня 2018 року для того, щоб здійснити оплату за навчання і здати академічну різницю ( а.с. 143). Виходя з вище викладеного, можна зробити висновок, що позивач протягом року не цікавився своїм статусом, як студент університету. Що стосується тверджень позивача проте, що його відповідно до наказу № 323 від 30.08.2017 року було переведено на 4 -й курс - не відповідає дійсності. Так як, в судовому засіданні представник відповідача та свідок [PERSON] , зазначили, що було допущено технічну помилку у наказі від 30.08.2017 року №323 «Про переведення студентів на старші курси», даний наказ стосується переведення студентів, що навчаються за державним замовленням і позивачу було надіслано лист з відповідним роз`ясненням. Відповідачем затверджено Робочий навчальний план, який визначає перелік та обсяг навчальних дисциплін, послідовність вивчення дисциплін, форми проведення навчальних занять та їх обсяг, графік навчального процесу, форми поточного і підсумкового контролю. Пунктом 4 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» встановлено, що підставою для відрахування здобувача вищої освіти є невиконання індивідуального навчального плану. Особа, відрахована з закладу вищої освіти до завершення навчання за освітньою програмою, отримує академічну довідку, що містить інформацію про результати навчання, назви дисциплін, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС. Зразок академічної довідки встановлюється центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Відповідно до ч. 22, 26 наказу № 245 від 15.07.1996 року Міністерства освіти України «Про затвердження Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, студенту,який відрахований з вищого закладу освіти, видається академічна довідка встановленої форми, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.1993 року №1058 «Про затвердження переліку і зразків документів про освіту та вчені звання в Україні». До академічної довідки не вносяться предмети, з яких студент одержав незадовільні оцінки. Студентам, які вибули з першого курсу вищого закладу освіти і не склали екзамени і заліки видається академічна довідка з записом, що студент заліків та екзаменів не склав. У зв`язку з тим, що позивач після того як написав заяву про поновлення на навчання, ні разу не з`явився до університету на літню сесію та не склад жодного іспиту та заліку, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , видати академічну довідку не було змоги. Натомість, позивачу листом № 07-07/1274 від 20.06.2019 року було повідомлено та запропоновано оформити академічну довідку відповідно до вимог п. 26 наказу №245 від 15.07.1996 року Міністерства освіти України «Про затвердження Положення про порядок переведення,відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти», в якій буде зазначено перелік предметів та запис, що студент заліків та екзаменів не склав. Однак, позивач до деканату університету за отриманням академічної довідки - не з`явився. Пунктом 11 ч. 3 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень: відраховує з закладу вищої освіти та поновлює на навчання в ньому здобувачів вищої освіти за погодженням з органами студентського самоврядування та первинними профспілковими організаціями осіб, які навчаються (якщо дана особа є членом профспілки), з підстав, установлених цим Законом. В судовому засіданні представником відповідача було зазначено, що позивач неодноразово повідомлявся поштовими листами та листами на електрону пошту, яку останній вказав у договорі, про відрахування з числа студентів. Суд звертає увагу, що позивач є повнолітнім та зобов`язаний сам цікавитися про початок сесій, про свою успішність, закриття сесії та здачу сесії. З аналізу вищенаведених норм, можна дійти висновку, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, зобов`язані виконувати вимоги освітньої (наукової) програми. При цьому підставами для відрахування з вищого навчального закладу здобувача вищої освіти може бути невиконання навчального плану та порушення дисципліни і правил внутрішнього розпорядку університету. У зв`язку з чим, ректор уповноважений прийняти наказ про відрахування студента за наявності чітко визначених законом підстав та за погодженням з органами студентського самоврядування. Позивач не надав будь-яких переконливих доказів на спростування доводів відповідача про правомірність його відрахування з навчального закладу, не надав жодного підтвердження складання заліково-екзаменаційної сесії, підтвердження присутності під час її проведення. Твердження позивача про те, що ним нібито повністю було виконано вимоги навчального плану, ні чим не підтверджено. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не виконав навчальний план, не склав заліки та екзамени, порушив умови договору укладеного між відповідачем та позивачем, суд вважає що позивача було відраховано відповідно до чинного законодавства, а оскаржуваний наказ винесений з дотриманням норм чинного законодавства. Нормами ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та враховуючи те, що позивач не надав доказів протиправних дій відповідача щодо відрахування його зі списку студентів, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати позивача по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed