Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання спільною сумісною власністю [PERSON] і [PERSON], набуте у шлюбі нерухоме майно, а саме: земельну ділянку та житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, які розташовані в [ADDRESS], та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на спадкову частину будинку з господарчими будівлями і спорудами та земельну ділянку, які розташовані в [ADDRESS], що залишилися після смерті її матері - [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала і в обґрунтування своїх вимог послалася на наступне. [INFO] у віці 80 років померла її мати - [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та присадибну земельну ділянку за вище вказаною адресою. За життя мати заповіту не склала. Спадкоємцями за законом першої черги є чоловік померлої, відповідач по справі, та вона. В установ-лений законом строк нею подана заява до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак відпо-відач заперечує проти права померлої на нерухоме майно та проти її права на отримання спадщини, стверджуючи, що все майно належить йому і тільки він є власником будинку і земельної ділянки. У зв'язку з чим, нотаріусом було їй рекомендовано звернутися до суду. Відповідач позов не визнав, вважає його необґрунтованим, посилаючись на те, що він є власником майна, на яке претендує позивачка. Позивачка, це дочка померлої, яка до нього особисто ніяких родинних відносин не має. Спільних дітей з дружиною в них не було. Не заперечує, що разом з померлою дружиною будували житловий будинок з господарськими будівлями на початку 70-х років минулого століття. Однак земельна ділянка під забудову будинку, а в подальшому і документи на будинок, видані на його ім'я, право власності на будинок зареєстровано після смерті дружини, тому вважає, що померла дружина права на це майно не має. Крім цього в них з дружиною була домовленість, що будинком буде розпоряджатися тої з них, хто переживе іншого і залишить майно тому, хто буде його до смерті доглядати. Перша померла дружина, тому, вважає, що оскільки він, як власник будинку, залишився живим, [PERSON] не набула права на спадщину після своєї матері. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. При розгляді даної справи застосуванню підлягають норми Сімейного та Цивільного кодексів, які набули чинність з 01.01.2004 року, на підставі Прикінцевих та перехідних положень. Згідно ст.60,63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Аналогічні положення щодо права спільної сумісної власності подружжя закріплені ст.368 ЦК України. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] і [PERSON] одружилися 23.09.1969 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб і проживали разом до дня смерті [PERSON] - [INFO] /а.с.12,19/. - 2 - З 1973 по 1977 роки подружжя [PERSON] на території Олександрівської сільської ради Комінтер-нівського району Одеської області в [ADDRESS], збудували житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами на земельній ділянці площею 0.086га, яка рішенням Олександ-рівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 16.08.2005 року №302-ІУ була пе-передана у власність [PERSON] та 11.09.2007 року видано державний акт на право власності на зе- мельну ділянку серії ЯЕ №114903, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010752400233, кадастровий номер ділянки: 5122780200:02:001:0346. У 2012 році [PERSON] на підставі рішення виконкому Олександрівської сільської ради №161 від 18.10.2012 року отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок з господ-дарським будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] та 05.12.2012 року зареєстрував право власності в Комінтернівському РБТІ /а.с.13,16,19,48,49,50/. Згідно технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого Комінтернівським РБТІ 11.11.2010 року, житловий будинок, визначений на схематичному плані під літ.«А», прибудова під літ.«а», підвал під літ.«пд.(А) -побудовані у 1973 році, надвірні будівлі та споруди - у 1977 році /а.с.51-56/. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо права померлої дружини на вище зазначене нерухоме майно яке оформлено на його ім'я , оскільки заперечення не ґрунтуються на законі. Відповідно до Цивільного кодексу УРСР 1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулю-вали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим Цивільним кодексом України, тобто до 01.01.2004 року та Законом України «Про державну реєст-рацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на тої час законодавством передбачалася тільки державна реєстрація будівель споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад. Статтею 3 Закону №195-ІУ визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно довідки виконкому Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської облас-ті від 27.08.2012р., по погосподарській книзі №17, особовий рахунок [NUMBER], за [PERSON] рахується житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], де вона була зареєстрована з 23.01.1980 року і постійно проживала по день смерті, актовий запис про смерть №37 від 02.07.2012р. За вказаною адресою були зареєстровані, проживали разом з померлої та вели спільне господарство: [PERSON] - чоловік, зареєстрований з 18.07.1996 року; [PERSON], [INFO], - внук, зареєстрований з 13.02.2001 року, але не проживає /а.с.16,19/. Згідно п.«а» ч.12 ст.89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки подружжя. Отже, судом установлено, що нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівля-ми і спорудами і присадибна земельна ділянка, розташовані про [ADDRESS], належать [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. До складу спадщини входять усі права й обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст.1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. На підставі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно зі ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років, про що виконкомом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 02.07.2012 року складено актовий запис за №37 /а.с.8/. Факт родинних відносин позивача [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], де в графі «мати» записано - [PERSON] /а.с.10/, копією свідоцтва про шлюб [PERSON] і [PERSON], яка після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а.с.12/, копією архівної довідки про реєстрацію шлюбу [PERSON] і [PERSON], які одружилися 30.07.1971 року і після одруження [PERSON] перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а.с.11/. - 3 - За змістом ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місячного строку він не заявив про відмову від неї. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно із ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної кон-тори заяву про прийняття спадщини, яка подається протягом шості місяців з часу відкриття спадщини. З копії матеріалів спадкової справи №343/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] убачається, що спадкоємиця померлої - [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 08 листопада 2012 року /а.с.25-37/. Листом державного нотаріуса Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області від 25.12.2013 року [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім'я після померлої матері у зв'язку із заявою чоловіка померлої про неналежність останньої будь-якого майна та відсутністю правовстановлюючих документів на нерухо-ме майно на ім'я спадкодавця, на підстав чого рекомендовано звернутися до суду для вирішення спірного питання в судовому порядку /а.с.18/. Таким чином, на день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, що розташовані по [ADDRESS], які належали померлої на праві спільної сумісної власності. Враховуючи, що окрім позивача спадкоємцем за законом першої черги є також чоловік померлої, позивачка обґрунтовано просить визнати за нею право власності на ? частину спадкового нерухомого майна. На підставі Прикінцевих положень Сімейного кодексу України, Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ст.ст.60,63 СК України, ст.ст.368,1217,1218,1223,1226,1258, 1261,1268,1269,1270 ЦК України, ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і

Outcome: approved