Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У серпні 2014 року позивач в особі заступника Київського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що [PERSON] у період з 02.08.2007 року по 26.06.2010 року навчався в Інституті спеціального зв'язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». Наказом Голови Держспецзв'язку від 30.10.2013 року № 357-ос «Про особовий склад» [PERSON] було звільнено в запас Збройних Сил України за підпунктом 6 пункту 92 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2006 року № 1828, у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту. Вважає, що відповідач в порушення умов Контракту до спливу встановленого договором п'ятирічного терміну перебування на службі після навчання, був звільнений, тим самим порушив умови договору, як наслідок має відшкодувати навчальному закладу 39 612,76 грн. витрат. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов'язань за договором та його умов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у договірних/зобов'язальних правовідносинах. Так, [PERSON] у період з 26.06.2010 року по 31.10.2013 року навчався в Інституті спеціального зв'язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», який утворено відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2006 року № 658-р «Про утворення Інституту спеціального зв'язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», як структуриний підрозділ Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» на базі спеціального факультету Служби безпеки України військового інституту телекомунукацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». При переведенні [PERSON] до Інституту вказаного спецфакультету Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України з ним укладено контракт про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України від 03.08.2007 року на навчання у вищому навчальному закладі Держспецзв'язку. Відповідно до умов якого (пункт 3) [PERSON] взяв на себе зобов'язання проходити службу в Держспецзв'язку протягом п»яти років після закінчення навчання (а.с.6-7). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідач відповідно до умов вказаного договору засвідчив, що всі умови договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Після закінчення навчання вказаного Інституту, [PERSON] у період з 26.06.2010 року по 31.10.2013 року проходив службу в Держспецзв'язку на посадах осіб начальницького складу. Наказом Голови Держспецзв'язку від 30.10.2013 року № 357-ос «Про особовий склад» [PERSON] було звільнено в запас Збройних Сил України за підпунктом 6 пункту 92 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2006 року № 1828, у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України», яка діяла на час дії спірний правовідносин, курсанти, які звільняються зі служби з підстав, визначених пунктами 6, 8 і 9 частини другої цієї статті, а також особи начальницького складу, які звільняються зі служби із зазначених підстав протягом п'яти років після закінчення вищого навчального закладу, у тому числі вищого військового навчального закладу чи військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, в якому вони навчалися за державним замовленням і після закінчення якого були прийняті на службу осіб начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, відшкодовують Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утримання курсанта [PERSON] в Інституті від 12.03.2014 року № 25/19-41, фактичні витрати, пов'язані з його утриманням за період з 03.08.2007 року по 25.06.2010 року становлять 39 612,76 грн., та складаються з наступних складових: грошове забезпечення - 11 442,75 грн.; продовольче забезпечення - 25 501,61 грн.; речове забезпечення - 2 643,26 грн.; медичне забезпечення - 25,14 грн. (а.с. 9). Враховуючи те, що відповідач в порушення умов Контракту до спливу встановленого договором п'ятирічного терміну перебування на службі після навчання, був звільнений, тим самим порушив умови контракту (договору), як наслідок має відшкодувати позивачу 39 612,76 грн. - витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 3 статті 88 ЦПК України. Так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому він має бути стягнений з відповідача у розмірі 396,12 грн. у дохід держави. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 610, 611, 623, 626, 629 ЦК України, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України» в редакції від 02.06.2009 року,

Outcome: approved