Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримування як повнолітнього сина, що продовжує навчання, у розмірі 2000 гривень на місяць до закінчення навчання, але не довше досягнення ним 23 років. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що його мати [PERSON] та батько [PERSON] відповідача по справі, перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26 серпня 2010 року. На підставі рішення суду, відповідач сплачував аліменти до його повноліття у розмірі ? всіх видів його заробітку , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З січня по серпень 2018 року розмір аліментів, які батько сплачував на його утримання, у грошовому еквіваленті становив 558 гривень. Після досягнення ним повноліття, тобто з вересня 2018 року, стягнення аліментів з відповідача припинено. На даний час він продовжує навчання та є студентом денної форми навчання ДВНЗ «Дрогобицький коледж нафти і газу», першого рівня акредитації, група 16-Б-1, навчається на денній формі, термін закінчення навчання 07 вересня 30 червня 2020 року. У звязку з навчанням він потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки мати самостійно не може забезпечити його утримання на належному рівні. Відповідач направив суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, мотивуючи тим, що на даний час перебуває у шлюбі, і від цього шлюбу має малолітню дитину. Не заперечує свого обовязку щодо сплати аліментів на утримання сина. На утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання він згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, що становить 1000 гривень. Сплачувати аліменти у розмір позовних вимог він не має можливості, оскільки на даний час не має постійного місця роботи та заробляє на життя тимчасовими заробітками. Учасники справи у судове засідання не прибули, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач визнав частково. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідач та мати позивача перебували у зареєстрованому шлюбі, позивач доводиться їх спільним сином, якому випонилося 18 років, що підтверджєуться копіями свідоцтв про розірвання шлюбу та про народження позивача (а. с. 5, 10). З відповідача на користь [PERSON]стягувалися аліментина утримання сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, фактичний розмір яких з січня по серпень 2018 року становив 558 гривень, що підтверджується копією довідки № 12.9-2.9/498 від 13 вересня 2018 року, виданої Рожнятівським відділом ДВС ГТУЮ в Івано - Фраківській області (а. с. 15). Позивач проживає у [INFO], є студентом денної форми навчання ДВНЗ «Дрогобицький коледж нафти і газу», навчається на платній формі навчання, завершить 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою з місця навчання № 255 від 07 вересня 2018 року (а. с. 14) та копією договору № 35 про надання освітніх послуг від 16 серпня 2017 року (а. с. 12, 13). Відповідач добровільно сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] після досягнення ним повноліття у період з вересня 2018 року в середньому по 1000 гривень щомісячно, що підтверджується копіями квитанцій (а. с. 24, 25). Відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON], від цього шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження (а. с. 26, 27). Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього сина [PERSON], який проживає з матірю та навчається. Відповідач перебуває у іншому шлюбі та має на утриманні неповнолітню дитину. За змістом ст. 199 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання, \~ до досягнення ними двадцяти трьох років, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримування дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з 01 по 31 грудня 2018 року для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років 2027 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 813 гривень на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років мінімальний розмір аліментів становить 1013 гривень 50 копійок. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач позов визнав частково, позивачем не надано доказів того, що відповідач за своїм матеріальним становищем може сплачувати аліменти у розмірі позовних вимог, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліменти у розмірі 2000 гривень та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивач, який відповідно до закону звільнений від сплати судового збору, сплатив судовий збір, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути на його користь з відповідача. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial