Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON], яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за кожним із них у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 19 жовтня 2015 року, право власності на ? частку житлового будинку А, загальною площею 167,0 м2, житловою площею 95,8 м2, із господарськими будівлями і спорудами: сарай Б, сарай В, сарай Г, погріб Д, літня кухня Е, вбиральня Ж, колодязь К та огорожа N, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Петренка, 16, та ? частку земельної ділянки площею 0,474 га, що розташована на території села Княжичі Броварського району Київської області по вулиці Петренка, 16, яка знаходиться у віданні [PERSON] сільської ради, з яких: 0,224 га для ведення особистого селянського господарства та 0,250 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд. В обґрунтування позову зазначала, що 19 жовтня 2015 року помер [PERSON], її чоловік та батько їхнього малолітнього сина [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на вказані вище житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку. Вони (позивачі) є спадкоємцями першої черги за законом, своєчасно прийняли спадщину, оскільки у визначений законом строк звернулися до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини. Листом від 20 серпня 2016 року за вих. №\~4201/02-14 Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом їм відмовлено, оскільки нотаріусу не надані правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Зазначений житловий будинок та земельну ділянку [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 23 лютого 2007 року. Заповіту [PERSON] не залишала, спадкоємцем першої черги за законом був лише її син [PERSON], який прийняв спадщину, оскільки фактично проживав і був зареєстрованим разом із матірю на день її смерті за адресою: село Княжичі Броварського району Київської області, вулиця Петренка, буд. 16, що підтверджується довідкою №\~1466 від 20 липня 2016 року, виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області. Спадкодавець [PERSON] право власності на спірні, належні йому житловий будинок та земельну ділянку за життя не оформив. Також зазначала, що, не визнаючи їхнє (позивачів) право власності на спадкове майно, 11 листопада 2015 року до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася тітка померлого [PERSON], відповідач у справі, що свідчить про наявність спору між сторонами щодо спадкового майна. Позивач [PERSON], яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечували. Також просили покласти судові витрати у справі на позивачів. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву у якій просила розглянути справу за відсутності їхнього представника, оскільки будь-яких вимог до них не заявлено. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Третя особа: Служба у справах дітей та сімї Броварської районної державної адміністрації Київської області у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно із ч. 4 ст. 169, ч. ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання усіх відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їхньої відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ст. ст. 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що 19 жовтня 2015 року у віці 39 років помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його смерть серії І-ОК № 370368. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема: на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Петренка, 16, та земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,474 га, з яких: 0,224 га для ведення особистого селянського господарства та 0,250 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Зазначені вище, спірні житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка раніше належали матері [PERSON] [PERSON], яка померла 23 лютого 2007 року. Спадкова справа до майна останньої не заводилася. Факт належності [PERSON] вказаного майна підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 14 червня 2005 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30 червня 2005 року, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №\~200870. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1269 ЦК України, який фактично проживав та був зареєстрований разом із матірю на день її смерті за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Петренка, буд. 16, що підтверджується довідкою №\~1466 від 28 липня 2016 року, виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, матеріалами витребуваної судом спадкової справи до майна померлого 19 жовтня 2015 року [PERSON] Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області від 09 червня 2016 року за №\~966 та акту від 23 травня 2016 року, складеного депутатом вказаної сільської ради [PERSON], спадкодавець [PERSON] був зареєстрованим та проживав за адресою: [INFO]. Разом із ним за цією адресою на день смерті проживала його дружина [PERSON] Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є дружина померлого [PERSON], (дошлюбне прізвище Барбон), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК №184443, та їхній малолітній син [PERSON], який народився 16 листопада 2015 року після смерті батька, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-ОК № 328014. Із спадкової справи №\~647/2015 до майна померлого 19 жовтня 2015 року [PERSON], видно, що у встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини після його смерті до Броварської районної державної нотаріальної контори 27 жовтня 2015 року звернулася його дружина [PERSON], позивач у справі, а 11 листопада 2015 року [PERSON], тітка померлого, відповідач у справі, яка відповідно до ст. 1263 ЦК України є спадкоємцем третьої черги за законом. 01 липня 2016 року до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини подав син померлого [PERSON], від імені якого діяла його мати [PERSON] Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У ч. 4 ст. 1268 ЦК України встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Судом встановлено, що за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Петренка, 16, знаходяться: житловий будинок, позначений А, загальною площею 167,0 м2, житловою площею 95,8 м2, із господарськими будівлями і спорудами: сарай Б, сарай В, сарай Г, погріб Д, літня кухня Е, вбиральня Ж, колодязь К та огорожа N, що підтверджується витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно від 25 травня і 30 червня 2005 року. Із листа Броварської районної державної нотаріальної контори від 20 серпня 2016 року за вих. №\~4201/02-14 року видно, що у видачі спадкоємцям першої черги за законом [PERSON] та [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті 19 жовтня 2015 року [PERSON] позивачам відмовлено, оскільки ними не надано правовстановлюючих документів на спадкові житловий будинок та земельну ділянку, які останній успадкував після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 23 лютого 2007 року, проте своїх спадкових прав не оформив. За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений ч. 2 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті їхнього чоловіка та батька [PERSON] відповідно, якому після смерті його матері [PERSON] у порядку спадкування за законом належали спірні житловий будинок та земельна ділянка, однак він своїх спадкових прав на це спадкове майно не оформив, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved