Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У серпні 2014р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №2/1389587 від 17.09.2013р. у сумі 55305,85грн. та судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.09.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (далі-позивач/банк) та [PERSON] (далі-відповідач/позичальник) було укладено комплексний договір №2/1389587 (далі-кредитний договір), на підставі якого позивачем відповідачу було надано кредит в сумі 52000,00грн., строком з 17.09.2013р. до 16.09.2016р., а відповідач зобов'язався здійснити повернення кредиту згідно з графіком погашення кредиту. Позивач вказує на те, що ним належним чином виконані зобов'язання за кредитним договором, надано відповідачу у встановлені кредитним договором строки кредитні кошти у вказаній сумі. Однак, відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконуються належним чином, у зв'язку з чим, станом на 02.07.2014р., у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором, яка в загальному розмірі складає 55305,85грн. Також позивач вказує, що з метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, заборгованість відповідачем погашена не була, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином через оголошення у пресі, про що свідчить примірник газети «Урядовий кур'єр» за 04.10.2014р. №183 (5312). У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17.09.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексний договір №2/1389587 (далі-кредитний договір), на підставі якого позивачем відповідачу було надано кредит в сумі 52000,00грн., строком на 36 місяців, з 17.09.2013р. до 16.09.2016р. включно, зі сплатою 11.00% річних (а.с.8-11). Відповідно до п.1.2. кредитного договору кредит надається на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно цього договору та Правил надання споживчого кредиту в банку та умов страхування життя позичальника, які є невід'ємною частиною кредитного договору (далі - Правила). Виконання позивачем умов кредитного договору щодо надання кредиту у вказаній сумі підтверджується копіями меморіальних ордерів №2/1389587 від 17.09.2013р. (а.с.6,7). Відповідно до п.1.1.,1.3.1.,1.3.2. кредитного договору відповідач повинен був сплачувати платежі за кредитом щомісячно до 17 числа кожного місяця, згідно Графіку погашення заборгованості за кредитним договором, якій є невід'ємною частиною кредитного договору (а.с.9). За користування кредитом відповідач сплачує: щомісячно відсотки в розмірі 11.00% річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. У разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, позичальник (відповідач у справі) сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за Договором за кожний день прострочення платежу (п.п.3.1. кредитного договору). Однак, відповідачем умови кредитного договору не виконувались належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Пунктом 2.3.5. Правил передбачено право банку дострокового погашення кредиту у повній сумі, нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів та пені, у випадку невиконання зобов'язання по повному погашенню простроченої заборгованості протягом 30 днів з дати відправки повідомлення банком. На підставі п.2.3.5. Правил банк направив позичальнику письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитом за вих.№13206/3631 від 20.05.2014р., в якій вимагав в 31 денний термін, достроково погасити заборгованість за кредитом та пені, в якій вказав розмір кредитної заборгованості, з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій (а.с.5). Проте, заборгованість відповідачем не була погашена. Пунктом 2.3.7. Правил передбачено, що у разі, якщо позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому письмової вимоги банком, не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, штрафними санкціями, банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням на кошти та/або майно позичальника в порядку передбаченому законодавством України. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.4), станом на 02.07.2014р., заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 55305,85грн., з яких: заборгованість за кредитом - 40555,05грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 6474,15грн., нараховані відсотки - 229,92грн., прострочені відсотки - 2156,68грн., нарахована комісія - 936,00грн., прострочена комісія - 4481,30грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісії - 472,75грн. Доказів зворотного суду не надано. Згідно із ч.1ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов кредитного договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №2/1389587 від 17.09.2013р. в загальному розмірі у сумі 55305,85грн. та понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору в сумі 553,06грн. та витрати на публікацію оголошення у пресі у розмірі 420,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №473075 від 01.10.2014р.

Outcome: approved