Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що вона, [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 17 вересня 2013 року та від подружнього життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач обіцяв надавати кожного місяця по 2000 грн. на утримання їхнього сина. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує свого обовязку по утриманню сина, тому вона вирішила звернутись в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина. В судове засідання 12 жовтня 2016 року о 12.30 год. позивач [PERSON] не зявилася, однак направила до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позов та просить суд розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання 12 жовтня 2016 року о 12.30 год. не зявився, однак направив на адресу суду заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення та просить суд розглядати справу за його відсутності. У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 12 жовтня 2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 17 вересня 2013 року. Від спільного життя з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БК № 366934 від 06 грудня 2013 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не надає кошти на утримання сина [PERSON], а тому з нього слід стягувати ці кошти в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ст.ст. 182, 184 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved