overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У січні 2016р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.09.2012р. відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 7300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 30.11.2015р. має заборгованість 15293,10 грн., яка складається з наступного: 7278,27 грн. - заборгованість за кредитом; 5888,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 921,62 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість у сумі 15293,10 грн., та судові витрати. До судового засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд розглянути справу у відсутності представника позивача та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У січні 2016р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.03.2013 р. відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 30.11.2015 року має заборгованість - 15374.46 грн., яка складається з наступного: 1956,10 грн. - заборгованість за кредитом; 9510,5 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). 708,31 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість у сумі 15374.46 грн. та судові витрати. До судового засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд розглянути справу у відсутності представника позивача та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У січні 2016р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно укладеного кредитного договору від 14.04.2008 р. відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 170246 грн. 05 коп. на термін до 12.04.2013р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96% річних. Згідно умов укладеного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Кредитного договору. Згідно договору, у випадках порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобовязання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. У звязку з порушеннями умов кредитного договору відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав, має заборгованість за кредитом, яка станом на 15.01.2016р. складає 537649 грн. 42 коп., а саме: 65831 грн. 88 коп. заборгованість за кредитом; 42041 грн. 52 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6597 грн. 71 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 397337 грн. 86 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовєязань за договором, а також ж штрафи відповідно до договору: 250 грн. штраф (фіксована частина); 25590 грн. 45 коп. штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитом у сумі 537649 грн. 42 коп. та судові витрати. До судового засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій просив суд задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У січні 2016 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що він є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належить до фонду Житлово-будівельного кооперативу № 357 «Комунаровець - 24». Пайовий внесок за квартиру у розмірі 584545 карбованців було сплачено його батьком, що посвідчується довідкою виданою головою ЖБК № 357 «Комунаровець - 24» № 13-01/16 від 13.01.2016р. про виплату паю за квартиру у 1993 році у повному обсязі. Після смерті батька позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав постанову про відмову вчинення нотаріальних дій, у зв'язку з тим що померлий після повної виплати паю на квартиру не отримав правоустановчий документ та не провів його реєстрацію. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батька. До судового засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Житлово-будівельного кооперативу №337 «Комунаровець-24» до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його, у якій зазначив, що повністю визнає позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У січні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося у зв'язку із взаємним непорозумінням, розходженням поглядів на життя та через втрату взаємного інтересу, подальше спільне життя і збереження сім'ї, вважає неможливим та таким, що заважає їх інтересам. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовні заяві. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, позовні вимоги визнала у поному обсязі (а.с.11). Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 18.05.2002 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №743 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя є спільна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с.5). У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, з грудня 2014 р. шлюбних відносин не підтримують, почуття любові та взаємоповаги втрачені, сторони проти примирення заперечували, наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу суму сплаченого судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

У січні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 27.04.2012 р. зареєстрував шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось, на протязі подружнього життя вони не змогли знайти порозуміння, після народження дитини їхні стосунки різко погіршилися, часті сварки звели їхні відносини до проживання з відчуттям абсолютно сторонніх людей, тому вони припинили спільне проживання. Вважає, що примирення і збереження шлюбу між ними не можливе, тому що буде суперечити його інтересам. Шлюбно-сімейні стосунки припинені та спільне господарство не ведеться з січня 2014 р. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, у якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 27.04.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 27, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони мають неповнолітню доньку [INFO] (а.с. 5). Подружжя проживає окремо, з січня 2014 р. спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається (доказів іншого суду не надано). Винними у розпаді сім'ї суд вважає обох із подружжя. Підстава для надання строку на примирення подружжю суд не вбачає. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У січні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 28.04.2007 р. уклалав шлюб з відповідачем, від якого мають дітей 2009 р.н. та 2007 р.н. Протягом останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З травня 2012 р. вони припинили сімейні відносини. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання неможливе, оскільки між ними повністю втрачено почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння, тому подальше збереження сім'ї є неможливим. Майновий спір відсутній, надання строку на примирення та збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явилася, уся кореспонденція, яка направлялася на її адресу повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зерігання». Враховуючи умови ст. ст. 224-226 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 28.04.2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 227, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 11). Сторони мають дітей [INFO] та [INFO] (а.с. 5, 6). Подружжя проживає окремо, з травня 2012 р. спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається (доказів іншого суду не надано). Винними у розпаді сім'ї суд вважає обох із подружжя. Підстава для надання строку на примирення подружжю суд не вбачає. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У січні 2016 р. позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що їй та членам її родини чоловіку [PERSON], дочці [PERSON], сину [PERSON] та онуці [PERSON] належить на праві користування квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] та які прописані у вказаній квартирі. Спірна квартира не є приватизованою та належить Запорізькій міській раді. Позивач з чоловіком постійно проживають за даною адресою, однак відповідачі [PERSON] та [PERSON] добровільно покинули квартиру з 2013 року, забрали всі свої речі, переселилися до іншої оселі. На даний час їх місце мешкання позивачу невідомо. Реєстрація відповідачів чинить позивачу перепони у користуванні квартирою. Окрім того, позивач змушена сплачувати безпідставно кошти по рахункам комунальних установ у вигляді комунальних платежів з урахуванням реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою, та не може оформити субсидію на утримання квартири. Позивач просив суд усунути перешкоди в здійсненні права користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] шляхом зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON]. Під час розгляду справи позивач позовні вимоги уточнила, просила суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 47 в будинку № 40 по вул. Автозаводська в м. Запоріжжі. В судовому засіданні 16.11.2016р. позивачка позовні вимоги підтримала повністю, суду пояснила, що місце знаходження на теперішній час відповідачів їй невідоме, відповідачі добровільно залишили квартиру, забравши належні їм речі та покинули останню. Позивач несе додаткові витрати по сплаті за відповідачів комунальних послуг, що чинить їй перешкоди у користуванні квартирою Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні просили суд задовольнити позов. Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Комунарський відділ реєстрації фізичних осіб до судового засідання не з'явився, просив суд розглянути справу без участі їх представника. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно у встановленому законом порядку, оскільки позивачу місце знаходження відповідачів невідоме, відповідачі про час та місце розгляду справи були повідомлені через оголошення у пресі - газеті «Запорізька правда» № 44 (23728).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У січні 2016 р. позивач звернулась до суду із позовом, яким просив визнати відповідача, свого колишнього чоловіка, таким, що втратив право користування в будинку [ADDRESS] та зобов'язати Ленінський відділ у м. Миколаєві ДМС в Миколаївській області зняти його з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований в будинку, однак з грудня 2015 року в квартирі не проживає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Відповідно до копії договору дарування частини домобудівлі від 15 серпня 2002 року, [PERSON] прийняла в дар 7/10 частин домобудівлі за [ADDRESS] Згідно довідки форми № 3 ЖКП «Південь», [PERSON] зареєстрований у зазначеному будинку з 29 липня 2004 року (а.с. 5). Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 18 липня 2009 року зроблений актовий запис № 268 (а.с. 7). Відповідно до акту, складеного зі слів сусідів, посвідченого начальником ЖЕК № 19, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], з 2005 року (а.с.9). Згідно частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Надані докази, в сукупності з показаннями свідка, дають підстави для визнання факту не проживання відповідача у квартирі понад один рік без поважних причин, а тому, у відповідності до статті 405 ЦК України, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Разом з тим, враховуючи належність позивачці лише 7/10 частин домобудівлі, то відповідача слід визнати таким, що втратив право користування лише даною частиною домобудівлі. Зі змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому вимога зобов'язання зняття відповідачки з реєстрації задоволенню не підлягає, оскільки поглинається при задоволенні позову по суті основної вимоги. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

У січні 2016 р. позивач звернулась до суду із позовом, яким просив визнати відповідача, чоловіка своєї доньки таким, що втратив право користування будинком № 49 по вул. Маршала Василевського, у м. Миколаєві. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований в будинку, однак з червня 2014 року в квартирі не проживає. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні в судовому засіданні суду пояснила, що відповідач [PERSON] є її чоловіком, який відсутній в Україні вже на протязі півтора року і наміру повертатись не має. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Будинок № 49 по вул. Маршала Василевського, у м. Миколаєві, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 21 квітня 1981 року (а.с. 6). В будинку зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 10). Згідно частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Надані докази, в сукупності з показаннями свідка, дають підстави для визнання факту не проживання відповідача у квартирі понад один рік без поважних причин, а тому, у відповідності до статті 405 ЦК України, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У січні 2016 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала до суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме розміру аліментів до 1/6 частини, згоду на заочний розгляд справи у її відсутності. Ухвалою суду від 03.03.2016 р. провадження в справі зупинено для допиту відповідача [PERSON] Пятихатським районним судом Дніпропетровської області, в межах територіальної підсудності якого знаходиться місце реєстрації відповідача. 02.06.2016 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу отримано від \~Пятихатського районного суду Дніпропетровської області ухвалу від 16.05.2016 р. про повернення судового доручення без виконання, так як відповідач до суду повторно не зявився. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином Тернівським районним судом м. Кривого Рогу про час і місце розгляду справи. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які немають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа надала до суду заяву про те, що не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/6 частини доходів та про розгляд справи у її відсутності. Суд ухвалює заочне рішення, зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем матірю дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст. 180 СК України, є підставою для стягнення аліментів. (а.с. 14). Розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повинен становити 1/6 частину доходів, враховуючи що з відповідача вже стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] до повноліття дитини на користь [PERSON] - третьої особи. (а.с. 30) На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved