overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що 24.05.2013 року [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» кредитний договір №500908210. Відповідно до умов договору позивач зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 88253,72 грн., процентна ставка у користуванні кредитом 15,99% річних, тип процентної ставки фіксована. Дата остаточного погашення кредиту 27.05.2018 року. В порушення умов договору та ст.ст. 526, 610, 611 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 16.07.2015 року має заборгованість у розмірі 87217,41 грн., що складається з наступного: 68276,86 грн. заборгованість за кредитним договором; 5919,46 грн. заборгованість по відсотках; 8121,09 грн. заборгованість по комісії; 4900,00 грн. штраф, а тому позивач просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] 87217,41 грн. заборгованість за кредитним договором та 872,17 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду клопотання (а.с. 25), в якому просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, при цьому пояснив, що не має відповідних коштів для погашення заборгованості. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в повному обсязі і у встановлені терміни. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 24 травня 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №500908210, на підставі якого останній отримав кредит в сумі 88253,72 гривень (а.с. 4), з умовою сплати процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі 15,99% річних. [PERSON] зобовязався повністю повернути кошти в строк до 27.05.2018 року. Відповідач [PERSON] порушив зобовязання взяті на себе за кредитним договором, погашення кредиту та процентів не проводив у повному обсязі, в звязку з чим станом на 16.07.2015 року утворилась заборгованість в сумі 87217 грн. 41 коп. (а.с. 16). Враховуючи вищевикладене те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити в межах заявлених вимог. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 872 грн. 41 коп. (а.с.3), які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із зазначеним позовом, де просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON], шляхом визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк» (права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання за кредитним договором № 513-12/К-47 від 21 серпня 2007 року в розмірі 136 249,93 грн.) та визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на зазначену квартиру. В судовому засіданні представник позивача наполіг на позові за вищевказаними підставмми,а сторона відповдіача, з думкою якої погодилася і третя особа, позов не визнала, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим через неналежну доведеність суми заборгованості та через неможливість такого способу захисту інтересів позивача як визнання права власності на предмет іпотеки.. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. На підставі викладеного, суд, -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», Позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON]був укладений кредитний договір № 2622/0608/77-053, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 120000,00 доларів США з розрахунку 13,00% річних за користування кредитом на строк з 03.06 2008 року по 29.05.2028 року. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельат Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельат Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, та до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами, оскільки позичальник не виконує належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором, в результаті чого, загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 28.07.2015 року становить 482259,33грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом - 452169,26 грн., - сума заборгованості за відсотками - 30090,08 грн. у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 482259,33 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду направив клопотання, згідно якого розгляд справи просить проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до Апеляційного суду міста Києва із позовом до [PERSON](далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №66/фкв-07 від 21.03.2007 року в розмірі 680259,02грн., для визначення підсудності. Відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 17.08.2015 року підсудність позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договоромвизначена Шевченківському районному суду міста Києва. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду направив клопотання, згідно якого розгляд справи просить проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.02.2009 року між акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11356291001, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 56000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 271712 грн., зі сплатою 14 % річних за користування, починаючи з 02.02.2009р. і по 03.01.2039р. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки № 87421 від 05.06.2008 року передав у іпотеку нерухоме майно:трикімнатну квартиру № 84, яка знаходиться у м. Хмельницький, по пр.Миру,71/2, загальною площею 46,8 кв.м та житловою площею 31.0 кв.м, яка належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON]А за № 5725 від 04.06.2008р.. 08 грудня 2011 року між АТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «Укрсиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «Укрсиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях. В наслідок передачі від АТ «Укрсиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АТ «Укрсиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне Акціонерне Товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпродзержинського району електричних мереж звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості недорахованої електроенергії. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачем вказано, що 07 квітня 2015 року під час проведення планової перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у квартирі [ADDRESS] було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення: самовільне підключення до електричної мережі після відключення, самовільне зняття приладу обліку електричної енергії. Про вказане порушення був складений Акт Н № 100241. 06 травня 2015 року на засіданні комісії Дніпродзержинського РЕМ був розглянутий Акт про порушення та прийнято рішення про проведення нарахування відповідно до Методики. Згідно розрахунку розміру відшкодування збитків по Акту, розмір збитків складає 4565 гривень 93 копійки, які і просять стягнути з відповідачки на їх користь. Представник позивача у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Предявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилась. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлена. Однак суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомила. Тому, суд відповідно до ст.224 ЦПК України вважає можливим слухати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає у [INFO] та є абонентом позивача. 07 квітня 2015 року під час проведення планової перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення: самовільне підключення до електричної мережі після відключення, самовільне зняття приладу обліку електричної енергії. Про вказане порушення був складений Акт Н № 100241, згідно якого позивачу були спричинені збитки на загальну суму 4565 гривень 93 копійки. При таких обставинах суд, оціюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підляють стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне Акціонерне Товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпродзержинського району електричних мереж звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачем вказано, що 21 листопада 2014 року з [PERSON] був укладений договір № 5000000 «Про реструктуризацію суми по акту про порушення ПКЕЕН №015550 від 11.07.2011 року, згідно якого відповідачка зобовязалась погасити борг у сумі 3950 гривень 85 копійок, відповідно до узгодженого сторонами графіку з щомісячною сплатою 329,23 гривень протягом 12 місяців. Разом з тим, у порушення укладеного договору відповідачка умови та зобовязання не виконує. Добровільно борг у розмірі 3950 гривень 85 копійок сплачувати не бажає. Просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Предявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилась. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлена. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомила. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, із договору Про реструктуризацію суми по акту про порушення від 21 листопада 2014 року вбачається, що між Публічним Акціонерним Товариством «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпродзержинського району електричних мереж та [PERSON] був укладений договір № 5000000 «Про реструктуризацію суми по акту про порушення ПКЕЕН №015550 від 11.07.2011 року, згідно якого відповідачка зобовязалась погасити борг у сумі 3950 гривень 85 копійок, відповідно до узгодженого сторонами графіку з щомісячною сплатою 329,23 гривень протягом 12 місяців. Разом з тим, у порушення укладеного договору відповідачка умови та зобовязання не виконує. Відповідно до ст.526 ЦК України Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Також, у судовому засіданні встановлено, що відповідачка від виконання укладеного договору ухиляється, зобовязання по договору не виконує. Добровільно борг у розмірі 3950 гривень 85 копійок погашати не бажає. При таких обставинах суд, оціюючи всі докази зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі ПАТ «Київобленерго») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовується тим, що 09 серпня 2014 року представниками цього товариства було виявлено факт самовільного приєднання відповідачем [PERSON] належних їй електроустановок до електричної мережі за межами приладу обліку у будинку 14/1 в селі Заворичі Броварського району Київської області, у звязку із чим завдано збитки через споживання електричної енергії без відповідного обліку. Просить суд стягнути із відповідача матеріальні збитки в сумі 4\~414 грн. 49 коп. У судове засідання позивач ПАТ «Київобленерго» представника не направив. До суду від представника позивача [PERSON] надійшло письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримуються. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається із копії Акту про порушення № К 028812 від 09 вересня 2014 року, за адресою: Київська область, Броварський район, село Заворичі, вулиця Радянська, 14/1 виявлено факт споживання електричної енергії без обліку та оплати за споживання. За вказаним Актом про порушення проведено розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних електропостачальнику згідно із Правилами ПКЕЕН та методики (п.3.1.5. самовільне підключення). Період: із 31 серпня 2013 року по 09 серпня 2014 року. Розмір збитків складає 4\~414 грн. 49 коп. Відповідно до пунктів 9, 19, 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, - споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається. Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Оскільки у судовому засіданні встановлено обставини використання електричної енергії відповідачем поза приладом обліку, то позов підлягає задоволенню й з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заподіяні збитки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі ПАТ «ОТП Банк») звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позову зазначало, що 04 серпня 2006 року між відповідачем [PERSON] та АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») укладено кредитні договори № ML-0AJ/286/2006, за умовами яких позичальник отримав кредит у розмірі 89757,37 доларів США та № ML-0AJ/288/2006, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 84\~000 доларів США. При цьому, згідно п.1.1 вказаних кредитних договорів банк виконав свої зобовязання на надав позичальнику кредит у розмірі, згідно умов договору, а позичальник в свою чергу зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит, а також сплатити проценти та виконати інші зобовязання, встановлені у кредитних договорах. Крім того, в подальшому між сторонами укладено додаткові договори до вищевказаних кредитних договорів й відповідно укладаючи ці угоди сторони погодили, що відповідно до умов п. 2.1.3.1 додаткового договору № 1 від 1 лютого 2012 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору № ML-0AJ/286/2006 та п. 2.1.3.1 додаткового договору № 1 від 1 лютого 2012 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору № ML-0AJ/288/2006, у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань понад 92 календарні дні чи невиконання позичальником або третіми особами інших умов кредитного договору, документів забезпечення та /чи будь-яких інших умов договорів ( правочинів) , укладених між банком та позичальником, та /чи між банком та третіми особами, що існували на момент укладення кредитного договору чи цього додаткового договору, чи таких що будуть укладені в майбутньому, понад 30 календарних днів, та/або у випадку предявлення будь-яких позовів відносно іпотеки та /або у випадку предявлення будь-яких позовів відносно позичальника на суму ( ціну), що складає більше ніж 10 % від розміру кредиту, сторони домовились що позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов кредитного договору у звязку із чим позичальник зобовязаний погасити боргові зобовязання в повному розмірі та в строки відповідно до п.п. 2.1.3.2 цього додаткового договору. Також умовами п.1.1 додаткових договорів № 1 до кредитних договорів визначено, що треті особи - це поручитель та/або майновий поручитель, а також громадянка України [PERSON] та фізична особа - підприємець [PERSON] Станом на 16 серпня 2013 року невиконання відповідачем [PERSON] боргових зобов'язань за кредитним договором № ML-0AJ/287/2006 від 04 серпня 2006 року перевищило 92 календарних днів й відповідно відбулося істотне порушення як умов кредитного договору № ML-0AJ/287/2006, так і кредитних договорів № ML-0AJ/286/2006, ML-0AJ/288/2006 від 04 серпня 2006 року, а тому

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1608257,09 грн. та судові витрати у справі. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № СL507-703/248/2007 від 22.11.2007 року у розмірі 1608257,09 грн. (один мільйон шістсот вісім тисяч двісті п'ятдесят сім гривень дев'ять копійок) та судовий збір 3654 грн. Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції, [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30 березня 2017 року апеляційна скарга задоволена. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2016 року скасоване і ухвалене нове. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено за спливом позовної давності. У червні 2017 року представник [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулася з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, якою просила вирішити питання про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь [PERSON] сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3690,54 грн, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору (а.с. 96). В обґрунтування своїх вимог посилалася на положення ст.ст. 88, 220 ЦПК України на те, що апеляційним судом при постановленні рішення по вказаній справі не було вирішено питання про судові витрати. Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави заяви, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом ст.88 цього Кодексу, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення, суд відповідно вирішує питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 10.12.2016 року сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3690,54 грн (а.с. 96). В рішенні Апеляційного суду Харківської області від 30 березня 2017 року питання про розподіл судових витрат не вирішено. За таких обставин, вимоги представника [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] є обґрунтованими і судова колегія вважає за можливе заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити та ухвалити додаткове рішення у справі.

Outcome: approved