Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

У січні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 28 травня 2016 року померла [PERSON], яка мешкала за адресою: м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня[ADDRESS], актовий запис про смерть від 31 травня 2016 року № 00132314192, яка є її матір»ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Вона є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON]. Крім неї спадкоємцем також є її чоловік [PERSON], та її син, а її брат [PERSON], який своєю заявою від 02 листопада 2016 року відмовився від своєї частки у спадщині на її користь. З 18 лютого 1999 року по день смерті [PERSON] знаходилась в шлюбі з [PERSON]. В період шлюбу на ім»я відповідача подружжям було придбано наступне майно: домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, буд. 19, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії АЕ № 575808 від 16 грудня 2011 року, виданого виконавчим комітетом Гатненської сільської ради, згідно з рішенням № 8/21 від 14 вересня 2010 року, реєстрація в КП «БТІ» за № 35549339 номер запису 1321 в книзі 4; земельна ділянка площею 0,1491 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, кадастровий номер 3222481600:026005:0028, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 070668 від 30 грудня 2003 року, що було видано на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 травня 2000 року № 1697; квартира № 103 за адресою: м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, будинок № 98/2 (договір купівлі-продажу квартири від 29 березня 2000 року нотаріально посвідчений за № 2-634). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі і на належну їй частину майна, що знаходилось на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме на ? частину домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, буд. 19, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії АЕ № 575808 від 16 грудня 2011 року, виданого виконавчим комітетом Гатненської сільської ради, згідно з рішенням № 8/21 від 14 вересня 2010 року, реєстрація в КП «БТІ» за № 35549339 номер запису 1321 в книзі 4; ? частину земельної ділянки площею 0,1491 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, кадастровий номер 3222481600:026005:0028, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 070668 від 30 грудня 2003 року, що було видано на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 травня 2000 року № 1697; ? частину квартири № 103 за адресою: м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, будинок № 98/2 (договір купівлі-продажу квартири від 29 березня 2000 року нотаріально посвідчений за № 2-634). У [PERSON] за законом є три спадкоємці: вона, її брат та чоловік померлої. Згідно вимог ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, кожен із них має право отримати у спадщину 1/3 частину нерухомого майна, що залишилось після смерті померлої, а саме від ? частки домоволодіння, ? частки земельної ділянки, ? частки квартири. Оскільки її брат на її користь відмовився від спадку, то до неї має перейти право власності на 2/3 частини майна від майна померлої (від ? частини майна подружжя), що складає 1/3 частини від цілого розміру нерухомого майна (домоволодіння, земельної ділянки, квартири). Для оформлення спадкових прав після смерті матері вона звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] (спадкова справа № у реєстрі 59188598 від 06 липня 2016 року). Постановою від 15 грудня 2016 року приватного нотаріуса [PERSON] їй було відмовлено у видачі права на спадщину за законом на квартиру № 103 за адресою: м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, будинок 98/2, домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, буд. 19, земельну ділянку площею 0, 1491 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, кадастровий номер 3222481600:02:005:0028 у зв»язку з неможливістю визначення частки нерухомого майна у спільному майні подружжя, внаслідок смерті одного з подруджжя, а саме дружини [PERSON], яка померла 28 травня 2016 року. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті 28 травня 2016 року [PERSON] 1/3 частину домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, буд. 19, 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1491 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, кадастровий номер 3222481600:026005:0028; 1/3 частину квартири № 103 за адресою: м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, будинок № 98/2. Судом було встановлено, що 25 березня 2017 року відповідач [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК 3 394274, виданого виконавчим комітетом Гатненської сіольської ради Києво-Святошинського району Київської області. 10 листопада 2017 року судом було ухвалено залучити до участі в справі правонаступника відповідача [PERSON] [PERSON] [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача подав суду заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, та розглянути справу у відсутності позивача і його представника. У судове засідання відповідач [PERSON], як правонаступник відповідача [PERSON], і її представник не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суду надано заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позов визнали і не заперечували проти його задоволення. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності третьої особи. Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно вимог ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 28 травня 2016 року померла [PERSON], яка доводилась матір»ю позивачу у справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії Х-МІО № 496536, виданого Кіровським відділом ЗАГС м. Москви від 09 березня 1989 року, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-ОК № 369697, виданого Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 31 травня 2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй за життя майно, і 06 липня 2016 року [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини після смерті своєї матері. 31 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини після смерті своєї дружини [PERSON], [INFO]. 02 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до компетентних органів із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] на користь дочки спадкодавця [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються копією Спадкової справи № 9/2016 до майна померлої 28 травня 2016 року [PERSON], наданої суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Судом встановлено, що 25 березня 2017 року помер [PERSON], відповідач у справі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №394174, виданого Виконавчим комітетом Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 27 березня 2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому за життя майно, і 29 березня 2017 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті свого сина [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Дані обставини підтверджуються копією Спадкової справи № 1/2017, заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], номер у спадковому реєстрі 60452999 щодо майна померлого 25 березня 2017 року [PERSON]. З матеріалів справ вбачається, що [PERSON] і [PERSON] з 18 лютого 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження. За Договором купівлі-продажу квартири від 29 березня 2000 року [PERSON] продала належну їй на праві власності, а [PERSON] купив квартиру № 103 в будинку № 98/2 по проспекту 40-річчя Жовтня в м. Києві. Вказана квартира складається з однієї житлової кімнати загальною площею 36,22 кв.м., в тому числі житловою площею 19,60 кв.м.. Відповідно до умов п. 3 вказаного Договору купівлі-продажу квартири від 29 березня 2000 року продаж цей вчинено за 11 334 грн., які продавець одержала повністю від покупця до підписання цього договору. 30 грудня 2003 року [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 070668, відповідно до якого на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.05.2000 р. № 1697 він є власником земельної ділянки площею 0,1491 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, цільове призначення(використання) земельної ділянки-будівництва та обслуговування жилого будинку і госп. будівель, кадастровий номер земельної ділянки 3222481600:02:005:0028. 16 грудня 2011 року [PERSON] Виконавчим комітетом Гатненської сільської ради було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, будинок 19. Опис об»єкта: житловий будинок загальною площею 404,1 кв.м., житловою площею 69,0 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами; підстава: рішення виконавчого комітету Гатненської сільської ради від 14 вересня 2010 року № 8/21. З наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] і [PERSON] належало спірне майно, а саме домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, буд. 19, земельна ділянка площею 0,1491 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, кадастровий номер 3222481600:026005:0028; квартира № 103 за адресою: м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, будинок № 98/2, як майно, набуте ними за час перебування у шлюбі. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй частину майна, що знаходилось на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме на ? частину домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, буд. 19, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії АЕ № 575808 від 16 грудня 2011 року, виданого виконавчим комітетом Гатненської сільської ради, згідно з рішенням № 8/21 від 14 вересня 2010 року, реєстрація в КП «БТІ» за № 35549339 номер запису 1321 в книзі 4; ? частину земельної ділянки площею 0,1491 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, кадастровий номер 3222481600:026005:0028, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 070668 від 30 грудня 2003 року, що було видано на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 травня 2000 року № 1697; ? частину квартири № 103 за адресою: м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, будинок № 98/2 (договір купівлі-продажу квартири від 29 березня 2000 року нотаріально посвідчений за № 2-634). Після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом є три спадкоємці: позивач [PERSON] (дочка), син [PERSON], який відмовився від спадщини на користь позивачки [PERSON], та чоловік померлої [PERSON]. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачу [PERSON] має належати на праві власності 1/3 частина домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, буд. 19, 1/3 частина земельної ділянки площею 0,1491 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, кадастровий номер 3222481600:026005:0028; 1/3 частина квартири № 103 за адресою: м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, будинок № 98/2, як спадкоємцю в порядку спадкування за законом після смерті 28 травня 2016 року [PERSON], з урахуванням частки, від якої відмовився інший спадкоємець [PERSON] на користь дочки спадкодавця [PERSON], [INFO] Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд врішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позивачем [PERSON] відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України доведено заявлені позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, та надано в обгрунтування своїх доводів належні, допустимі, достовірні і достатні докази, а тому позов підлягає задоволенню, і за [PERSON] слід визнати право власності на 1/3 частину домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, буд. 19, 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1491 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, кадастровий номер 3222481600:026005:0028; 1/3 частину квартири № 103 за адресою: м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, будинок № 98/2, в порядку спадкування за законом після смерті 28 травня 2016 року [PERSON]. Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді від 03 лютого 2017 року. Проти скасування заходів забезпечення позову і не заперечував представник відповідача [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року заяву позивача [PERSON] було задоволено і накладено арешт на домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, буд. 19, земельну ділянку площею 0,1491 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, кадастровий номер 3222481600:026005:0028[ADDRESS] за адресою: м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, будинок № 98/2. Відповідно до вимог ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Суд дійшов висновку, що вказана заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки позивач і відповідач наполягають на скасуванні вжитих судом заходів забезпечення позову, і тому слід скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою судді Києво- Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року про накладення арешту на домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, буд. 19, земельну ділянку площею 0,1491 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Райдужна, кадастровий номер 3222481600:02:005:0028[ADDRESS] за адресою: м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, будинок № 98/2.

Outcome: approved