Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 07 жовтня 2016 року [PERSON] склала на неї заповіт, згідно якого усе майно, яке буде їй на день смерті, де б воно не знаходилась та з чого не складалось, заповіла позивачці.06 листопада 2016 року [PERSON] померла, та після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку № 52, розташованого по вул. С.Перовського у м. Маріуполі Донецької області. В травні позивачка звернулась до нотаріальної контори приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округу Донецької області [PERSON], щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте їй було відмовлено, у звязку з тим, що позивачка пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини. Вражає пропуск строку поважним, у звязку з тим, що перебуває у декретній відпустці, перебувала з дитиною на лікуванні у медичному закладі та не мала фізичної можливості прийняти спадщину у встановлений законом строк. Просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, у відповідь на відзив зазначивши, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що поважність причин для встановлення додаткового строку прийняття спадщини не доведено та необґрунтовано, у звязку з чим підстави для задоволення позову відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07 жовтня 2016 року [PERSON], [INFO], за життя склала заповіт, відповідно до якого усе її майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON], [INFO], посвідчений Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2083. 06.11.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 972882 виданого Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1635. У відповідності до договору купівлі-продажу частки будинку від 16.09.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції Донецької області [PERSON], [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з житловою прибудовою з відповідними до цієї долі побудовами, які розташовані в місті Маріуполі Донецької області по вул.Перовської С., пятдесят два, на земельній ділянці, зареєстрвоаного в реєстрі за № 1-980. З відповіді Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 10.04.2018 року за № 40/01-16 вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру інформація щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 06.11.2016 року, відсутня. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулась з поважних причин. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачка перебуває у декретній відпустці та має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В матеріалах справи міститься виписка з амбулаторної картки хворого, з якої вбачається, що дочка позивачки - [PERSON],[INFO], має хворобу у вигляді епілепсії, що підтверджує поганий стан її здоровя (а.с.11). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). З ч.ч.1, 3 ст.1268 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З роз'яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З урахуванням наявних доказів, суд вважає, що позивачка з поважних причин пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача.

Outcome: approved