Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

у серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 25 липня 2015 року помер її батько [PERSON], якому на праві власності належали земельні ділянки, розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та майновий пай. Заповіту батько не залишив. У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, де їй було видано свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна покійного. У видачі свідоцтва про право на спадщину на три земельні ділянки, які були успадковані її батьком після смерті діда [PERSON], нотаріусом було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності покійного на майно. Позивачка просила визнати за нею право власності у порядку спадкування на земельну ділянку № 277 масив 4, площею 0,580 га, на 1/55 частку земельної ділянки від загальної площі 31,9325 га, масив 18/2, на 1/114 частку земельної ділянки від загальної площі 37,3867 га, масив 60/4, розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У дане судове засідання позивачка не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Представник Зорянської сільської ради Саратського району, Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Третя особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1261, 1268, 1269 ЦК України визначено, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 25 липня 2015 року (а.с. 15). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 059460, [PERSON] (батько [PERSON]) був власником земельної ділянки площею 0,580 га, масив 4, ділянка 277 , розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8). Також, [PERSON] мав частку та був співвласником земельної ділянки площею 131,9325, масив 18/2, та земельної ділянки площею 37,3867, масив 60/4, які розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та призначенні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9,10,11). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 22 серпня 2005 року, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до Зорянської сільської ради, визнано право власності у порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки, які належали [PERSON], померлого 13 грудня 2004 року (а.с.6-7). Спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області (а.с.37). [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майнові паї [PERSON] (а.с.61). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки спадкодавця [PERSON] (а.с. 22). Судом встановлено, що позивачка як спадкоємець за законом першої черги не відмовлялась від прийняття спадщини після смерті батька, частково оформила спадщину у нотаріуса. Не отримала свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, успадковані [PERSON] після смерті [PERSON] з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно покійного.

Outcome: approved