Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

У січні 2020 року до суду звернулася [PERSON] (надалі за текстом - позивач) з позовом до комунального підприємства «Київпастранс» (надалі за текстом - відповідач), про визнання незаконним і скасування наказу про дисциплінарне стягнення. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона працює водієм тролейбуса у відповідача. Наказом в.о. директора Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо Карабчука Р.В. від 23.10.2019 року № 158 їй було оголошено догану за порушення транспортної дисципліни та неналежне виконання вимог «Інструкції водія тролейбуса». Не погоджуючись з підставами для накладення дисциплінарного стягнення, позивач звернулася до суду. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.01.2020 року відкрито провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх необгрунтованими. Зазначив, що 20.09.2019 року на підприємство надійшла скарга пасажира [PERSON] на позивача, в якій зазначено про відмову позивачем прийняти дрібні гроші за оплату проїзду, що порушує вимоги посадової інструкції водія тролейбусу. Позивачем було надано пояснення, в якому вона зазначила, що перерахунок дріб`язку відволікає її від керування тролейбусом. Відтак, на думку відповідача, позивач визнала факт вчинення нею дисциплінарного проступку. Крім того, на колл-центр служби із зв`язків з громадськістю відповідача надійшла низка скарг від 28.07.2018 року, 12.08.2019 року, 29.08.2019 року, які також свідчать про факти нехтування позивачем своїми службовими обов`язками. Тому, накладення дисциплінарного стягнення здійснено на підставі доведених фактів, відповідно до положень Кодексу Законів про працю України. Позивач надала відповідь на відзив, у якій заперечила проти доводів відповідача. Зазначила, що до її обов`язків не входить продаж квитків під час руху транспорту, а крім того, вказані дії відволікають водія від керування транспортом, тому твердження про порушення нею посадової інструкції є безпідставними. Щодо скарг від 28.07.2018 року, 12.08.2019 року, 29.08.2019 року позивач зазначила, що вказані звернення є анонімними, не відповідають вимогам Закону України «Про звернення громадян», не можуть бути підставами для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, оскільки факти, викладені в них не можуть бути перевірені. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Пунктом 1.3. наказу Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо від 23.10.2019 року № 158 позивачу, яка працює водієм тролейбуса, оголошено догану за порушення транспортної дисципліни та неналежне виконання вимог Інструкції водія тролейбуса: п. 6.11. Брати участь у зборі проїзної плати. Періодично (через 2-3 зупинки) нагадувати пасажирам про необхідність сплати за проїзд, а при відсутності кондуктора - інформувати пасажирів про можливість придбання талонів у водія, виключно на зупинках; п. 6.4. Культурно і ввічливо обслуговувати пасажирів (некоректна та агресивна поведінка по відношенню до пасажирів); п. 7.1. Водію забороняється відволікатись від сприйняття дорожньої обстановки і від керування тролейбусом будь-якими сторонніми заняттями (розмови, паління, приймання їжі, прослуховування радіопередач і магнітофонів) - гучне прослуховування музики під час слідування по маршруту (а.с. 14-15). Відповідно до службової записки від 30.09.2019 року, 20.09.2019 року надійшла письмова скарга пасажира [PERSON] , яка поскаржилася на відмову позивачем брати плату за проїзд, у зв`язку з чим, за порушення водієм транспортної дисципліни, начальник відділу з експлуатації [PERSON] запропонувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с. 16). Згідно з протоколом № 17 засідання комісії з безпеки дорожнього руху від 28.09.2019 року вказана комісія вирішила провести з позивачем виховну роботу та інструктивні бесіди, оголосити догану у вересні 2019 року (а.с. 19). Відповідно до скарги [PERSON] , водій тролейбуса, бортовий номер [NUMBER] , відмовилася приймати від неї дріб`язок як оплату за проїзд (а.с. 20). Позивач надала пояснення, у якому зазначила, що Інструкція водія тролейбуса забороняє їй відволікатися від керування тролейбусом, оскільки це ставить під загрозу життя пасажирів, зокрема під час перерахунку дріб`язку і продажу квитків. Стаття 139 Кодексу Законів про працю України (надалі за текстом - КЗпП України) передбачає, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до статті 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Згідно зі ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Стаття 147 КЗпП України передбачає, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку У своїй діяльності водій тролейбуса керується Інструкцією водія тролейбуса, затвердженою 29.01.1998 року директором Державного комунального підприємства «Київелектротранс». Відповідно до пункту 6.11 водій зобов`язаний під час роботи на лінії брати участь у зборі проїзної плати. Періодично (через 2-3 зупинки) нагадувати пасажирам про необхідність сплати за проїзд, а при відсутності кондуктора - інформувати пасажирів про можливість придбання талонів у водія, виключно на зупинках; відповідно до пункту 6.4 культурно і ввічливо обслуговувати пасажирів; пункт 7.1. забороняє водію відволікатись від сприйняття дорожньої обстановки і від керування тролейбусом будь-якими сторонніми заняттями (розмови, паління, приймання їжі, прослуховування радіопередач і магнітофонів). Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 554/9493/17 (Постанова від 22.07.2020 року). Відповідно до підпункту б) пункту 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; підпункт д) пункту 2.3 Правил дорожнього руху передбачає, що водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Згідно з п. 5.3 Правил дорожнього руху пасажирам забороняється під час руху відвертати увагу водія від керування транспортним засобом та заважати йому в цьому. Посадовими особами відповідача не було надано належну оцінку доводам позивача щодо обставин відмови нею у прийнятті плати за проїзд. А відтак, накладення дисциплінарного стягнення з указаних підстав є необґрунтованим. Щодо скарг на дії позивача від 28.07.2018 року, 12.08.2019 року, 29.08.2019 року, які також було покладено в основу характеризуючих позивача даних під час притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає, що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б переконливо свідчили про те, що обставини, викладені у вказаних скаргах мали місце, і відповідачем було застосовано належну процедуру щодо перевірки достовірності викладених фактів та їх оцінки. Відтак, на переконання суду, зазначені скарги не можуть бути використані посадовими особами відповідача як додаткові підстави для накладення на позивача стягнення за фактом, що мав місце 20.09.2019 року. Крім того, суд враховує вимоги статті 148 КЗпП України, відповідно до яких дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Відповідно до даних, викладених у службовій записці, скарга на дії позивача надійшла 20.09.2019 року, а наказ про накладення дисциплінарного стягнення видано 23.10.2019 року, тобто за межами місячного строку, визначеного статтею 148 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840,80 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved