Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд стягнути з відповідача у свою кориcть аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання та стягнути з відповідача 400 гривень судових витрат за надання правової допомоги. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що з 2000 року по 2015 роки перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач відповідно до рішення суду від 14 серпня 2017 року сплачував аліменти в її користь на утримання сина [PERSON], у розмірі 900 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. [INFO] року синові [PERSON] виповнилося 18 років, і відповідно стягнення аліментів на його утримання припинено. На даний час син [PERSON] навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Івано-Франківський професійний ліцей автомобільного транспорту і будівництва» в групі №17 денного відділення, у зв'язку з чим потребує матеріальної підтримки. Вона самостійно забезпечує сина одягом, взуттям, продуктами хачування, проводить оплату за оренду житла в розмірі 1200 гривень в місяць, витрачає значні кошти за проїзд сина, а тому вважає, що розмір аліментів в сумі 3000 грн. є мінімальним, який відповідач як батько дитини повинен сплачувати щомісяця. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила про задоволення позову. Крім того доповнила, що ніде не працює, веде догляд за своєю престарілою матір'ю, єдиним її доходом є державна соціальна допомога. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник- адвокат [PERSON] позов визнали частково. Зокрема відповідач [PERSON] пояснив, що його матеріальне становище не дає йому можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у заявленому позивачкою розмірі 3000 грн., оскільки він являється інвалідом третьої групи загального захворювання, офіційно не працевлаштований, перебивається тимчасовими заробітками, а тому згідний платити аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08.06.2015 року, що підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу (а.с.7). З копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.10). З довідки №371 від 19 листопада 2018 року вбачається, що [PERSON] з 01.09.2018 року навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Івано-Франківський професійний ліцей автомобільного транспорту і будівництва» в групі №17 ТУ денного відділення. Термін закінчення начання 30 червня 2019 року (а.с.9). [PERSON] проживає [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON], яка ніде не працює, на сезонні роботи не виїжджає, веде догляд за своєю престарілою матір'ю [PERSON], [INFO], єдиним їхнім доходом є пенсія та соціальна допомога, що підтверджується довідкою № 828 виданої Ілемнянською сільською радою 06.12.2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов складеним комісією Ілемнянської сільської ради 10 січня 2019 року (а.с.8, 20). [PERSON] час від часу хворіє, йому встановлено діагноз аномалія розвитку товстої кишки (доліхоколон), правобічний кололоптоз ускл. болевим синдромом та частими закрепами. Хронічний холецистохолангіт в ст. нестійкої ремісії, з приводу чого неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в Рожнятівській ЦРЛ, що підтведжується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3323, №2913, №6685, випискою з історії хвороби №4066/04, виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого №385/17 (а.с.24-27). З 04.02.2019 року по даний час [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні в Рожнятівській ЦРЛ, з діагнозом: колото-рвана рана правої китиці з ускладненим нагноєнням, що підтведжується довідкою №1 виданої Рожнятівською районною лікарнею 04.02.2019 року (а.с.28). Позивачка [PERSON] знаходиться на обліку в Рожнятівському РУСЗН та отримує компенсаційну виплату у розмірі 38 грн. 11 коп. з приводу здійснення догляду за особою похилого віку, а також державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім'я у розмірі 1139 грн. 89 коп, що підтведжується довідками №27, №28 виданими Рожнятівським РУСЗН 30 січня 2019 року (а.с.21-22). Відповідач [PERSON] являється інвалідом третьої групи загального захворювання, з 16 серпня 1997 року і по даний час ніде не працює, що підтверджується копією довідки МСЕК №159175 від 09.01.2019 року та копією довідки №20 виданої виконавчим комітетом Суходільської сільської ради 10 січня 2019 року (а.с. 30-31). Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. В судовому засіданні позивачка не надала належних та допустимих доказів того, що нею щомісяця на утримання сина витрачаються кошти в розмірі 1200 грн. а також доказів, що відповідач за своїм матеріальним становищем має змогу сплачувати аліменти у заявленому розмірі в сумі 3000 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки [PERSON] яка ніде не працює, отримує державну соціальну допомогу, являється особою працездатного віку, враховує матеріальне становище відповідача [PERSON], який являється інвалідом третьої групи загального захворювання, офіційно не працевлаштований, однак згідний спдачувати аліменти на навчання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, враховує потреби повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання, а тому суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати за надання їй правової допомоги у розмірі 400 гривень, які суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: partial