Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 17 502 (сімнадцять тисяч п 'ятсот дві) грн. 66 (шістдесят шість) коп. та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 12.04.2011 р. між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВЬаЖГАООО 16536, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці грошові кошти в національній валюті України - гривні у розмірі 9500 грн. 00 коп. шляхом відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а остання зобов'язалася повернути кредитні кошти та сплатити позивачеві плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, однак відповідач порушила умови договору не повернувши надані у кредит кошти. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надавши клопотання від 18.01.2016 р. про розгляд справи за відсутності позивача в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 41). Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно, про день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутності (а.с. 36, 37, 40). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, що 12.04.2011 р. між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВЬаЖГАООО 16536, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці грошові кошти в національній валюті України - гривні у розмірі 9500 грн. 00 коп. шляхом відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення відкличної не відновлювальної кредитної лінії (а.с.5-21). Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався щомісячно погашати частину заборгованості та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак свої зобов'язання не виконала, кредит не повертає та відсотки не сплачує, внаслідок чого станом на 18.08.2015 р. становить 17502 (сімнадцять тисяч п'ятсот дві) грн. 66 (шістдесят шість) коп., з них: прострочена до повернення сума кредиту - 3349 грн. 83 коп.; прострочені проценти за користування кредитом - 389 грн. 14 коп.; прострочена комісія за управління Кредитом - 0 грн. 00 коп.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 13763 грн. 69 коп.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 0 грн. 00 коп. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконала, суд вважає необхідним стягнути з неї суму заборгованості. Згідно зі ст. 79 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного з [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved