Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить: скасувати арешт нерухомого майна квартири [ADDRESS], зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 21 вересня 2007 року за № 5702366 на підставі ухвали Броварського міськрайонного суду справа № 2-3267/07 від 11 вересня 2007 року; - скасувати арешт нерухомого майна квартири [ADDRESS], зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 05 жовтня 2007 року за № 5784300 на підставі постанови відділу державної виконавчої служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції АА № 821646 від 02 жовтня 2007 року; скасувати заборону на нерухоме майно квартиру [ADDRESS], зареєстровану у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 05 жовтня 2007 року за № 5784583 на підставі постанови відділу державної виконавчої служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції АК № 781582 від 02 жовтня 2007 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 серпня 2013 року помер його син [PERSON] У визначений законом строк, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після відкриття спадкової справи стало відомо, що на частину вищевказаної квартири, що належить померлому спадкодавцю, накладено обтяження у вигляді арештів нерухомого майна та заборони на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса [PERSON] міської державної нотаріальної контори від 30 травня 2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири [ADDRESS] до зняття арешту у судовому порядку. Наявність обтяжень позбавляє його права належного оформлення спадкових прав. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. 16 березня 2017 року представник позивача [PERSON] через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просила слухати справу без її участі, й вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, судові витрати із відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання свого представника не направив. 16 березня 2017 року представник відповідача [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності, також зазначила, що проти позовних вимог не заперечує, так як відкритих виконавчих проваджень щодо [PERSON] станом на 16 березня 2017 року у відділі не перебуває. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 29 серпня 2013 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ОК за № 289092, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Київській області. Зі спадкової справи № 446/2015 до майна померлого [PERSON] вбачається, що 07 жовтня 2015 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини померлого сина. Постановою державного нотаріуса [PERSON] міської державної нотаріальної контори від 30 травня 2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири [ADDRESS] до зняття арешту у судовому порядку. Як вбачається із копії витягу із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта [PERSON] на праві спільної власності належить ? частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна невизначене майно, власником якого є [PERSON] обтяжено; тип обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5702366, зареєстрований 21.09.2007 за № 5702366, реєстратором [PERSON] міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: ухвала справа № 2-3267/07, 11.09.2007, [PERSON] м/р суд; обєкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: [PERSON]; тип обтяження арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 5784300, зареєстрований 05.10.2007 за № 5784300, реєстратором [PERSON] міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова, АА № 821646. 02.10.2007, ВДВС [PERSON] МРУЮ; обєкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: [PERSON]; тип обтяження заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження 5784583, зареєстрований 05.10.2007 за № 5784300, реєстратором [PERSON] міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова, АК № 781582 02.10.2007, ВДВС [PERSON] МРУЮ; обєкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: [PERSON] Згідно із листом [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 22 грудня 2016 року станом на 21 грудня 2016 року на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого документу: ухвали суду від 11 вересня 2007 року про накладення арешту на майно, що належить [PERSON] 09 жовтня 2007 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, так як згідно із постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 жовтня 2007 року, арешт на майно належне боржнику накладено. Вирішити питання про зняття арешту неможливо у звязку з тим, що термін зберігання архівних справи становить три роки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про скасування наявних обтяжень нерухомого майна [PERSON], так як їх існування на даний час є безпідставним. При розгляді даної справи по суті встановлено, що станом на 16 березня 2016 року відкритих виконавчих проваджень щодо боржника [PERSON] не існує. Частиною першою статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із частиною першою статті 316, частинами першою та другою статті 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Наявність заборони нерухомого майна частини квартири [ADDRESS] порушує законні права та інтереси позивача щодо належного оформлення спадкових прав після смерті сина [PERSON] Відповідно до вимог статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved