Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що в травні 2011 року між нею та відповідачкою був укладений договір позики, за яким [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 12 500,00 доларів США, які зобов'язувалась повернути до 29 травня 2012. На підтвердження укладення договору позики відповідачка надала розписку. Свої зобов'язання за договором відповідачка не виконувала, тому заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2012 року стягнуто з відповідачки на користь позивачки основну суму боргу, 3% річних, індекс інфляції та судовий збір. Оскільки відповідачка до цього часу не сплатила борг, утворилась заборгованість по відсотках за користування грошима, а саме - відсотки за користування грошима з 01 червня 2012 по 27 травня 2014 року - 21 040,99 грн., три відсотки річних в період з 02 січня 2013 року по 27 травня 2014 року - 4 196,32 грн., інфляційні збитки з січня 2013 року по квітень 2014 року - 6 933,94 грн. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість в розмірі 32 171,24 грн.; судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивачка не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги просила задоволити. У судове засідання відповідачка не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При розгляді справи судом встановлено, що в травні 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики. За даним договором [PERSON] отримала у борг кошти в розмірі 12 500,00 доларів США. строком до 29 травня 2012 року. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2012 року стягнуто з відповідачки на користь позивачки основну суму боргу - 99 912,50 грн, 3% річних - 1 040,05 грн, індекс інфляції - 2 565,51 грн та судовий збір - 1 035,19 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Встановлено, що за рішенням суду 13 грудня 2012 року [PERSON] отримала виконавчий лист, який пред'явлений до примусового виконання до ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. Згідно листа ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області №66/11 від 27 травня 2014 року станом на час розгляду справи борг не погашений навіть частково. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем, позичальником, строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. На підставі наведеного, перевіривши подані розрахунки, суд вважає доведеними вимоги позивача про наявність заборгованості в розмірі 32 171,24 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON]: відсотки за користування грошима з 01 червня 2012 по 27 травня 2014 року - 21 040,99 грн., три відсотки річних в період з 02 січня 2013 року по 27 травня 2014 року - 4 196,32 грн., інфляційні збитки з січня 2013 року по квітень 2014 року - 6 933,94 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжне доручення №113 від 05 червня 2014 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 321,72 грн.. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved