Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх синів: [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000 грн. щомісячно на кожну дитину, до їх повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є батьком дітей, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Діти мають захворювання, що потребує тривалого лікування та постійних витрат, однак відповідач систематичної матеріальної допомоги не надає, хоча офіційно працює, має постійний дохід, інших утриманців не має. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в письмовій заяві позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у відзиві від 26.08.2021 заперечив проти суми аліментів, вказаних в заяві, просив позов задовольнити частково та стягувати з нього на утримання дітей аліменти в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, обґрунтовуючи тим, що має низьку заробітну плату та незадовільний стан здоров`я. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від неї, та захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для життєдіяльності. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач та діти проживають окремо від відповідача. Держава Україна, проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, реалізує його в одному із положень ст.182 СК України, якавстановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років: з 01.07.2021 - 2013 гривень. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Обов`язки по вихованню, догляду, розвитку дитини значно більшою мірою виконуються тим з подружжя (з колишнього подружжя), з яким дитина проживає. Незважаючи на юридично закріплений принцип гендерної рівності (ч.6 ст.7 СК України), у переважній більшості випадків догляд за дитиною здійснює її мати. Разом з тим, суд наголошує, що обов`язок по утриманню дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одну матір. Відповідач є здоровою, молодою особою 31 року; офіційно працює та отримує заробітну плату (сукупний нарахований дохід за останні півроку склав 36 799,83 грн.); інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має; не достатньо приймає участі у вихованні неповнолітніх дітей та не створює всі необхідні умови для їх розвитку і життя; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти. Разом з тим, на думку суду, позовні вимоги дещо завищені та позивачкою не було доведено можливість сплати відповідачем аліментів в загальному розмірі 8 000 грн. при отриманні заробітної плати з утриманням в сумі біля 5 000 грн. на місяць. Відтак, враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; розмір заробітної плати відповідача; потребу позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку та зобов`язаний брати участь у забезпеченні благополуччя своїх дітей, - суд приходить до висновку, що він в змозі сплачувати аліменти в розмірі по 1800 грн. щомісячно на кожного хлопчика. Така сума є реальною, не поставить відповідача у матеріальне становище значно гірше від положення дітей і позивачки, відповідатиме, як інтересам синів, так і матеріальному становищу тастану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка зазначала, що діти мають затримку мовленнєвого розвитку, аутичний синдром та потребують особливого догляду та значних коштів. Разом з тим, відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на неї, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, у випадку виникнення у позивача додаткових витрат на синів, що викликані особливими обставинами, зокрема, їх хворобою, позивач має право звернутися в суд з позовом до відповідача для визначення розміру участі останнього у додаткових витратах на дітей. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 09.08.2021. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 908 грн.

Outcome: partial