Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив про те, що згідно кредитного договору б/н від 06 березня 2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача, про що зазначено у п.п. 1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», який додається до позовної заяви. Відповідно до п.3.2, п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно умов даного кредитного договору, позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30 червня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 13640,05 грн. Тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 546, 549, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача, про що зазначено у п.п. 1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», який додається до позовної заяви. Судом встановлено, що згідно заяви від 06 березня 2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Заявою відповідач ствердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Пунктом 6.5. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено обов'язок Клієнта погашати заборгованість по Кредиту, процентах за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач належним чином зобов'язання за Договором не виконував, в результаті чого відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06 березня 2008 року, станом на 30 червня 2016 року має заборгованість в розмірі 13640,05 грн., з яких: 4799,08 грн. - заборгованість за кредитом, 6883,35 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1070,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 250 грн. - штраф (фіксована складова), 637,62 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору [PERSON] не виконав взяті на себе договірні зобов'язання щодо сплати кредиту, а тому суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 06 березня 2008 року у розмірі 13640,05 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1378 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 525, 526, 546, 549, 611, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved