Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON], в інтересах якого діє громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в особі керівника [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю посадової особи органу досудового розслідування. В обґрунтування позову зазначив, що він неодноразово намагався потрапити на особистий прийом начальника Бабушкінського РВ ДМУ України в Дніпропетровській області [PERSON], проте йому було відмовлено в особистому прийомі. Позивач вказує, що за захистом свого порушеного права він змушений був звернутися з адміністративним позовом до суду, та постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2013 року визнано протиправною бездіяльність начальника Бабушкінського РВ ДМУ України в Дніпропетровській області [PERSON] Позивач зазначає, що незаконною бездіяльністю Бабушкінського РВ ДМУ України в Дніпропетровській області [PERSON], яка тривала з 24.12.2012 року по теперішній час йому була заподіяна матеріальна та моральна шкода. На підставі викладеного та з уточненням позовних вимог, позивач просить стягнути з з Державної казначейської служби України на свою користь матеріальну шкоду ( упущену вигоду) в сумі 1317, 72 грн, моральну шкоду у розмірі 26\~182, 0 грн, та стягнути з відповідача на свою користь витрати, повязані з явкою до суду та судові витрати у вигляді компенсації за відрив від виробництва. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація в особі керівника [PERSON] в судове засідання не зявився, позивач не заперечував щодо розгляду справи без його участі. Представник Міністерства внутрішніх справи України просив відмовити у задоволенні позову. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року визнано протиправною бездіяльність начальника Бабушкінського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області [PERSON] , яка полягає у систематичних грубих порушеннях при організації особистого прийому громадян відповідно до затвердженого графіку. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року відмовлено начальнику Бабушкінського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області [PERSON] у відкритті провадження за його апеляційною скаргою. Відповідно до ст. 19 Конституції України , органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органі місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування , їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких, шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Частиною 6 статті 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність , органу досудового розслідування, прокуратури або суду встановлюється законом. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що незаконною бездіяльністю начальника Бабушкінського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області [PERSON] позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає в порушенні позивачем нормальних життєвих звязків, додаткових зусиль для організації свого життя, яку суд оцінює у розмірі 10\~000, 0 грн. Згідно з п.2 ч.2 ст. 22 ЦК України, упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Досліджені у судовому засіданні докази не дають підстав визнати, що [PERSON] мав би реальну можливість отримати доходи у визначеному ним розмірі і не отримав їх внаслідок неправомірних дій начальника Бабушкінського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області [PERSON], а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», граничний розмір компенсації витрат повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ за відрив від звичайних занять обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні відриву години від звичайних занять. Оскільки фактичні відриви години від звичайних занять з урахуванням загального часу участі позивача у судових засіданнях з урахуванням кількості судових засідань (22 год) та мінімального погодинного розміру заробітної плати на 2016 рік ( 8, 69 грн) , суд вважає, що з Державної казначейської служби України на користь [PERSON] судові витрати, повязані з явкою до суду у розмірі 191, 18грн ( 22х8,69=191, 18грн). З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial