Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У серпні 2014 р. ПАТ «ІМЕКСБАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між ним та відповідачем, за умовами якого останньому було надано кредит шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок з максимальною сумою заборгованості 29000,00 грн. Відповідач, зобов'язавшись сплачувати відсотки за користування, комісію та інші винагороди відповідно до умов договору [NUMBER]/1 про надання кредиту від 11.10.2012 р., Додатку №1 до нього, договору [NUMBER] про відкриття та обслуговування поточного рахунку від 11.10.2012 р. взяті на себе обов'язки не виконує, у зв'язку із чим допустив виникнення заборгованості станом на 08.07.2014 р. в сумі 47713,27 грн., з яких 27016,84 грн. - заборгованість за кредитом, 5767,31 грн. - заборгованість за процентами, 5429,12 грн. - заборгованість за комісією, штраф - 9500,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив слухати за його відсутності. Відповідач, будучи неодноразово повідомленим про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, у судове засідання не з'явився. Справа у відповідності з вимогами ст.ст.169,224 ЦПК України розглянута у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи. Вивчивши доводи позову, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих суду доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд дійшов наступного. З матеріалів справи встановлено, що 11.10.2012 р. між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір [NUMBER]/1 про надання кредиту на умовах овердрафту, договір [NUMBER] про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки ВІЗА для фізичної особи, за умовами яких Банк передав позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування на картковий рахунок в сумі 29000 грн. з датою остаточного повернення 10.10.2015 р., а останній, в свою чергу, зобов'язався повертати отримані кредитні кошти щомісячними платежами, а також здійснити оплату процентів за користування кредитом в розмірі 19 % річних, інших винагород, а в разі неналежного виконання обов'язків, здійснити плату штрафних санкцій. Також сторони узгодили дати внесення чергових платежів по кредиту (Додаток №1 до кредитного договору). За погодженими сторонами умовами отримання кредиту проводиться позичальником самостійно за допомогою платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі. Свої зобов'язання банк перед позичальником виконав в повному обсязі шляхом перерахування на картковий рахунок [NUMBER] обумовленої суми, що підтверджується випискою по контракту [NUMBER] за період з 11.10.2012 р. по 08.07.2014 р. Відповідно до п.1.4 Договору [NUMBER]/1 про надання кредиту сторони узгодили, що зменшення ліміту овердрафту та платежі з повернення овердрафту здійснюються згідно Додатку №1, який є невід'ємною частиною договору. Згідно договору [NUMBER] про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжною карти ВІЗА для фізичних осіб, 11.10.2012 року відповідачу було видано платіжну карту. З доданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що позичальник неналежним чином виконав свої зобов'язання за договором про надання кредиту, у зв'язку з чим станом на 08.07.2014 р. має кредитну заборгованість в сумі 47713,27 грн., з яких 27016,84 грн. - заборгованість за кредитом, 5767,31 грн. - заборгованість за процентами, 5429,12 грн. - заборгованість за комісією, штраф - 9500,00 грн. Ст.ст.204, 227 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.ст.546, 548-551, 553-554 ЦК України передбачено, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення яких встановлюється в Законі або договорі. Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Положеннями ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом, зокрема - належним виконанням взятих на себе зобов'язань. Враховуюче наведене позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно вимогам ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved