overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.08.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради Одеської області, актовий запис № 341, мотивуючи свої вимоги тим, між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинено з серпня 2014 року, кожний з подружжя проживає окремо тощо. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 23.08.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради Одеської області 23.08.1997 р., актовий запис № 341 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина: Олега [INFO] (а.с. 3). Згідно поясненням представника позивача у сторін склались неприязні відносини, втрачено взаєморозуміння, між ними постійно виникали скандали та сварки, що негативно відбивається на спокої позивача та дитини, шлюбно-сімейні відносини припинено з серпня 2014 року, кожний з подружжя проживає окремо, майнового спору щодо розподілу майна не існує. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих хто одружується. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що між ним та нею був укладений шлюб 06.09.1999 року та зареєстрований відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району Олександрійського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградській області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів, тому позивач просить розірвати шлюб. Сторони у судове засідання не зявилися, але надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони у шлюбі з 06.09.1999 року, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №049604. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сімї є неможливим, фактичні шлюбні відносини припинено та збереження родини суперечило б інтересам сторін. Крім того, спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14 серпня 2010 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя, що призвело до непорозумінь та сварок, в даний час шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними та відновлення сімї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 073264 від 14.08.2010 року зроблений актовий запис № 119. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після припинення між сторонами шлюбних відносин проживає разом з матір'ю. З серпня 2015 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо; оскільки почуття любові та поваги втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Згода про місце проживання неповнолітньої дитини між ними досягнута. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що їхня сімя розпалася через несумісність характерів з відповідачем, різні погляди на сімейне життя внаслідок чого вони втратили повагу один до одного, припинили шлюбні відносини. У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без її участі, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка була належним чином сповіщена про день і час судового розгляду справи, надала до суду заяву про те, що вона згодна з позовом та просить розглядати справу без її участі. Також відповідач вказав в заяві, що вона просить змінити своє прізвище, яке було у неї до реєстрації шлюбу на «Назарова». Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №249 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сім'я розпалася і її збереження неможливо, сімейні відносини припинені з травня 2014 року. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя, шлюб і подружні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Западинської сільської ради Красилівського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 28.01.2004 року в с.Западинці Красилівського району Хмельницької області помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкову земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Западинської сільської ради Красилівського району Хмельницької області. Він є єдиним спадкоємцем після смерті батька. У звязку з перебуванням у відрядженні, він не встиг у встановлений законом строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у звязку з чим просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Западинської сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васильєва Н.І., ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 28.08.2015 року провадження у справі відкрито. Разом із позовною заявою [PERSON] подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження. Посилаючись на те, що до постановлення рішення виконавче провадження має бути зупинено. Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За змістом ч.ч. 1 і 2 цієї статті суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Стаття 152 ЦПК України передбачає види забезпечення позову. Разом з тим, всупереч вищевикладеним правилам процесуального закону заява позивача не містить належного виду забезпечення позову, обґрунтування необхідності його застосування. Таким чином, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] в с.Пеньківка Томашпільського району Вінницької області помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,19 га розташована на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, однак пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини через зайнятість на роботі та відсутністю коштів, тому просить суд позовні вимоги задовольнити. В судове засідання [PERSON]не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи по суті у його відсутності, позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити. Від Вилянської сільської ради надійшла заява про розгляд справи по суті у відсутності представника останньої, відповідач позов визнає, не заперечує в його задоволенні. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с.Пеньківка Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON]. Після смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,19 га розташовану на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцем за законом [PERSON].є його син [PERSON], який від прийняття спадщини не відмовився . Нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом позивачу відмовлено в зв»язку з пропуском шестимісячного строку подання нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини. Звертаючись із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, [PERSON], як на поважну причину пропущення цього строку послався на відсутність коштів. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, слід погодитися з доводами позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини з вищенаведених у рішенні підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 18.03.2010 р. зареєстрував шлюб з [PERSON] і у нього з відповідачкою є син [PERSON], [INFO]. У квітні 2011 року він припинив спільне проживання з дружиною і став проживати з іншою жінкою. Відповідачка переїхала на постійне місце проживання до с. Петродолинське і стала проживати з іншим чоловіком. 15.01.2015 р. [PERSON] народила сина [PERSON], батьком якого є інша особа, але у звязку з тим, що шлюб не був розірваний, батьком дитини записаний позивач. З наведених підстав позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON]. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Відповідачка позов визнала повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18.03.2010 р. сторони зареєстрували шлюб. (а.с. 5) Судом встановлено, що спільне проживання сторони припинили у квітні 2011 року, помиритися не бажають. Відповідачка визнала, що батьком народженого нею 15.01.2015 р. сина [PERSON] є інша особа, а не позивач. Відповідно до ст. 136 Сімейного Кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з указаною заявою про встановлення факту родинних відносин. Зазначив, що 26.05.2011 у с. Садківці Шаргородського району Вінницької області померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка. Заявник, бажаючи оформити спадщину після смерті матері, звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки заявник не підтвердив свої родинні стосунки зі спадкодавцем, адже у свідоцтві про народження заявника прізвище його матері зазначено «Чемирис», а згідно свідоцтва про смерть померла «Чемерис». Просить установити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 26 травня 2011 року була його рідною матірю. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву, просили її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ній. Представник заінтересованої особи - Садковецький сільський голова [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що померла 26 травня 2011 року [PERSON] була його рідною матірю заявника. За клопотанням заявника у судовому засіданні був заслуханий свідок [PERSON], який у сукупності суду пояснив, що він добре знав покійну [PERSON], яка за життя визнавала [PERSON] своїм рідним сином. Заслухавши пояснення заявника та його представника, пояснення представника заінтересованої особи, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом установлено, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується поясненнями заявника та його представника, поясненнями представника заінтересованої особи, показаннями свідка, а також наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні: свідоцтвом про шлюб матері заявника ІІ-АМ № 286065 (а.с. 6); свідоцтвом про народження заявника І-УР № 604315 (а.с. 7); заповітом, складеним [PERSON] (а.с. 8), а також довідками Садковецької сільської ради та витягом із погосподарської книги (а.с. 9-11). Оцінюючи вище викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], яка померла 26 травня 2011 року була рідною матірю заявника. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Установлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на оформлення спадщини. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 липня 2015 року між ними зареєстровано шлюб. Дітей у сторін не має. В добровільному порядку відповідачка шлюб розірвати не бажає. За час шлюбу у сторін виникали сварки, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З липня 2015 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] у цій справі поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн (а. с. 1), що підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 2 квітня 2013 року зареєстрували шлюб. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Тепер шлюбні відносини між сторонами припинено, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] та [PERSON] позов підтримали за обставин зазначених у ньому, попросили позов задовольнити. Суду пояснили, що дають згоду розділити судові витрати між сторонами порівну. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Просила суд розділити судові витрати між сторонами порівну, оскільки знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Беручи до уваги той факт, що представники позивача не заперечували про розділення порівну між сторонами понесених [PERSON] судових витрат, суд уважає за цих обставин стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача 121,80 грн, тобто половину понесених та документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved