Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до кооперативу індивідуальних забудовників «Яблуневий», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство «Київобленерго», Чабанівська селищна рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1235 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий номер 3222457400:01:002:0106) за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Центральна, 2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія № 648490 від 21.03.2007 року. При отриманні Позивачем вищевказаної земельної ділянку в приватну власність, трансформаторна підстанція № 1209 була розташована на відстані трьох метрів від паркану, яким було огороджено земельну ділянку, яка надавалась Позивачу, без підключення та не функціонувала. Однак, потім межі земельної ділянки без згоди Позивача були переміщені та видано Державний акт на земельну ділянку на частині якої розташована трансформаторна підстанція № 1209. Згодом без повідомлень та будь-яких погоджень з Позивачем, кооперативом індивідуальних забудовників «Яблуневий» трансформаторну підстанцію № 1209 було введено в експлуатацію. Наявністю на частині земельної ділянки трансформаторної підстанції № 1209, яка не належить Позивачу і введена в експлуатацію без його згоди, [PERSON] чиняться перешкоди у користуванні земельною ділянкою, тим самим обмежуються здійснення прав Позивача як власника частини належної йому земельної ділянки, що підтверджуються зверненнями Позивача з листами до Відповідача, публічного акціонерного товариства «Київобленерго», Державної інспекції сільського господарства в Київській області. 05.02.2015 року Відповідач направив відповідь за № 3, в якій було зазначено, що вказана підстанція встановлена згідно технічних умов № КОЕ-2934 від 09.03.2004 року, виданих відкритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго». Також в даному листі зазначено, що будівництво даної підстанції розпочато в 2004 році, а закінчено і прийнято в експлуатацію в 2008 році. 09.04.2015 року публічне акціонерне товариство «Київобленерго» направило лист Позивачу за № 05/310/1899, в якому зазначено, що вказана підстанція належить Відповідачу та повідомило, що ТП-1209 побудована на виконання технічних умов, замовником яких є Чабанівська селищна рада. 26.05.2015 року було отримано відповідь від Державної інспекції сільського господарства в Київській області за № 02-1-09/1654, де зазначалося, що рішень про надання земельної ділянки для розміщення зазначеної трансформаторної підстанції Чабанівською селищною радою не приймалося, в оренду або суборенду земельна ділянка не передавалась та зазначили, що вирішення земельного спору з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб належить виключно до компетенції судів, з посиланням на ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України. Трансформаторна підстанція унеможливлює повноцінне використання Позивачем усієї площі земельної ділянки, чим порушуються його права як власника земельної ділянки, а також здійснює незручності, оскільки від неї дуже шумно та небезпечно перебували ближче ніж за три метри. Позивач просив суд усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, площею 0,1235 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий номер 3222457400:01:002:0106), за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Центральна, 2, яка належить на праві власності [PERSON]; зобовязати кооператив індивідуальних забудовників «Яблуневий» здійснити демонтаж трансформаторної підстанції № 1209, що розташована на земельній ділянці за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Центральна, 2, яка належить на праві власності [PERSON]; судові витрати покласти на кооператив індивідуальних забудовників «Яблуневий». 24.09.2015 року представником публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області було подано письмові пояснення по справі за № 26543. Відповідно до вищезазначених пояснень було зазначено, що між товариством та Відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії від 21.10.2014 року за № 220020721. Відповідно до п.1.1 даного договору товариство продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 1400,00 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику використаної (купленої) ним електричної енергії. Відповідно до п.1.2 договору точка продажу електричної енергії встановлена Сторонами актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є невідємною частиною договору. Згідно акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 21.102.104 року № 220020721 балансова належність електромереж Постачальника: ПЛ-10 кВ, Л-ТП 578 ПС 330/110/10кВ «Ново-Київська»; балансова належність електромереж Споживача: відгалуження № 36 опори № 15 КТП № 1207, КТП № 1208, КТП № 1209. Товариство несе відповідальність за ПЛ-10 Кв Л-ТП 578 від ПС 330/110/10Кв «Ново-Київська», а Відповідач несе відповідальність за ТП 10/04 Кв № 1209. Тобто, трансформаторна підстанція № 1209 знаходяться на балансі Відповідача, який, у свою чергу, і відповідає за неї. Представником кооперативу індивідуальних забудовників «Яблуневий» були надані письмові заперечення проти позову, відповідно до яких було зазначено, що електрифікація житлового масиву «Яблуневий», в якому також знаходиться земельна ділянка Позивача, виконувалася на підставі Технічних умов № КОЕ-2934 від 09.03.2004 року, виданих відкритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго», замовником яких була Чабанівська селищна рада. На підставі вказаних технічних умов було розроблено відповідний робочий проект, що був погоджений згідно вимог чинного законодавства України. Будівництво електромережі, в т.ч. трансформаторної підстанції № 1209 розпочато в 2004 році, закінчено та прийнято в експлуатацію в 2006 році і заключено з Києво-Святошинським РЕМ угоду № 9394 від 22.02.2006 року про електропостачання електричної енергії. При цьому було дотримано всі охоронні зони та санітарно-захисні смуги згідно Генерального плану смт. Чабани. Також представником Відповідача було зазначено, що підставою для твердження про те, що ТП № 1209 виявилася частково на частині ділянки Позивача та його наступного звернення до суду є Технічний звіт щодо виконання топографо-геодезичних робіт, виконаний фізичною особою [PERSON]. Згідно вищезазначеного звіту виявлено, що трансформатор частково знаходиться на території земельної ділянки з фасадної сторони: зліва 0,37 м, справа 0,26 м. Проте, на думку представника Відповідача, твердження Позивача викликає сумніви з наступних підстав. Так, згідно листа Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 26.05.2015 року № 02-1-09/1654, на звернення Позивача від 27.03.2015 року стосовно законності встановлення ТП № 1209, повідомлено, що ТП №1209 встановлена в безпосередній близькості від земельної ділянки Позивача. Тобто, близько до земельної ділянки але не на ній. Також, виявлені згідно звіту порушення меж земельної ділянки зліва 0,37 м, справа 0,26 м, знаходяться майже в рамках похибки місцезнаходження межового знака, встановленої наказом Держкомзему від 18.05.2010 року № 376 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» для міст та селищ 0,2 м. Більш того, оскільки ТП № 1209 розміщено на двох блоках, спрямованих в сторону ділянки Позивача, то на думку представника Відповідача, найбільш вірогідно, що у звіті йдеться саме про бетонні блоки, а сам корпус трансформатора знаходиться за межами земельної ділянки Позивача. Також, представник Відповідача зазначив, що трансформатор ТП № 1209 є частиною електромережі, завдяки якій електрифіковано житловий масив «Яблуневий», на якому проживають сотні людей. Демонтаж одного із трансформаторів призведе до відключення від електроенергії всієї електромережі житлового масиву «Яблуневий», чим порушить права всіх проживаючих в ньому громадян. Представник Відповідача просив суд відмовити у повному обсязі. Окремо просив суд відмовити у задоволенні позову у звязку із пропуском Позивачем строку позовної давності, оскільки Державний акт про право приватної власності отриманий Позивачем 21 березня 2007 року, а будівництво трансформаторної підстанції розпочато в 2004 році, закінчено і прийнято в експлуатацію в 2006 році, тобто Позивач ще в 2007 році повинен був дізнатися про порушення своїх прав. В судовому засіданні представник Позивача просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача заперечував проти задоволення позову. Представник публічного акціонерного товариства «Київобленерго» просив суд вирішити спір згідно вимог чинного законодавства. Представник Чабанівської селищної ради в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Статтею 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням 2 сесії 5 скликання Чабанівської селищної ради від 12.05.2006 року [PERSON] була надана земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,1235 га, кадастровий номер 3222457400:01:002:0106, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Центральна, буд. 2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 648490. Із долучених до справи документів встановлено, що в районі розміщення вищезазначеної земельної ділянки знаходиться трансформаторна підстанція (ТП) № 1209, яка згідно акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 21.10.2014 року № 220020721\~знаходиться на балансі кооперативу індивідуальних забудовників «Яблуневий», та яка, на думку [PERSON], завдає останньому перешкоди в користуванні його земельною ділянкою. За даних обставин предметом дослідження в даній справі є: наявність та обсяг порушених прав і інтересів Позивача;\~\~наявність вини\~\~Відповідача у порушенні зазначених прав; легітимність встановленої трансформаторної підстанції. Відповідно до ст. 39 Земельного кодексу України (далі ЗК України) використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Згідно відповіді Державної інспекції сільського господарства в Київській області на звернення від 26.05.2015 року за № 02-1-09/1654 електрифікація житлового масиву «Яблуневий» (на території якого знаходиться і земельна ділянка Позивача) виконувалася правлінням кооперативу згідно технічних умов № КОЕ-2934 від 09.03.2004 року виданих відкритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго». Трансформаторна підстанція ТП-1209 була побудована на виконання Технічних умов, замовником яких являлася Чабанівська селищна рада. Чабанівська селищна рада листом від 20.05.2015 року № 278 надала викопіювання з генерального плану смт. Чабани по вул. Центральній, згідно з яким на вказаній території передбачено розміщення трансформаторної підстанції розміщеної поряд із земельною ділянкою, на якій передбачено будівництво торгівельного центру. Згідно вказаних технічних умов та продовження технічних умов від 05.02.2004 року розроблений робочий проект. Будівництво електромережі розпочато в 2004 році, закінчено і прийнято в експлуатацію в 2008 році. Як вбачається із пояснювальної записки голови правління кооперативу індивідуальних забудовників «Яблуневий» від 05 жовтня 2015 року за № 25 електропостачання житлового масиву в селищі Чабани виконувало правління кооперативу індивідуальних забудовників «Яблуневий» створене з мешканців житлового масиву, які отримали ділянки під індивідуальну забудову. По клопотанню правління кооперативу індивідуальних забудовників «Яблуневий» Чабанівська селищна рада замовила технічні умови в Київобленерго КОЕ-2934 від 09.03.2004 року по електрифікації житлового масиву. Згідно технічних умов КОЕ-2934 правління замовило робочий проект електропостачання житлового масиву в смт. Чабани. Згідно технічних умов правління кооперативу індивідуальних забудовників «Яблуневий» заключило угоду з товариством з обмеженою відповідальністю «НВП Евротек» від 6 червня 2004 року про будівництво електропостачання житлового масиву. Всі роботи були виконані до кінця грудня 2005 року. Був складений акт державної комісії про прийняття електромережі в експлуатацію 25грудня 2005 року. 22 лютого 2006 року був заключений договір № 9349 з Києво-Святошинським РЕМ про електропостачання житлового масиву. З 22 лютого 2006 року правління кооперативу індивідуальних забудовників «Яблуневий» згідно договору отримує від Києво-Святошинського РЕМ електроенергію для мешканців житлового масиву і веде розрахунки. Тобто, як вбачається із наданих матеріалів, спірна трансформаторна станція встановлена до набуття Позивачем права власності на земельну ділянку. Відповідно до\~ст.319 ЦК України\~власність зобов'язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно\~ст.76 ЗК України, землями енергетичної системи визнаються землі надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користувався. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередач встановлюються охоронні зони. Стаття 112 ЗК України\~встановлює, що охоронні зони створюються: уздовж ліній зв'язку електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України . З матеріалів справи вбачається, що спірна трансформаторна станція була побудована з дотриманням Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1997 року № 209. Зауважень та приписів зі сторони Держенергонагляду, Державної інспекції сільського господарства в Київській області та інших уповноважених органів влади щодо технічного її стану матеріали справи не містять. За таких обставин, суд приходить до висновку, що під час набуття права власності на земельну ділянку в 2006 році, [PERSON] відповідно до\~ст.110 ЗК України\~вже був обмежений у правах землекористувача, оскільки добровільно погодився на отримання земельної ділянки із облаштованою трансформаторною станцією, встановленою і прийнятою в експлуатацію з дотримання усіх правил чинного законодавства. Частиною 6\~статті 19 Закону України «Про електроенергетику»\~передбачено, що в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих обєктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель . Відповідно до ч.2 п.4 Правил охорони електричних мереж, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 року № 209, у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться об'єкти електричних мереж, зобов'язані вживати належних заходів до збереження зазначених об'єктів. Статтею 10 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи зі\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року зазначено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 33 постанови Пленуму № 5 від 07 лютого 2014 року « Про судове практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення\~ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст.ст.\~391,\~396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Із позовної заяви та матеріалів цивільної справи не зазначено та не встановлено судом, які саме права Позивача, як власника земельної ділянки, порушено Відповідачем при розміщенні трансформаторної підстанції № 1209, які саме чинні санітарні норми та правила порушуються у зв'язку із її функціонуванням. Більш того, ставлячи питання про здійснення демонтажу вищезазначеної трансформаторної підстанції Позивач не обґрунтував необхідність застосування саме обраного ним способу захисту права, і неможливості застосування альтернативного варіанту, який би виключав втручання у роботу та функціонування електромережі житлового масиву «Яблуневий», що в свою чергу може призвести до відключення від постачання електроенергії зазначеного житлового масиву і порушення прав інших осіб. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову задоволення позову. Проте, слід зазначити, що суд не приймає до уваги доводи представника Відповідача щодо пропущення Позивачем строку позовної давності, оскільки згідно п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.04.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що за змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не повязані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У звязку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 3, 15, 16, 319 Цивільного кодексу України, п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, п. п. 33, 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.04.2014 року № 5, п.4 Правил охорони електричних мереж, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 року № 209, ст.ст. 39,76, 112 Земельного кодексу України та

Outcome: dismissed