Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 01 грудня 1995 року вона та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Крюківщинською сільською радою, актовий запис № 27. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З [PERSON] вона проживає окремо з 2014 року, діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона змушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, заробітну плату не отримує. Інших неповнолітніх чи малолітніх дітей [PERSON] не має, аліменти на даний час з нього не утримуються. Їй відомо, що [PERSON] працює в кооперативі «Водолій» в м. Вишневе, і окрім заробітної плати має також додатковий нерегулярний мінливий дохід, в тому числі здає в оренду квартиру, тому аліменти мають бути з нього стягнуті в твердій грошовій сумі. Позивач вважає, що [PERSON], враховуючи його працездатність та забезпеченість, спроможний сплачувати щомісячно аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 2\~000 грн. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2\~000 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. На підставі поданої позивачем заяви ухвалою суду від 24 березня 2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині заявлених вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] залишено без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник позов визнали частково, а саме не заперечували щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 25 % від всіх видів заробітку (доходу), в решті позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 грудня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Крюківщинською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 27. Перебуваючи в спільному шлюбі, в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем [PERSON] за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Поповича, 13, та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 1835 від 16 грудня 2015 року. Згідно довідки ТОВ «Вишнівська взуттєва фабрика» № 63 від 21 грудня 2015 року, виданої на ім'я [PERSON], вбачається, що позивач дійсно працює в ТОВ «Вишнівська взуттєва фабрика», однак на даний час перебуває в декретній відпустці з 30 квітня 2015 року по 07 березня 2018 року згідно наказу № 10к від 30 квітня 2015 року. Управлінням соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області [PERSON] видано довідку № 343 від 05 лютого 2016 року про те, що [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Києво-Святошинської РДА та отримує одноразову допомогу при народженні 2-х дітей, розмір виплат у січні 2016 року становив 1\~790 грн. 21 коп.. У своїй позовній заяві позивач зазначила, що разом з дітьми вона проживає окремо від [PERSON]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей їй не надає. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ОК № 200512. В позовній заяві позивач [PERSON] просила стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що на даний час відповідач [PERSON] допомогу на утримання дитини не надає, хоча їй відомо, що він працює та має додатковий нерегулярний мінливий дохід. Згідно наданої копії трудової книжки вбачається, що [PERSON] з 27 лютого 2003 року працював в кооперативі «Новатор» до лютого 2016 року. З 18 лютого 2016 року [PERSON] звільнений з роботи, що підтверджується записом у трудовій книжці. У судовому засіданні відповідач [PERSON] також підтвердив, що на даний час він не працює. В позовній заяві позивач зазначила, що відповідач має додатковий нерегулярний дохід, оскільки здає в оренду квартиру. Допитана у судовому засідані свідок [PERSON] пояснила, що позивачка [PERSON] покинула сім»ю ще в 2014 року. Свідок стверджувала, що їй відомо, що договір найму на квартиру № 121, яка розташована за адресою м. Вишневе по вул. Південна, не укладався ні з якими особами, тому ніяких коштів від оренди квартири відповідач не отримує. Свідок [PERSON] не повідомила суду ні про які обставини, які б мали значення для вирішення справи. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] заперечував, що він є біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Разом з тим, слід зазначити, що згідно ухвали суду від 24 березня 2016 року представнику відповідача [PERSON] було відмовлено у призначенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи для встановлення батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Суд зазначає, що відповідач не звертався до суду із зустрічними вимогами про оспорювання батьківства відносно дочки [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. У відповідності до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2016 року становить 1\~167 грн.. Враховуючи викладене, зясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18 січня 2016 року.В решті заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial