Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У січні 2016 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк», який діє на підставі довіреності, в якій він просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 20 вересня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №30225_cred. Відповідно до кредитного договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 30000,00 грн. на термін до 20 березня 2008 року, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість [PERSON] взяті на себе зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з цим [PERSON] станом на 30 грудня 2015 року має загальну суму заборгованості у розмірі 57078,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9748,47 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 47329,81 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 40148,43 грн., яка була стягнута рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 16 червня 2013 року з відповідача - [PERSON] на користь позивача, різниця становить 16929,85 грн. З метою забезпечення зобовязань [PERSON] за кредитним договором №30225_cred від 20 вересня 2006 року, між позивачем та відповідачем - [PERSON] було укладено договір поруки. На підставі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №30225_cred від 20 вересня 2006 року в розмірі 16929,85 грн., та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її присутності, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, просила суд стягнути з відповідачів на користь позивача 630 грн. за публікацію оголошення у газеті «Урядовий курєр». Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилась. Згідно частини 9 статті 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. У матеріалах справи міститься оголошення про виклик [PERSON] та [PERSON] до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області і оголошене у газеті «Урядовий кур'єр» №67 від 08 квітня 2016 року. Отже, судом було вжиті всі можливі та передбачені діючим процесуальним законодавством заходи для забезпечення прав відповідачки на участь у судовому процесі. У звязку із неявкою відповідачів у судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20 вересня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №30225_cred, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 30000,00 грн. на термін до 20 березня 2008 року включно з умовами сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 32 % на рік. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість [PERSON] не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином взяті на себе зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до договору поруки №30225_cred від 20 вересня 2006 року укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній зобовязався відповідати за невиконання боржником [PERSON] зобовязань за кредитним договором №30225_cred від 20 вересня 2006 року. Боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором 30225_cred від 20 вересня 2006 року станом на 30 грудня 2015 року загальна сума заборгованості становить 57078,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9748,47 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 47329,81 грн. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 червня 2013 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №№30225_cred від 20 вересня 2006 року. Відповідно до рішення з [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 40148,43 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9748,47 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 30399,96 грн. Рішення набрало законної сили 25 червня 2013 року. Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В силу вказаних положень процесуального закону наведені вище обставини є преюдиціальними, вважаються доведеними та обовязковими для врахування судом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, ч. 2 поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитним договором №30225_cred від 20 вересня 2006 року у розмірі 16929,85 грн., оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу позичальником порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі мінімальної ставки за подання позовів матеріального характеру в розмірі 1378,00 грн. та 630 грн. за публікацію оголошення у газеті «Урядовий кур'єр». На підставі викладеного,

Outcome: approved