Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся в суд до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 014/1036/82/0021309 від 15 серпня 2011 року, який був укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], останньому було надано кредит у розмірі 61566 гривень 25 копійок строком до 15 серпня 2015 року зі сплатою 35,9 % річних. Відповідно до пункту 8.2. зазначеного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення. Станом на 13 січня 2014 року відповідачем не повернуто кредитні кошти в сумі 85332 гривні 35 копійок, що складається з: - 37593 гривні 20 копійок - заборгованість за кредитом; - 11881 гривні 84 копійки - заборгованість за відсотками; - 35857 гривень 31 копійка - пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків. Відповідачу 03 грудня 2013 року була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань, проте заборгованість до даного часу не погашена. Представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог, з якої вбачається, що станом на 05 березня 2014 року відповідачем не повернуто кредитні кошти в сумі 77197 гривень 39 копійок, що складається з: - 34942 гривні 51 копійки - заборгованість за кредитом; - 1746 гривень 02 копійки - заборгованість за відсотками; - 40508 гривень 86 копійок - пеня. Представник позивача у судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву (а.с. 23), в якій просить розглядати справу у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 22). Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 серпня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/1036/82/0021309. Відповідно до умов кредитного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 61566 гривень 25 копійок строком до 15 серпня 2015 року зі сплатою 35,9 % річних, що підтверджується наданою суду копією договору (а.с. 7-9). Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконує. Відповідно до пункту 8.2. зазначеного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 05 березня 2014 року відповідачем не повернуто кредитні кошти в сумі 77197 гривень 39 копійок, що складається з: - 34942 гривні 51 копійки - заборгованість за кредитом; - 1746 гривень 02 копійки - заборгованість за відсотками; - 40508 гривень 86 копійок - пеня. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 05 березня 2014 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 27-29). Відповідачу 03 грудня 2013 року була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань (а.с. 10), проте заборгованість до даного часу не погашена. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 853 гривень 32 копійки.

Outcome: approved