Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

У своїй позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування належним їй житловим будинком, який знаходиться у [ADDRESS] . Стягнути з відповідачки судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що вона є власником будинковолодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] . Крім неї у житловому будинку зареєстрована але фактично не проживає [PERSON] , яка доводилася їй невісткою. Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2020 шлюб між її сином [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано. Проте, ще з 2009 року, тобто з моменту реєстрації місця проживання відповідачки в належному їй житловому будинку, остання періодично покидала свою сім`ю та зникала в невідомому напрямку. На даний час місце перебування відповідачки невідоме. Всі витрати по обслуговуванню будинку та сплаті комунальних платежів вона несе сама, що ставить її у важке матеріальне становище. У добровільному порядку відповідачка знятися з реєстрації в будинку не бажає, чим порушує її майнові права. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі. Разом з тим, будучи раніше допитаною у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, зокрема і через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, у судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення судового розгляду не подавала, правом на подачу відзиву на позов не скористалася. На підставі письмової заяви позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Позивачка [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.03.2009 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.03.2009 (а.с. 7-8). У належному позивачці будинку з 24.03.2009 зареєстрована як член сім`ї її невістка - відповідачка по справі [PERSON] . Остання у будинку не проживає з квітня 2009 року, що підтверджується довідкою № 774, виданою Нижньострутинською сільською радою Рожнятівського району 10.09.2020року (а.с.9). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] дала суду показання про те, що проживає по [ADDRESS] . Їй достовірно відомо, що відповідачка у належному позивачці будинку не проживає більше десяти років. Остання перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з сином позивачки - [PERSON] спочатку проживала в будинку позивачки, а після народження дитини в 2009 році разом з чоловіком переїхала на постійне місце проживаня на орендовану квартиру по [ADDRESS] та явлалася її сусідкою. Їй також відомо, що на весні 2020 року відповідачка покинула сім`ю і виїхала в невідомому напрямку, з того часу додому неповерталася. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає в [ADDRESS] та являється сусідкою позивачки. Їй достовірно відомо, що відповідачка [PERSON] проживала у будинку позивачки, так як являлася невісткою останньої, однак вона вже більше десяти років там не проживає. Після народження дитини відповідачка з чоловіком проживала на орендованій квартирі по [ADDRESS] . Проте з весни 2020 року відповідачка у с. Нижній Струтин не проживає. Таким чином судом встановлено, що відповідачка не проживає у належному позивачці житловому будинку більше одного року, її майна та речей у вказаному будинку не має, будь-яких інших доказів про те, що відповідачка не проживає у житловому будинку позивачки з поважних причин судом не здобуто. За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачку [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку позивачки. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в силу ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 20, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 840 грн. 80 коп., що підлягають стягненню з відповідачки на її користь у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved