Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

У серпні 2013 р. позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 368/31/6 від 24.06.2010 р. у розмірі 241 098 151,38 грн., посилаючись на порушення відповідачем та третьою особою ТОВ «ТЕРРА КАПІТАЛ» договірних зобов'язань. 04.11.2016р. позивач уточнив заявлені позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] 192 291 668,83 грн. заборгованість за договором кредитної ліній та судовий збір у розмірі 3 441,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, юридична особа про час, місце судового засідання була належним чином повідомлена, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 24 червня 2010 року між АТ «Ощадбанк» та ТОВ «Терра Капітал» було укладено договір кредитної ліній № 368/31/6 зі змінами та доповненнями із максимальною сумою ліміту кредитування 194 803 824,00 грн. із сплатою 17% річних та остаточним терміном повернення до 31 грудня 2015 року. В забезпечення належного виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, 24 червня 2010 року між Позивачем, Позичальником та [PERSON] (далі - Відповідач, Поручитель) був укладений договір поруки № 368/31/6-61, відповідно до якого Поручитель зобов'язався перед Позивачем відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором (в тому ж обсязі, що й Позичальник). Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В свою чергу, ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. ч. 1 та 2 цього ж кодексу, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, у відповідності до його положень та норм чинного законодавства, Позичальника та Поручителя було повідомлено листами-вимогами АТ «Ощадбанк» (відповідно) від 18 січня 2012 року №26-10/45 (отримана директором Позичальника особисто 10 лютого 2012 року) та № 26-10/43-405 (доказом отримання є лист Поручителя від 24 лютого 2012 року, в якому він визнав заборгованість) про необхідність виконання зобов'язань за Кредитним договором. 17 червня 2013 року за №26/3-06-1166-6771 Позичальнику направлено повторну вимогу про погашення заборгованості. 02 серпня 2013 року за № 26/3-06/1462-8130 повторну вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором направлено Поручителю, яку він отримав особисто 07 серпня 2013 року2. Водночас, ані Позичальник, ні Поручитель до сьогоднішнього дня не виконали зобов'язання, передбачені Кредитним договором та Договором поруки. Через таке невиконання, згідно з листами - вимогами до Позичальника та Поручителя від 18 січня 2012 року №26-10/45 та № 26-10/43-405 кредит є відкликаним з 13 березня 2012 року3 (вимога про усунення порушень умов Кредитного договору не виконана протягом 20 банківських днів з дня отримання такої вимоги 10 лютого 2012 року). Таким чином, остаточний термін повернення кредитних коштів за Кредитним договором перенесено з 31 грудня 2015 року на 13 березня 2012 року. Тобто днем настання строку виконання основного зобов'язання за Кредитним договором є 13 березня 2012 року. Враховуючи викладене, через неналежне виконання ТОВ «Терра Капітал» та [PERSON] взятих на себе Кредитним договором та Договором поруки зобов'язань, Банк змушений був звернутися до Поручителя з вимогою про стягнення відповідної суми кредитної заборгованості в судовому порядку, яка станом на час розгляду справи в суді склала 225 113 183,20 грн. Матеріали справи свідчать про те, що вказаний позов був поданий АТ «Ощадбанк» 15 серпня 2013 року. Відповідно до ст. 559 ЦК України встановлює перелік випадків припинення поруки. Зокрема, частиною четвертою вказаної статті передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст. ст. 252 - 254 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 258 цього ж кодексу встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. З аналізу наведених норм цивільного законодавства вбачається, що законом, а саме ч. 4 ст. ст. 559 ЦК України встановлена спеціальна, скорочена, позовна давність строком в шість місяців у межах якого Кредитор може звернутися до суду з вимогою про стягнення з Поручителя основного зобов'язання, зокрема і за Кредитним договором. Це підтверджується також і висновком, викладеним в абз. 3 п. 24 Постанови пленуму №5 від 30 березня 2012 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно якого, пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Водночас, ч. 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Тобто законодавцем надано можливість суб'єктам цивільного права збільшити встановлений законом строк позовної давності, в тому числі, і встановленої спеціальної скороченої позовної давності. Таке збільшення можливе виключно за домовленістю сторін, яка, в свою чергу вчиняється у формі письмового договору. Відповідно до п. 5.4. Договору поруки, сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов'язань Поручителя (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами Кредитного договору та цього Договору. Тобто сторонами за Договором поруки за домовленістю в письмовій формі збільшено встановлений законом строк спеціальної скороченої позовної давності з шести місяців до 3 (трьох) років у межах якого Кредитор може звернутися до суду з вимогою про стягнення з Поручителя основного зобов'язання за Кредитним договором. У силу пункту 2.1 кредитного договору, банк зобов'язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов'язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту 2.2 кредитного договору, кредит надається у вигляді невідновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 31.12.2015 (включно). Згідно пункту 2.3 кредитного договору, сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 194 803 824,00 грн. Згідно положення ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, встановлюється, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Відповідач ТОВ «ТЕРРА КАПІТАЛ» не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 2.2 договору поруки передбачено, що у разі порушення позичальником виконання зобов'язання (під терміном «Зобов'язання» у договорі поруки розуміються зобов'язання позичальника, що випливають з кредитного договору) або будь-якої його частини кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання позичальника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору, в порядку, передбаченому цим договором. Пункт 2.5 договору поруки передбачає, що якщо при настанні строку чергового платежу відповідно до кредитного договору позичальником не буде сплачено такий платіж кредитору, позичальник та або кредитор зобов'язуються повідомляти поручителя про таке прострочення платежу. При цьому поручитель зобов'язується протягом п'яти календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або позичальника виплатити несплачену позичальником суму кредитору (пункт 2.6 договору поруки). Станом на 20.04.2016 заборгованість [PERSON] складає 192 291 668,83 (сто дев'яносто два мільйони двісті дев'яносто одна тисяча шістсот шістдесят вісім) гривень 83 копійки, з них: заборгованість за кредитом - 0,00 грн; заборгованість за процентами - 0,00 грн; пеня за непогашення процентів - 1 116,78 грн; пеня за непогашення кредиту - 11 553 616,01 грн; відшкодування 3% річних за непогашення кредиту - 19 457 890,15 грн; відшкодування 3% річних за непогашення процентів - 3 424 690,03 грн; втрати від інфляції за несплату процентів - 23 103 243,40 грн; втрати від інфляції за несплату кредиту - 133 901 483,76 грн; сума штрафних санкцій за ненадання документів - 849 628,70 грн Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача в сумі 3441,00 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved