Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулася з позовом до суду, який уточнила та просить визнати за нею право власності на частину земельної ділянки, яка розташована в м. [ADDRESS], а саме на 49/100 частин від площі 0,10 га, тобто пропорційно частини будинку, що знаходиться у її власності, розділити земельну ділянку на якій розташований житловий будинок в м. [ADDRESS], відповідно до експертного звіту від 30.10.2018 року, згідно схеми поділу земельної ділянки, яка представлена у додатку 2 варіанту 1, тобто їй 473, 3 кв. м. та 12,9 кв. м., відповідачу - 506, 2 кв. м., спільне користування - 7,6 кв. м. та стягнути з відповідача судові витрати. Мотивуючи тим, що вона є власником 49/100 частини житлового будинку [ADDRESS], власником іншої частини - 51/100 є відповідач. Для будівництва та обслуговування вказаного будинку є земельна ділянка, яка передана у власність відповідачу розміром 0,10 га. Вважає, що має право власності на 49/100 частки землі. Для визначення своїх часток земельної ділянки вони звернулися до розробника земельної документації і ним було виготовлено технічну документацію в 2017 році, але через те, що за нею не визнано право власності на її частину, то без рішення суду її розділити не можливо. Без визначення меж та розміру земельної ділянки, на якій розташована 49/100 частки житлового будинку, вона не може реалізувати своє право на нормальне користування землею. Вважає, що схема поділу земельної ділянки, яка представлена у додатку 2 варіанту 1 у висновку експерта є найбільш прийнятною для сторін. Ухвалою суду від 17.04.2018 року у справі було призначено судову земельно - технічну експертизу. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Встановлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 21.04.2008 року розділено між позивачем та відповідачем житловий будинок [ADDRESS] в м. Овруч Житомирської області, виділивши на праві приватної власності позивачу 49/100 часток вказаного домоволодіння, а відповідачу 51/100 частину (а.с.4 - 6). Рішенням виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 24.12.1997 року № 407, [PERSON] була передана в приватну власність земельна ділянка в розмірі 0,10 га під забудову житлового будинку [ADDRESS] Житомирської області, що підтверджується архівним витягом від 06.02.2013 року за № Ф-19. Сторонами виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 8). Як зазначає позивач, без рішення суду земельну ділянку розділити не можливо, оскільки за нею не визнано право власності на її частину. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Статтею 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Суд, із врахуванням бажання сторін, висновку експерта № 27/10-2018 від 25.10.2018 року судової оціночно - земельної та земельно - технічної експертизи (а.с. 62-84) виділяє згідно Додатку №2 варіанту № 1, позивачеві земельну ділянку площею 486,2 кв. м, відповідачу земельну ділянку площею 506,2 кв. м, а земельну ділянку площею 7,6 кв. м залишає в спільному користуванні. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 19 постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Оцінюючи встановлені обставини, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1433,38 грн., які вона стягувати з відповідача не бажає, та витрати за проведення судової оціночно - земельної та земельно - технічної експертизи в сумі 5434 грн., які просить стягнути з відповідача частково, а саме в сумі 2717 грн., про що свідчить її заява.

Outcome: approved