Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

У своїй позовній заяві [PERSON] просить суд задоволити його позов та постановити рішення, яким изнати недійсним та скасувати рішення Перегінської селищної ради від 04.12.2009 року про передачу у власність земельної ділянки, що в [ADDRESS], [PERSON], площею 0,1291га. Крім того просить суд визнати недійсним та скасувати Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1291 га, в [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд /кадастровий номер [NUMBER]/, виданий Перегінською селищною радою [PERSON] 19.01.2010 року. У своїй позовній заяві позивач вказав на те, що рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2015 року визнано недійсним рішення Перегінської селищної ради від 13 липня 2010 року про оформлення права власності за відповідачем [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS]. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння по [ADDRESS], яке видане Перегінською селищною радою 25 серпня 2010 року. Цим рішенням визнано за позивачем [PERSON] право власності на ? частку домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. На підставі зазначеного рішення суду, реєстраційною службою Рожнятівського РУЮ 09 квітня 2015 року за позивачем зареєстровано право власності на ? частку домоволодіння по [ADDRESS]. Під час розгляду вищезгаданої цивільної справи позивачу стало відомо, що відповідач по справі [PERSON] після оформлення права власності на домоволодіння по [ADDRESS], приватизував на своє ім'я земельну ділянку, і йому згідно рішення Перегінської селищної ради від 04.12.2009 року, про передачу у власність земельної ділянки, що в [ADDRESS], площею 0,1291 га, 19 січня 2010 року було видано Державний акт серія [NUMBER] на право приватної власності на вище згадану земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER]. Державний акт зареєстровано 25 січня 2010 року управлінням Держкомзему в Рожнятівському районі. Поскільки на даний час відповідач по справі [PERSON] не є одноосібним власником будинковолодіння [ADDRESS], так як правовстановлюючий документ на право власності на вказане нерухоме майно - свідоцтво про право власності, видане Перегінською селищною радою 25 серпня 2010 року, визнано недійсним на підставі рішення Апеляційного суду Івано- Франківської області від 10 лютого 2015 року по цивільній справі №350/413/14-ц, яке набрало законної сили, відповідно не може перебувати у власності відповідача [PERSON] і вся земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування даного домоволодіння (житлового будинку і господарських споруд) кадастровий номер [NUMBER]. На даний час право власності на ? частку даного домоволодіння зареєстровано за позивачем [PERSON] В зв'язку з цим, видані [PERSON] рішення Перегінської селищної ради від 04.12.2009 року про передачу у власність земельної ділянки, що в [ADDRESS], площею 0,1291га та Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.1291 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер [NUMBER] є недійсними, і підлягають до скасування. Поскільки про існування рішення Перегінської селищної ради від 04.12.2009 року про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки, що в [ADDRESS], площею 0,1291 га та виданого відповідачу Державного акту серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.1291 га по [ADDRESS] позивачу стало відомо тільки під час розгляду цивільної справи за №350/413/14-ц, відповідно строк позовної давності на звернення до суду з цивільним позовом про визнання такого акту недійсним і його скасування, він пропустив з поважних причин, а тому строк позовної давності підлягає до поновлення судом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному об'ємі та просили їх задоволити у повному об'ємі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] та адвокат Дуткевич М.В. вказали, що позовні вимоги не визнають, вважають винесене рішення Перегінською селищною радою від 04.12.2009 року передачу земельної ділянки в цілому у власність [PERSON] площею 0,1291 га та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку законними, жодних прав чи інтересів позивача цим не було порушено, а тому прослили у задоволенні позову відмовити. У судове засідання представник відповідача Перегінської селищної ради не з'явився, однак направив до суду клопотання в якому просив справу розглянути у його відсутності. При розгляді справи поклався на розсуд суду. У судове засідання представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області не з'явився, однак направив до суду пояснення в якому просив справу розглянути без його участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підставні й належні до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Копіями рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.02.2015 року та ухвали ВСС України від 10.06.2015 року/а.с.6-13/ підтверджено, що свідоцтво про право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] скасоване, та визнано за [PERSON] право власності на ? частину вказаного будинковолодіння. Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно/а.с.14-15/ підтверджено, що за [PERSON] зареєстровано право власності на ? частину будинковолодіння по [ADDRESS]. Копією Державного акту серія [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.1291 га по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]/а.с.16/ підтверджено, що він виданий відповідачу [PERSON] Копією інформації з Державного земельного кадастру/а.с.50/ підтверджено, що власником земельної ділянки площею 0.1291 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер [NUMBER] є відповідач [PERSON] Копією архівного витягу п. 28 рішення Перегінської селищної ради від 04.12.2009 року/а.с.92/ підтверджено, що [PERSON] передано у власність земельну ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд в [ADDRESS], а саме площею 0,1291га. В копії Акту вибору та обстеження земельної ділянки від 03.06.2009 року/а.с.129/ вказано, що склад угідь земельної ділянки переданої у власніть відповідачу [PERSON] є під будівлями - 0,0213 га, подвір'ям - 0,0451 га та ріллею - 0,0627 га. Копією висновку відділу містобудування, архітектури та регіонального розвитку Рожнятівської РДА від 22.06.2009 року/а.с.131/ підтверджено, що земельна ділянка, яку передали у власніть відповідачу [PERSON] має обмеження, а саме на ній знаходиться збудований житловий будинок. Копією Схеми вибору та обстеження земельної ділянки/а.с.133/ підтверджено, що на земельній ділянці переданої у власніть відповідачу [PERSON] знаходиться житловий будинок, господарська споруда, літня кухня, туалет та гнойова яма. Сторони в судовому засіданні підтвердили, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих що є в матеріалах справи не існує. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу яка його порушила. Як встановлено в судовому засіданні, позивач під час розгляду цивільної справи за його позовом до [PERSON] та Перегінської селищної ради про визнання недійсним рішення Перегінської селищної ради, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності дізнався про існування Державного акту серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.1291 га по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], який виданий [PERSON] Так само, лише в судовому засіданні по даній справі позивач дізнався про існування рішення Перегінської селищної ради від 04.12.2009 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд в [ADDRESS], а саме площею 0,1291га. А тому суд вважає, що строк звернення до суду з позовом позивачем не пропущено, а тому немає підстав для його поновлення. Суд, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні пояснення сторін, надані ними у попередніх судових засіданнях, письмові докази встановив, що позовні вимоги позивача [PERSON] знайшли своє часткове підтвердження, як у матеріалах справи, так і в судовому засіданні. Позивач довів наявність підстав для скасування рішення Перегінської селищної ради від 04.12.2009 року тільки в частині скасування п.28 вищезгаданого рішення. Також позивач надав достатньо доказів того, що відповідачами порушено його право на здійснення володіння, розпорядження та користування земельною ділянкою в [ADDRESS], а саме що у площу переданої у власність відповідачу [PERSON] земельної ділянки включено земельні ділянки під будівлями площею 0,0213 га та подвір'я площею 0,0451 га. А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. На підставі ст.ст.152, 155, 158 ЗК України та

Outcome: dismissed