Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Вказуючи на те, що з 4 липня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Хоча шлюб з відповідачем на даний час офіційно не розірвано, з літку 2013 року по даний час проживають окремо. Син проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, маючи таку можливість, оскільки працює на посаді генерального директора в ТОВ «ІСТ Брокер», [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх заробітків, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути всі судові витрати. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти стягнення з нього аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини його заробітку. Суд, заслухавши позивачку, відповідача його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом установлено, що 4 липня 2003 року сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 185, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції у Київській області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис про народження № 268, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області (а.с.5). Відповідно до довідки Застугнянської сільської Ради № 12 від 15 січня 2014 року, [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO] зареєстровані, але в даний час не проживають за адресою: [ADDRESS], за вищевказаною адресою зареєстрований і проживає [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки депутата Васильківської міської ради Київської області Цимбалюк М.С. від 15 січня 2014 року [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [ADDRESS], син проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні та навчається в Васильківському ЗОШ №3 в 5-му класі (а.с. 11). Із довідки про доходи [PERSON] №303 від 24 лютого 2014 року встановлено, що він дійсно працює у ТОВ «ІСТ Брокер ЮеЙ», з 1 серпня 2011 року на посаді генерального директора. Загальна сума доходу за останні шість місяців складає 15 000 грн. (а.с.20). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо утримання сина не досягнуто, відповідач має постійне місце роботи й відповідно постійний заробіток, враховуючи його матеріальний стан і те, що він згоден сплачувати 1/4 частину свого заробітку, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат за надання правової допомоги не підлягає до задоволення, оскільки позивачкою не було документально підтверджено ці витрати.

Outcome: partial