Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

у серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 23 липня 2011 року. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, яка проживає разом з позивачем. Позивач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином. За положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. 10 листопада 2020 року судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст.105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 23 липня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 10). Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 9). Шлюбні відносини сторони не підтримують, мешкають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх спільної дитини, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 гривень (а.с. 1).

Outcome: approved