Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк) пред'явило в суді позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 22.09.2008 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено договір № б/н відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5600.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Позивач виконав свої зобовязання за Кредитним договором належним чином, однак, відповідач систематично порушував договірні зобовязання, внаслідок чого загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.11.2015 року складає 11251,09 гривень, у тому числі:5128,16 гривень - заборгованість за кредитом; 4210,97 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 900,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 511,96 гривень - штраф (процентна складова). Просить суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 11251 гривню 09 копійок та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не зявився, суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.19). В судове засідання відповідач не зявився, суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.29). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В підтвердження заявлених у позовній заяві вимог, позивач надав суду кредитний договір № б/н від 22.09.2008 року. (а.с.6-12). Відповідно до кредитного договору, банк надає позичальнику кредит в розмірі 5600.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.6). Судом встановлено, що [PERSON] порушив умови Кредитного договору, внаслідок чого, перед банком виникла прострочена заборгованість на загальну суму 11251,09 гривень, що складається з наступного: -заборгованість по кредиту 5128,16 гривень; -заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 4210,97 гривень; -заборгованість з пені та комісії за користування кредитом 900,00 гривень; -штраф (фіксована частина) 500 гривень; -штраф (процентна складова) 511,96 гривень. Наявність заборгованості стверджується розрахунком станом на 30.11.2015 року. (а.с.4-5). Відповідно до ст.629 ЦК України, укладений договір є обовязковим для виконання сторонами. На думку суду, підлягають до задоволення і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № PROM3B1TZV від 23.12.2015 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 гривень (а.с.1). Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.629,1048,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved