Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення фактів та визнання права власності в порядку спадкування. 17 березня 2015 року заступник прокурора Подільського району міста Києва, в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи Головне управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей Подільської РДА в м. Києві, [PERSON] про встановлення фактів та визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири [ADDRESS], яка належала останній на праві приватної власності. Згідно інформації Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва Управління праці та соціального захисту населення Подільської РДА в м. Києві № 208 від 10.03.2015 року, [PERSON] перебувала на обліку в Територіальному центрі соціального обслуговування одиноких непрацездатних громадян з 22.01.2002 року та отримувала соціальні послуги як одинока, непрацездатна громадянка. Наказом від 25.07.2011 року № 58 [PERSON] знята з обліку за власним бажанням. Єдиним спадкоємцем за законом [PERSON] є її двоюрідний онук [PERSON], син рідної племінниці померлої [PERSON], мати останньої була рідною сестрою померлої. Зазначають, що рідна сестра спадкодавця [PERSON], пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на прийняття спадщини, а донька рідної сестри спадкодавця [PERSON], як рідна племінниця останньої, є спадкоємцем пятої черги за законом, однак остання відмовилась від прийняття спадщини на користь свого малолітнього сина [PERSON], який є двоюрідним онуком спадкодавця [PERSON] Мати малолітнього [PERSON] [PERSON], подала до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву від імені свого сина про прийняття спадщини та видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. 08 жовтня 2014 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] винесена постанова № 6345/07-14 про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності правовстановлюючого документу на спірку квартиру та його державної реєстрації. Посилаючись на викладені обставини, уточнивши позовні вимоги, враховуючи неможливість видачі малолітньому [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] позивачі просили встановити факти та визнати, що [PERSON] є рідною сестрою і спадкоємцем другої черги за законом після померлої [PERSON], що [PERSON] є рідною племінницею і спадкоємицею пятої черги за законом після померлої тітки [PERSON], що малолітній [PERSON] є двоюрідним онуком і спадкоємцем пятої черги за законом після померлої [PERSON] Крім того, просять визнати за малолітнім [PERSON] право власності на спадкове майно, що складається з квартири [ADDRESS], яке залишилось після смерті [INFO] його двоюрідної бабусі [PERSON]. У судовому засіданні позивачка та прокурор Прокуратури Подільського району м. Києва позови підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. [PERSON] пояснила, що дійсно її син малолітній [PERSON] є двоюрідним онуком і спадкоємцем пятої черги за законом після померлої [PERSON] Крім того, вказала, що вони позбавлені можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірну квартиру. Представник відповідача та третіх осіб в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду заяви, в яких просять слухати справу у відсутність їх представників та при винесенні рішення полягаються на розсуд суду (а.с. 31-32, 91-93). Заслухавши пояснення позивача, прокурора Подільського району м. Києва, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON], [INFO], що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 04.01.2013 року № 00011582123 (а.с. 8) та актовим записом про смерть № 6653, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 9 квітня 2012 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з двокімнатної квартири [ADDRESS], яка належала останній на праві приватної власності (а.с. 10). Як зазначив у судовому засіданні представник Прокуратури Подільського району м. Києва єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її двоюрідний онук [PERSON], [INFO], син рідної племінниці померлої [PERSON] [PERSON], виходячи з наступного. Так, спадкодавець [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уроджені «[PERSON]», є рідними сестрами, що підтверджується свідоцтвами про народження, а саме: - повторним Свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції 30.10.2013 року (актовий запис про народження від 18.09.1932 року № 46) (а.с. 18); - повторним Свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області 23.01.2013 року (актовий запис про народження від 06.04.1955 року № 156) (а.с. 16). Відповідно до зазначених свідоцтв про народження батьками [PERSON] та [PERSON] зазначено «батько - [PERSON]» та «мати - [PERSON]». Згідно довідки, виданої 15.01.2013 року Міньковецькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області за № 22 на підставі Погосподарської книги № 1 за 1947 1949 роки (стор.125), [PERSON], 1929 р.н., та [PERSON], 1932 р.н., є рідними сестрами (а.с. 17). 12 лютого 1947 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії ХV-УА № 026036, виданим 23.12.1947 року сільЗАГС с.Мінківці Андрушівського району Житомирської області (а. с. 15). Від шлюбу з [PERSON], [PERSON] (уроджена «[PERSON]»), [INFO] народила доньку [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 18.04.1966 року виконкомом Міньківської селищної ради Андрушівського району Житомирської області (актовий запис про народження від 18.04.1966 року № 11) (а.с. 13). Донька [PERSON] (уродженої «[PERSON]») [PERSON], 05 травня 1984 року уклала шлюб з [PERSON] і після укладання шлюбу їй було присвоєне прізвище «Колесник», що підтверджується витягом з «Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища» від 20.04.2012 року № 00011804210 (а.с. 13-а). Зазначений шлюб, згідно витягу з «Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища» від 20.04.2012 року № 00011804210, розірваний 14.05.1987 року (актовий запис про розірвання шлюбу № 184 зроблений 14.05.1987 року відділом РАЦС Брусилівського РУЮ Житомирської області). 15 січня 1989 року, [PERSON] (уроджена «[PERSON]»), уклала шлюб з [PERSON] і після шлюбу їй присвоєно прізвище «Косаківська», що підтверджується витягом з «Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища» від 24.11.2010 року № 00010853735 (а.с. 14). Зазначений шлюб, згідно витягу з «Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища» від 24.11.2010 року № 00010853735, розірваний 25.04.2000 року (актовий запис про розірвання шлюбу № 267 зроблений 25.04.2000 року відділом РАЦС Дарницького РУЮ в м.Києві). 25 липня 2003 року, [PERSON] (уроджена «[PERSON]») народила сина [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 01.08.2003 року відділом РАЦС Дарницького РУЮ в м. Києві (актовий запис про народження № 1617 від 01.08.2003 року) ( а.с. 11). Таким чином, померла [INFO] [PERSON], [INFO] (уроджена «[PERSON]»), є рідною сестрою [PERSON] (уродженої «[PERSON]») та є двоюрідною бабусею малолітнього [PERSON], [INFO]. Так, 28 квітня 1967 року, [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.11.2012 року № 00011690101 (а.с. 19). Зазначений шлюб, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.11.2012 року № 00011690101, розірваний за рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 20.05.1967 року (актовий запис про розірвання шлюбу № 8 зроблений 08.01.1970 року відділом РАЦС Шевченківського РУЮ в м.Києві). 17 січня 1975 року, [PERSON] (уроджена «[PERSON]»), уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.01.2013 року № 00011690142 (актовий запис про шлюб № 36 зроблений 17.01.1975 року відділом РАЦС Шевченківського РУЮ в м. Києві) (а.с. 20). Зазначений шлюб, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.01.2013 року № 00011690149, розірваний 12.10.1982 року (актовий запис про розірвання шлюбу № 422 зроблений 12.10.1982 року відділом РАЦС Ворошиловського району Донецької області). 27 серпня 1982 року, [PERSON] (уроджена «[PERSON]»), уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.01.2013 року № 00011690149 (а.с. 21). Зазначений шлюб, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.01.2013 року № 00011690149, розірваний за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30.12.2004 року (актовий запис про розірвання шлюбу № 94 зроблений 09.03.2005 року відділом РАЦС Подільського РУЮ в м. Києві). Згідно інформації відділу з питань майна комунальної власності Подільської РДА в м.Києві № 166 від 03.03.2015 року, [PERSON], під час шлюбу з [PERSON], на підставі рішення виконкому Шевченківської райради № 50 від 22.01.1979 року, 06 лютого 1979 року отримала ордер серії [NUMBER] на двокімнатну квартиру [ADDRESS] ( а.с. 64). Розпорядженням Подільської РДА в м. Києві від 15 червня 2007 року № 901, задоволена заява [PERSON] про приватизацію квартири [ADDRESS] (а.с. 67) та видано Свідоцтво про право приватної власності [PERSON] на зазначену квартиру (а.с. 65, 70). Згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна від 23.09.2014 року № КВ-2-14 № 75805, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Подільської РДА в м.Києві 15.06.2007 року та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.09.2007 року за № 2297 (а.с. 71). З довідки Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва Управління праці та соціального захисту населення Подільської РДА в м. Києві № 208 від 10.03.2015 року вбачається, що [PERSON] перебувала на обліку в Територіальному центрі соціального обслуговування одиноких непрацездатних громадян з 22.01.2002 року та отримувала соціальні послуги як одинока, непрацездатна громадянка. Наказом від 25.07.2011 року № 58 [PERSON] знята з обліку за власним бажанням (а.с. 72, 73-81). Таким чином, спадкодавець [PERSON] не мала передбачених вимогами ст.1261 ЦК України спадкоємців першої черги за законом і заповіту, в порядку, передбаченому ст.ст.1233 1235 ЦК України, не залишила. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК Україн суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно розяснення у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Як пояснила у судовому засіданні позивачка [PERSON] встановлення родинних відносин необхідно для вирішення питання про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги про встановлення факту та визнання того, що [PERSON] є рідною сестрою і спадкоємцем другої черги за законом після померлої [PERSON], що [PERSON] є рідною племінницею і спадкоємицею пятої черги за законом після померлої тітки [PERSON], що малолітній [PERSON] є двоюрідним онуком і спадкоємцем пятої черги за законом після померлої [PERSON] знайшли свого доведення в судовому засіданні та підтверджено доказами. Як вже було зазначено вище, [INFO] померла [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємців першої черги у померлої не було. Відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Рідна сестра спадкодавця [PERSON] [PERSON], пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на прийняття спадщини (а.с. 122) і, відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, вважається такою, що не прийняла спадщину. Згідно зі ст. 1265 ЦК України, донька рідної сестри спадкодавця [PERSON] [PERSON], як рідна племінниця останньої, є спадкоємцем пятої черги за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого зі спадкоємців за законом незалежно від черги. [PERSON], спадкоємець пятої черги після померлої рідної тітки [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини на користь свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], який є двоюрідним онуком спадкодавця [PERSON] (а.с. 126). У ч. ч.4, 5 ст.1268 ЦК України зазначено, що малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину незалежно від часу прийняття спадщини з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 4 ст.1 269 ЦК України визначено, що заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Позивачка [PERSON] звернулася до Дванадцятої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої на користь свого сина та на його імя. Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] (97-138). 08 жовтня 2014 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] винесена постанова № 6345/07-14 про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності правовстановлюючого документу на спірку квартиру та його державної реєстрації ( а.с. 137). Згідно розяснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки позивачі, які діють в інтересах малолітнього [PERSON], в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити його порушене право не можуть, суд вважає, що позов про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, що складається з квартири [ADDRESS], яке залишилось після смерті його двоюрідної бабусі [PERSON], [INFO] обґрунтований та підлягає задоволенню. На основі повно та всебічно зясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved