Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця до досягнення їх малолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вона з дітьми проживають окремо. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнитина підставах, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 59. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4, ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач працездатний, хронічними захворюваннями не хворіє, має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та вважає за можливе зобов`язати відповідача виплачувати аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення малолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до ст. 79 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 12 серпня 2020 року. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial