Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третьої особи - Млинівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області про визнання відмови від спадщини недійсною, визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом, визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON], а [INFO] померла мати - [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS], які він має намір успадкувати як спадкоємець за законом. Подаючи заяву про прийняття спадщини після смерті матері, із матеріалів заведеної після смерті батька спадкової справи дізнався про те, що, будучи неповнолітнім на день смерті батька, без участі органу опіки та піклування, без письмової згоди матері, він подав нотаріусу заяву, датовану 21 листопада 1987 року, тобто через 15 місяців після смерті батька, про відмову від спадщини на користь матері. Аналогічна заява підписана і його сестрою - відповідачем. Крім того, дізнався що 12.05.2008 року матір склала заповіт, яким розпорядилась належним їй майном на користь його сестри [PERSON] Після смерті батька, у день реєстрації заяв про відмову від спадщини, державним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Чуприною Є.А. видано на ім`я матері два свідоцтва: 1. свідоцтво № 1786 від 21.11.1987 року про право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS], як на частку у майні, набутому в шлюбі. 2. свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом № 1793 від 21.11.1987 року на ? частину житлового будинку [ADDRESS], як на успадковану за законом по смерті батька, з урахуванням його та відповідача заяви про відмову від спадщини. Вважає видане нотаріусом свідоцтво № 1793 від 21.11.1987 року таким, що підлягає визнанню в судовому порядку недійсним у частині, яка стосується відібраної у його частки, оскільки його матір не мала права на спадкування усієї ? частини будинку, а видача такого свідоцтва відбулась на підставі недійсної відмови від спадщини. Після смерті батька він був, поряд із матір`ю та сестрою неповнолітнім спадкоємцем першої черги (ст.529 ЦК УРРС), тобто мав право на спадкування 1/3 майна батька. До спадкової маси належала ? частина будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], відповідно - він претендував на ? від 1/3 = 1/6 частину будинку та надвірних споруд. Просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строк звернення до суду за захистом майнових прав із 11.06.2014 року. Визнати недійсною відмову від спадщини неповнолітнього на той час [PERSON], датовану 21.11.1987 року та адресовану Млинівській державній нотаріальній конторі. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом № 1793 від 21.11.1987 року видане державним нотаріусом Млинівської державної нотаріальної контори Чуприною Є.А. на ім`я [PERSON] на ? частину житлового будинку [ADDRESS], успадковану за законом після смерті [PERSON], що помер [INFO]. Визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/6 (одну шосту) частину житлового будинку [ADDRESS], житловою площею 59,8 м.кв., загальною площею, 169, 2 м.кв., з надвірними будівлями та спорудами, по [ADDRESS], що складається із житлового будинку під літерою: А-1, прибудови: а, вхідного ганку: а1, мансарди: Мн, сараю: Б, погріба: Пг/Б, вбиральні: Г, в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], що помер [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надіслав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, зазначив, що [PERSON] позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві (а.с.52). Відповідач в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з нотаріально посвідченою письмовою заявою в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить справу розглядати за її відсутності. (а.с.50). Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі 15, 328, 392, 1258, 1261, 1268, 1273 ЦК України,

Outcome: approved