Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 17 грудня 2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO]. На протязі 2015 року сімейне життя між ними погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Між ними постійно виникали сварки, свідком яких ставала їхня донька, що тяжким чином впливало на неї. З 2016 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Дитина проживає із позивачем. Більшість питань між ними вирішена. Розлучення узгоджене, тому просить не надавати виправний термін. У зв'язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетролвській області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №1807, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 17 грудня 2011 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 19 квітня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 355 (а.с.6). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між подружжям постійно виникали сварки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 2016 року. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved