Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

у січні 2015 року позивачка звернулась до суду даним позовом. Вважаючи, що роботодавцем порушен її право на працю, гарантоване ст. 43 Конституцією України, заявила позовну вимогу про поновлення її на роботі на посаді чергового залу відділу обслуговування в терміналах аеровокзального комплексу наземного обслуговування підрозділів, підпорядкованих заступнику генерального директора з виробництва та аеродромно-технічного забезпечення ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу звільнення по день ухвалення судового рішення та судові витрати. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.08.2015 року позов задоволено. Поновлено [PERSON] на роботі в Державному підприємстві «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» з 17 грудня 2014 року на посаді чергового залу відділу обслуговування в терміналах аеровокзального комплексу наземного обслуговування підрозділів, підпорядкованих заступнику генерального директора з виробництва та аеродромно-технічного забезпечення на період відсутності [PERSON] до фактичної дати виходу на роботу, та визнати незаконним та скасувати наказ №11-07/1-1423/п від 17.12.2014 року про звільнення [PERSON] на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України Стягнуто з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (Київська область, м. Бориспіль, 08307, код ЄДРПОУ 20572069) на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.12.2014 року по 11.08.2015 року в розмірі 30243 (тридцяти тисяч двохста сорока трьох) гривень 56 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі та виплати заробітної плати за один місяць. Стягнуто з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (Київська область, м. Бориспіль, 08307, код ЄДРПОУ 20572069) на користь держави судовий збір 302,43 грн. 11.08.2015 року позивачкою подано заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом поряд з стягненням судового збору не вирішено питання щодо стягнення інших судових витрат, про що просила позивачка та її представник. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заяву про ухвалення додаткового рішення. Представник відповідача в судовому засіданні проти стягнення судових витрат заперечувала, оскільки відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.08.2015 року позов задоволено. Поновлено [PERSON] на роботі в Державному підприємстві «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» з 17 грудня 2014 року на посаді чергового залу відділу обслуговування в терміналах аеровокзального комплексу наземного обслуговування підрозділів, підпорядкованих заступнику генерального директора з виробництва та аеродромно-технічного забезпечення на період відсутності [PERSON] до фактичної дати виходу на роботу, та визнати незаконним та скасувати наказ №11-07/1-1423/п від 17.12.2014 року про звільнення [PERSON] на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України Стягнуто з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (Київська область, м. Бориспіль, 08307, код ЄДРПОУ 20572069) на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.12.2014 року по 11.08.2015 року в розмірі 30243 (тридцяти тисяч двохста сорока трьох) гривень 56 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі та виплати заробітної плати за один місяць. Стягнуто з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (Київська область, м. Бориспіль, 08307, код ЄДРПОУ 20572069) на користь держави судовий збір 302,43 грн. Мотивувальна частина даного рішення суду містить посилання на ст. 88 ЦПК України та зазначено про стягнення судового збору та витрат, пов»язаних з приначеннямсудово-почеркознавчої експертизи. Відповідно до квитанції №13727332 від 29.05.2015 року [PERSON] сплачено за експертизу № 7261/7262/15-32 від 15.05.2015 року 2304,00 грн. Оригінал квитанції в матеріалах справи а.с.132. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.3 ст. 79 ЦК України до судових витрат, зокрема, відносятьсявитрати, пов»язані з проведенням судових експертиз. За вимогами ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та вирішити питання щодо розподілу судових витрат, які понесла позивачка у зв»язку з проведенням судової-почеркознавчої експертизи у справі та стягнути витрачену суму 2304,00 грн. з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved