Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У серпні 2013р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Посилалась на те, що вона працює на підприємстві відповідача з 1994р. медичною сестрою інгаляторію, а з 1.07.2008р. медичною сестрою підземного медичного пункту. Відповідач нараховує та утримує податок із її заробітної плати у розмірі 15% бази оподаткування, хоч згідно із ст. 4 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» ставка податку з доходів шахтарів становить 10% заробітної плати та інших доходів, що отримують за місцем основної роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах. Ця норма відображена також у пункті 167.4 ст. 167 Податкового Кодексу України. Вона з іншими медичними працівниками звернулась із колективною заявою до адміністрації відповідача про зменшення розміру оподаткування, однак, її вимоги не задоволені. Просила зобов'язати відповідача зробити їй перерахунок незаконно утриманого з її заробітної плати податку з доходів фізичних осіб з січня 2013р. з 15% до 10% бази оподаткування та внести її в перелік наказу №327 від 23.03.2010р. для нарахування та утримання з неї пільгового оподаткування в розмірі 10%. Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 21 січня 2014 року позов задоволено. Зобов'язано ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» зробити медичній сестрі підземного медичного пункту [PERSON] перерахунок незаконно утриманого з її заробітної плати податку з доходів фізичних осіб з січня 2013 р. з 15 % до 10 % бази оподаткування. Зобов'язано ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» включити посаду медичної сестри підземного медичного пункту [PERSON] до переліку наказу ДП «Шахтоуправління «Південнодонбастке № 1» № 327 від 23.03.2010 року для нарахування та утримання з неї пільгового оподаткування в розмірі 10 % податку з доходів фізичних осіб. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп. У апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що позивачка не відноситься до шахтарів - працівників, які видобувають вугілля, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, до таких працівників відносяться працівники, робота яких безпосередньо пов'язана з виробничими процесами із такого видобутку та їх забезпеченням (виробничі працівники), а також за умови, якщо їх посади не включаються до адміністративного персоналу, а саме, у підрозділі 1.1 Списку №1: усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (підпункт «а»), керівники та фахівці підземних дільниць (підпункт «б»), та виробничі працівники, зайняті на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік ( в обліковому періоді) згідно з підпунктом «г» та «д». Вказаний перелік працівників не містить підпункту «е» у пункті 1.1 Списку №1, до якого відноситься медперсонал підземних пунктів, тому доходи цих працівників оподатковуються згідно пункту 167,1 ст. 167 Податкового кодексу України за ставкою 15% бази оподаткування. Суд не прийняв до уваги зазначені заперечення відповідача та аналогічну позицію третьої особи - Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції. В засіданні апеляційного суду позивач підтримувала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні. Представник відповідача та третьої особи в засідання апеляційного суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено розпискою представника відповідача та доказом отримання телефонограми працівником третьої особи. Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Задовольняючи позов суд виходив із того, що [PERSON] працює на посаді, що віднесена до Списку №1 та до переліку підземних робочих, всіх працівників, зайнятих повний робочий день під землею, тому відповідно до ст. 4 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та пункту 167.4 ст. 167 Податкового Кодексу України підпадає під перелік посад, до яких застосовується пільгове оподаткування 10% від бази оподаткування. З вказаним висновком суду погодитись неможливо, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам матеріального закону. Так, із справи вбачається, що позивачка з 1.07.2008р. працює у ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» медсестрою підземною., довідкою, що уточнює особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пенсії від 25.06.2013р. підтверджено, що вона працює з повним робочим днем під землею. Згідно із ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. Статтею 4 цього Закону передбачено, що ставка податку з доходів шахтарів становить 10 відсотків від заробітної плати та інших доходів, що отримують за місцем основної роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах. Згідно з пунктом 167.4. статті 167 Податкового Кодексу України ставка податку становить 10 відсотків бази оподаткування щодо доходу у формі заробітної плати, визначеного згідно із пунктом 164.6 статті 164 цього Кодексу, шахтарів - працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день та 50 відсотків і більше робочого часу на рік, а також працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань), у тому числі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у вугільній промисловості, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України. У підпунктах «а», «б», «в», «г», «д» пункті 1 Списку №1 визначені посади працівників, зайнятих на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень. Медперсонал підземних пунктів охорони здоров'я зазначений у підпункті «е» Списку №1 - всі працівники, зайняті повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних пунктів охорони здоров'я, працівники підземного телефонного зв'язку тощо). Пунктом 167.4. статті 167 Податкового Кодексу України визначено ставку податку 10 відсотків бази оподаткування не просто для всіх осіб які зазначені у Списку №1, а саме для шахтарів - працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди. Оскільки медперсонал підземних пунктів охорони здоров'я відноситься до працівників, які зайняті обслуговуванням шахтарів - працівників, які видобувають вугілля, ставка податку 10% на медперсонал не поширюється. Тому висновок суду про задоволення позову та зобов'язання відповідача провести позивачці перерахунок утриманого з її заробітної плати податку з доходів фізичних осіб з 15 % до 10 % бази оподаткування та включення її до наказу для нарахування та утримання пільгового оподаткування суперечить вказаним вимогам закону. У зв'язку з викладеним рішення суду підлягає скасуванню з ухваленнями нового рішення про відмову у задоволенні позову, як необґрунтованого. Згідно із пунктами 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Outcome: dismissed