Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

У січні\~2020\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~вказаним позовом\~до [PERSON] ,\~у якому\~просив зменшити\~розмір стягуваних\~аліментів,\~який було\~встановлено рішенням\~Віньковецького районного\~суду від\~16.04.2013\~року на\~користь [PERSON] \~на утримання\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частини від\~усіх видів\~заробітку щомісячно,\~але не\~менше 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на 1/8\~частини від\~усіх видів\~заробітку щомісячно,\~але не\~менше 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування вимог позивач вказував, що 27.05.2013 року за рішенням Віньковецького районного суду розірвано шлюб між ним та [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Віньковецького районного суду від 16.04.2013 року стягнуто із позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитинну відповідного віку, починаючи з 20.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 03.11.2013 року [PERSON] зареєстрував другий шлюб із [PERSON] , від якого має сина [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній\~день позивач\~офіційно не\~працює в\~Україні,\~так як\~не має\~змоги на\~середньомісячну заробітну\~плату утримувати\~теперішню сім`ю\~та доньку\~від першого\~шлюбу.\~За таких\~обставин він\~змушений періодично\~виїжджати на\~заробітки за\~кордон та\~отримує на\~місяць близько\~6000\~гривень.\~Однак робота\~є не\~постійною та\~в зимовий\~період він\~взагалі не\~працює.\~Крім того,\~він допомагає батькові в утриманні матері - інваліда. Виплата аліментів у присудженому судом розмірі та стягнення їх виходячи із середньомісячного розміру заробітної плати штатних працівників по Віньковецькому районі, що становила на третій квартал 2019 року - 8778 гривень, складає 70 % усіх доходів [PERSON] на місяць, чим погіршується становище його теперішньої сім`ї та сина [PERSON] . Тому позивач просить зменшити стягнення із нього аліментів із 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , на 1/8 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 29.01.2020 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 20.02.2020 року справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання 16.03.2020 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, та задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] будучи повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавала. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 27.05.2013 року розірвано. Сторони є\~батьками неповнолітньої\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Згідно із рішенням Віньковецького районного суду від 16.04.2013 року вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми, присвячені обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» прожитковий\~мінімум у\~2020\~році встановлений\~на дітей\~віком від\~6\~до 18\~років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня 2020 року - 2318 гривень, з 1 грудня 2020 року - 2395 гривень. Судом встановлено, що матеріальне становище позивача у зв`язку зі зміною сімейного стану, а саме народженням дитини в другому шлюбі погіршилось, однак з часу постановлення попереднього рішення суду значно збільшився прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Предметом розглядуваного судом спору є зміна розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у платника регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного, а також позиції стягувача. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає надалі стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , суд бере до уваги, що позивач на теперішній час офіційно не працює і сталих та регулярних доходів немає. Разом з тим, враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, їхній стан здоров`я, вік дитини, її матеріальні потреби, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років за станом на час розгляду справи у суді, який встановлений у\~розмірі 2218\~гривень,\~суд вважає\~за необхідне\~визначити аліменти\~на утримання\~дитини у\~твердій грошовій\~сумі розмірі\~по 1200\~гривень щомісячно,\~що становитиме\~не менше\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку та відповідатиме вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

Outcome: partial