Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

\~\~\~\~У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з указаним вище позовом, посилалась на те, що 01 вересня 2008 року у сел.Яблунівка Підгаєцького району Тернопільської області\~\~ померла її мати [PERSON], яка за життя все своє майно заповіла своїй дочці, тобто позивачеві [PERSON]. Протягом строку, встановленого законом для прийняття спадщини, тобто шести місяців, з заявами про прийняття спадщини або про відмову від неї ніхто, у тому числі і позивач, як спадкоємець за заповітом, не звернувся, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини, та відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт родинних відносин, що підтверджується листом про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2016 року №286/07-16 (а.с.10). Позивач вважає, що вона з поважних причин пропустила цей строк і просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.\~\~ \~ \~У судовому засіданні позивач присутня не була, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти розгляду справи у відсутності представника відповідача. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Підгаєцького району у судовому засіданні присутній не був, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Разом з тим. надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заперечень щодо позову не має , просила позов задоволити . За таких обставин, з урахуванням наданої позивачем заяви, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та представника відповідача без фіксації судового засідання технічними засобами на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. , на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням \~Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року(справа про фіксування судового процесу технічними засобами). \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевірив законність визнання позову, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Правовідносини у справі врегульовані наступними положенням норм матеріального права Згідно\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст.1268,\~1269 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 01 вересня 2008 року і з цього часу відкрилася спадщина, про що свідчить свідоцтво про смерть від 01 вересня 2008 року, актовий запис №14 (а.с.9). За життя [PERSON] склала заповіт на користь дочки [PERSON] , посвідчений 06.02.1996 року секретарем Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області (а.с.8). Проте, позивач з відповідною заявою до нотаріальної контори не звернулася, вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки доглядала за матір'ю та на момент смерті проживала разом з нею. Спадкове право тісно пов'язане з усіма іншими видами майнових прав. З одного боку після смерті певної особи найчастіше залишається майно, яке знаходиться на праві власності та інших речових правах. Вони є об'єктом переходу за спадщиною після смерті їх власника. З іншого боку, спадкування - один зі способів набуття майнових прав, що зближує його з зобов'язальним правом. Тому спадкове право і займає проміжне місце між речовим та зобов'язальним правом. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у с. ЯЧблунівка вул.. галицька № 12 який вона разом з іншим належним їй майном заповідала позивачеві , що підтверджується заповітом від 06.02.1996 року (а.с.8). У разі спадкування за заповітом воля спадкодавця виражається у заповіті, який за своєю правовою природою є одностороннім правочином і тому регулюється не тільки нормами спадкового права, але також підпорядковується загальним правилам про вчинення правочинів та про їх недійсність. Якщо стосовно майна укладений заповіт, то пріоритет надається саме цьому виду спадкування. Якщо заповіту немає або його визнано недійсним, або якщо усі спадкоємці відмовилися від спадщини чи померли до її відкриття, то настає спадкування за законом. Крім спадкування за заповітом і за законом, які названі у ст.1217\~ЦК України\~\~2004 року, інші норми\~ЦК України\~передбачають також спадкування на підставі рішення суду, який застосовується у випадку так званої «відумерлої спадщини», тобто існування спадщини, яка не була успадкована протягом установленого законом строку жодною особою. З аналізу наведених норм убачається, що пріоритет інституту спадкоємництва надається спадкоємцям (за заповітом, чи за законом у порядку черговості), і лише після цього за рішенням суду у порядку\~ст.1277 ЦК України. При цьому\~ст.1277 ЦК\~передбачає строк, протягом якого орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Лише після визнання судом спадщини відумерлою спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ч.3\~ст.1277 ЦК). Даних про визнання вказаного заповіту недійсним матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи і рішення суду про визнання спадщини\~\~після померлої 01 вересня 2008 року [PERSON] відумерлою, оскільки відповідач з такою заявою до суду не звертався. Також відповідач [PERSON] сільська рада надала суду заяву від 01.09.2016 року №385 про те, що позов [PERSON] визнає і заперечень щодо неї також не має . Тобто, із вказаної заяви убачається, що відповідач фактично позовні вимоги визнав, що відповідно до ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України\~є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, крім випадків, коли визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні суд порушень визначенням позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини прав, свобод чи інтересів інших осіб не встановлено, оскільки інші спадкоємці відсутні. З огляду на викладене суд вважає, що поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини повинні ураховуватися при наявності інших спадкоємців та спору між ними. До цього зводяться і норми ч.2\~ст.1272 ЦК України, якою передбачено, що спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини може подати заяву про її прийняття нотаріусу за місцем відкриття спадщини за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину (тобто, за відсутності рішення суду про встановлення додаткового строку). Як роз'яснено Верховним Судом України у п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Оскільки спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці не встановлені, заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку про задоволення позову з підстав поважності причин пропуску цього строку. Також суд враховує той факт, що відповідно \~ст.64 Конституції\~передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною. Таким чином, суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а не її обов'язком, а позивач помилявся з причин юридичної необізнаності у способі прийняття спадщини, та в інший спосіб захистити своє право не може, інші спадкоємці відсутні, а спадщина не визнана відумерлою і відповідач визнає позов суду суд приходить до висновку про надання позивачу додаткового строку терміном два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] по заповіту останньої, тому позовні вимоги позивача про визначення додаткового строку на прийняття спадщини є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Витрати, понесені по справі, віднести на позивача.

Outcome: approved