Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувсь до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ним та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір факторингу, за яким до них перейшло право вимоги за кредитними договорами. Вказали, що 05 червня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» був укладений Договір про надання споживчого кредиту №2004087385. За умовами Кредитного договору Банк надав позичальнику кредит в розмірі 50000 гривень зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12 % річних. У свою чергу позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші платежі, визначені Кредитним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору. Позичальник зобов'язався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені Кредитним договором, не пізніше 05 червня 2016 року. 03 липня 2014 року позичальнику було відправлено поштою рекомендованим листом з описом вкладення вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дати її одержання позичальником. Станом на дату погашення цієї заяви зазначена вимога позичальником не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені. Станом на липень 2014 року рахується заборгованість перед позивачем в сумі 63 215,16 грн., що складається з: залишку заборгованості за кредитом у сумі 50 000 гривень; сума несплачених відсотків за користування кредитом - 4809,76 гривень; комісія з РО - 8 405,40 гривень. Просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 63 215,16 грн. та судовий збір в розмірі 632,15 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи за наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 05 червня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2004087385. За умовами Кредитного договору Банк надав позичальнику кредит в розмірі 50 000грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12 % річних. В свою чергу позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші платежі, визначені Кредитним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», а також виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору позичальник зобов'язався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені Кредитним договором не пізніше 05 червня 2016 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі зазначених в графіку платежі. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту. Розмір щомісячних проценті, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. За умовами Кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплати кредит, провести за користування кредитом, інші зобов'язання, передбачені в п.п. 1.2, 1.4 кредитного договору. 24 березня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено Договір факторингу №24/03/2014, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступив на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» своє право вимоги заборгованості за вказаним Кредитним договором, а також договором забезпечення, в тому числі по кредитному договору [PERSON] що підтверджується також і витягом з додатку 1 до Договору факторингу. Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договірних зобов'язань, а саме виконання умов договору кредиту. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог законодавства (ст. 526 ЦК України). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язується сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються в договорі. В судовому засіданні встановлено, що згідно п.1.2 Кредитного договору позичальник повинен сплачувати проценти за використання вказаних коштів. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором, або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. В даному випадку умови були визначені укладеним в письмовій формі договором від 05 червня 2013 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. В договорі обумовлена сума позики, строк її повернення, проценти за користування грошима та штрафні санкції за прострочення виконання. Відповідач у визначений договором строк заборгованість по відсоткам не погасив, як встановлено судом, станом на липень 2014 року [PERSON] має не виплачений борг в розмірі 63 215,16 гривень, а саме: залишок заборгованості по кредиту за Кредитним договором складає 50 000 грн., заборгованість по відсоткам за Кредитним договором складає 4809,76 грн., комісія з РО - 8405,40 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який надав позивач. Зважаючи на те, що між сторонами 05 червня 2013 року був укладений кредитний договір та те, що у встановлений договором строк договірні зобов'язання з боку [PERSON] виконані не були, на звернення позивача з вимогою погасити борг не відреагували. Станом на 03 липня 2014 року сума боргу становить 63 215,16 грн., а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи те, що кредитодавець має право вимагати дострокового погашення заборгованості по ньому у разі прострочення заборгованості більш, ніж за один платіжний період; відповідач на звернення позивача про сплату заборгованості не відреагував, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про неналежне виконання відповідачем покладених на нього, згідно договору, обов'язків та визнає позов обґрунтований і таким що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні документи за №5804 від 22 липня 2014 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 632,15грн.. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved