Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла» ( далі - ТОВ «Агрофірма «Вісла») про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим, повернення земельної ділянки, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 7.1202 га, розташованої на території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданим 29 грудня 2001 року Арбузинською районною державною адміністрацією Миколаївської області. У 2005 році за домовленістю сторін позивач передала в оренду вказану земельну ділянку ТОВ «Агрофірма «Вісла», що підтверджується договором оренди землі, який було укладено у 2005 році без вказівки на дату та без будь-якого номеру. Згідно умов договору строк договору визначено 10 років, договір пройшов державну реєстрацію в Арбузинському секторі № 5 Миколаївської філії Центру ДЗК 29 травня 2006 року та зареєстрований за № 040600500581. Після закінчення терміну дії договору 11 березня 2017 року позивач звернулася з листом до відповідача про те, що у зв'язку з закінченням терміну дії договору землі просить не обробляти земельну ділянку та від поновлення договірних відносин відмовилася. Однак 15 квітня 2016 року ТОВ «Агрофірма «Вісла» надіслала позивачу відповідь на лист, в якому заперечувала проти припинення договірних відносин і зазначила, що строк договору від 29 травня 2006 року, укладеного між сторонами в спорі, визначено в 25 років. У липні 2016 року ТОВ «Агрофірма «Вісла» звільнила земельну ділянку. У 2017 році земельна ділянка була засіяна позивачем соняшником, однак після збору урожаю соняшника у листопаді 2017 року позивачем було виявлено, що земельна ділянка оброблена ТОВ «Агрофірма «Вісла» та навесні 2018 року засіяна соняшником. Посилаючись на те, що додаткових угод до вказаного договору між сторонами не укладалося, строк договору оренди землі, укладеного між сторонами закінчився, позивач прохала визнати припиненим договір оренди землі, укладений у 2005 році між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Вісла», зареєстрований 29 травня 2006 року за № 040600500581, зобов'язати ТОВ «Агрофірма «Вісла» повернути земельну ділянку площею 7.1202 з кадастровим № [NUMBER], розташованої на території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, у розпорядження власника земельної ділянки - [PERSON]. Представником ТОВ «Агрофірма Вісла» направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в 2005 році між сторонами укладено договір оренди землі строком на 10 років, який зареєстровано у Книзі державної реєстрації договорів оренди в Миколаївській філії 29 травня 2006 році за № 040600500581. Також між сторонами було укладено додатковий договір до договору оренди землі від 29 травня 2006 року, яким збільшено строк дії договору з 10 років до 15 років та збільшено розмір орендної плати з 1.7% до 2.5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Додатковий договір зареєстровано у Державному реєстрі земель від 22.08.2007 року за № 040700500397. Крім того, 14 липня 2008 року між сторонами було укладено додатковий договір оренди землі до договору оренди землі від 29 травня 2006 року, яким збільшено строк дії договору з 15 років до 25 років та збільшено розмір орендної плати до 4 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Додатковий договір зареєстровано у Державному реєстрі земель від 04.08.2008 року за № 040800500284. Також зазначає, що твердження позивача про те, що строк дії договору закінчився у 2016 році не відповідають дійсності, оскільки у 2007 році та у 2008 році позивачем було підписано додаткові угоди. У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] пояснив, що у серпні-вересні 2005 року позивач підписала договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки з ТОВ «Агрофірма «Вісла», однак цей договір тривалий час не був зареєстрований, тому 2 травня 2006 року позивач підписала інший договір оренди земельної ділянки за № 232 у кількості 3 екземплярів та передала їх для підпису директором ТОВ «Агрофірма Вісла», однак вказані екземпляри відповідачем не були підписані та їй не було вручено її екземпляр. Новий договір був нею підписаний, поскільки її обманули щодо змісту умов договору при підписанні першого договору. Позивач відмовилася підписати текст додаткового договору від 2007 року, оскільки була неправильно зазначена дата його укладання. Однак текст додаткового договору за 2008 рік позивач підписала під примусом осіб, які контролювали укладення додаткових угод і були представника «Українських аграрних інвестицій». Дійсним і діючим вважає додатковий договір № 66 від 27 грудня 2013 року. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що між сторонами був укладений тільки один договір оренди землі, який був зареєстрований 29 травня 2006 року. Позивачем було підписано у 2007 та 2008 роках додаткові договори до вказаного договору, які були зареєстровані у встановлені законом порядку. Не змогла підтвердити факт самостійного використання позивачем земельної ділянки, посилаючись на те, що у 2016 році земельна ділянка перебувала «під паром», тобто відповідачем не використовувалась. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 29 грудня 2001 року Новоселівською сільською радою позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7.12 га, розташованої на території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Нею у 2005 році було укладено договір оренди цієї земельної ділянки з ТОВ «Агрофірма «Вісла» на строк 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровано у Миколаївській регіональній філії 29 травня 2006 року за № 040600500581, про що свідчить запис у Книзі державної реєстрації договорів оренди землі Миколаївської регіональної філії. 23 серпня 2007 року між цими сторонами було укладено додатковий договір № 232 до договору від 29 травня 2006 року терміном на 15 років, який був зареєстрований 22 серпня 2007 року за № 040700500397 у Арбузинському районному відділі регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам». Також 14 липня 2008 року між цими сторонами було укладено додатковий договір № 213 до договору № 232 від 29 травня 2006 року терміном на 25 років, який був зареєстрований 4 серпня 2008 року у Арбузинському реєстраційному секторі № 5 за № 040800500284. 11 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до директора ТОВ «Агрофірма Вісла» із заявою, в якій виразила прохання у зв'язку з закінченням укладеного між ними договору оренди землі не обробляти належну їй земельну ділянку. Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею. Відповідно до ч.4 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст.627ЦК України). За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою. Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до п. 37 вказаного договору оренди дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до пункту 43 спірного договору оренди земельної ділянки договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Вказані обставини справи свідчать про те, що строк дії договору оренди землі від 2005 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Вісла» з урахуванням додаткових договорів від 23 серпня 2007 року та 14 липня 2008 року, починається з моменту його державної реєстрації, а саме: з 29 травня 2006 року, оскільки при укладенні договору сторони досягли згоди щодо початку дії його строку саме з цього моменту, та закінчується через 25 років, тобто 29 травня 2031 року. Доводи представників позивача про те, що додаткові договори від 23 серпня 2007 року та 14 липня 2008 року, укладені між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Вісла» є додатковими угодами не до договору оренди землі між сторонами, який є у матеріалах справи та зареєстрований 29 травня 2006 року, а договору оренди за № 232, який підписаний сторонами 2 травня 2006 року не заслуговують уваги з наступних підстав. Суд вважає, що представниками позивача не доведено належними доказами існування між сторонами будь-якого іншого договору оренди землі, укладеного у відповідності до вимог Закону України «Про оренду землі» та зареєстрованого у встановленого законом порядку. Крім того, суд вважає, що додаткові договори від 23 серпня 2007 року та 14 липня 2008 року, укладені між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Вісла» є додатковими угодами саме до договору оренди землі між сторонами, зареєстрованого 29 травня 2006 року, поскільки у вступній частині кожного з них міститься посилання на дату державної реєстрації основного договору оренди землі - 29 травня 2006 року, також пункти договору, в яких вносяться зміни у додаткових договорах логічно відповідають змісту пунктів основного договору, які змінюються. Окрім того, представниками позивача зазначено, що позивач іншої земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, крім тієї, яка знаходиться в оренді у ТОВ «Агрофірма Вісла», у власності не має. Також суд не приймає до уваги твердження представників позивача, що єдиним діючим додатковим договором до договору оренди землі між сторонами, зареєстрованого 29 травня 2006 року, є додатковий договір № 66 від 27 грудня 2013 року, так як вказаний договір підписаний сторонами, однак не зареєстрований у встановленому законом порядку. Крім того, невикористання протягом 2017 року орендованої земельної ділянки відповідачем та використання її самостійно позивачем з метою одержання прибутку не може бути підставою для припинення договору оренди землі у зв'язку з закінченням строку, на який його укладено. Доказом відсутності волевиявлення відповідача на припинення договірних відносин між сторонам є також лист від 15 квітня 2016 року ТОВ «Агрофірма «Вісла». На підставі викладеного суд вважає, що позивачем не доведено у судовому засіданні наявність передбачених законом підстав для припинення договору оренди землі, укладеного між сторонами та повернення земельної ділянки позивачу, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed