Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У січні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у березні 2013 року внаслідок виконання на верхніх поверхах житлового будинку [ADDRESS] робіт, пов'язаних з внутрішньо будинковими централізованими системами водовідведення, стався витік у квартирі [ADDRESS], яка належить позивачам, в результаті чого останні зазнали збитків. На наступний день позивачі звернулися до відповідача із вимогою виявити причини затоплення та визначити розмір завданих збитків. Однак, відповідачем не було вжито невідкладних заходів, та позивачі вимушені були звернутися до ФОП [PERSON], який є суб'єктом оціночної діяльності, з проханням провести дослідження вказаної квартири з метою встановлення розміру завданої матеріальної шкоди. Відповідно до локального кошторису, складеного оцінювачем ФОП [PERSON] 29 березня 2013 року, загальна вартість ремонтних робіт, необхідних для ліквідації наслідків залиття квартири, склала 11423 грн., вартість послуг з оцінки збитків становить 750 грн. За таких обставин, позивачі просять стягнути на свою користь з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 12173 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат. Позивачі у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначили, що після залиття квартири, проживати в ній було неможливо. Відразу позивачі звернулися до ЖЕКу з приводу оцінки розміру завданих збитків, комісія з ЖЕКу приходила до квартири 22 та 24 березня 2013 року, локальний кошторис працівниками ЖЕКу був складений лише 25 квітня 2013 року вже після виконання ремонтних робіт. Позивачі заперечували проти локального кошторису, наданого відповідачем, зазначили, що за суму коштів, визначену відповідачем, зробити ремонт пошкоджених ділянок квартири неможливо. Представник відповідача у судовому засіданні визнала позов в частині стягнення на користь позивачів матеріальної шкоди у сумі 2308 грн., в іншій частині просила суд відмовити у задоволенні позову. Не погодилась з локальним кошторисом, наданим позивачами, оскільки ціни на матеріали, вказані у кошторисі, завищені, накладні на такі матеріали відсутні. Вказала, що позивачі до відповідача не зверталися із заявами про проведення ремонтних робіт. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. (ас. 25) 04 травня 2011 року між [PERSON] та КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 536/5. 15 березня 2013 року в будинку [ADDRESS] трапилося залиття каналізації через виток унітазу, пошкоджено: коридор - заміна лінолеуму, площею 9,5 кв.м., кухня - заміна лінолеуму, площею 7,9 кв.м., заміна плінтусу, площею 18,9 м. Виток з унітазу в кв. 226 стався через засмічення стояка в результаті використання каналізаційної мережі мешканцями будинку не за призначенням. З приводу залиття квартири складено акт № 44, затверджений начальником ЖЕКу-504 23 березня 2013 року. 16 березня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до начальника ЖЕКу № 504 із заявою, в якій просила вжити заходів щодо виявлення причини аварії та проведення експертної оцінки завданої шкоди. Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В ході розгляду справи представник відповідача не заперечував вину комунального підприємства у завданні шкоди позивачам. Разом з тим, відповідач не погоджується з розміром шкоди, визначеної позивачами. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України. Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). У матеріалах справи наявні два локальні кошториси, складені за замовленням позивачів та представниками відповідача. Згідно з локальним кошторисом № 2-1-1 від 29 березня 2013 року, складеного оцінювачем ФОП [PERSON], вартість ремонтно-будівельних робіт по спірній квартирі становила 11423 грн., разом з ПДВ. При цьому, судом з'ясовано, що наведений кошторис складався оцінювачем на підставі акту про залиття квартири № 44 від 23 березня 2013 року, затвердженого начальником ЖЕКу - 504. Відповідно до локального кошторису № 2-1-1 від 25 квітня 2013 року, складеного співробітниками ЖЕКу-504 КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва, вартість ремонтно-будівельних робіт по спірній квартирі становила 2308 грн. разом з ПДВ. Аналізуючи перелік робіт та ціни на такі роботи, вказані у наданих позивачем локальних кошторисах, суд не приймає до уваги кошторис, складений оцінювачем ФОП [PERSON], оскільки обсяг та перелік робіт не відповідає обсягу та переліку робіт, вказаних в акті про залиття. Так, в локальному кошторисі, складеному оцінювачем ФОП [PERSON], двічі вказані роботи з виносу меблів та іншого майна, також вказані роботи з антисептування дверних косяків, такі пошкодження відсутні в акт про залиття квартири № 44 від 23 березня 2013 року. Крім того, суд звертає увагу, що вартість матеріалів та сума заробітної плати, вказані у локальному кошторисі, складеному оцінювачем ФОП [PERSON], значно вищі ніж ті, що наявні у локальному кошторисі, наданому відповідачем. Документів, що підтверджують таку вартість матеріалів, позивачами не надано. До того ж суд не приймає до уваги посилання позивачів на неможливість здійснити ремонтно-будівельні роботи у квартирі за 2308 грн., оскільки позивачі не зверталися до відповідача із заявами про проведення ремонтних робіт з ліквідації пошкоджень, завданих залиттям квартири. Підстав ставити під сумнів правильність локального кошторису № 2-1-1 від 25 квітня 2013 року, складеного співробітниками ЖЕКу-504 КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва, у суду немає, оскільки зазначені в кошторисі найменування об'єктів у квартирі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що потребують ремонту, фактично відповідають пошкодженням в квартирі позивачів, які були зазначені в акті про залиття № 44 від 23 березня 2013 року. Клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з'ясування розміру матеріальних збитків, заподіяних позивачам внаслідок залиття їх квартири, останні не заявляли, хоча суд,

Outcome: partial