Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

У серпні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою судді від 17.09.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. В підготовчому засіданні 10.12.2019 року позивач подала до Шевченківського районного суду м. Києва заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про стягнення аліментів. Ухвалою суду від 10.12.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментівв частині позовної вимоги про стягнення аліментів - залишено без розгляду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 24.07.2010 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім`єю приблизно з 2015 року. Спір щодо розподілу спільного майна подружжя та утримання дитини на даний час відсутній. Тому, позивач просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 24.07.2010 року. Позивач у підготовчому засіданні 10.12.2019 року підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у підготовчому засіданні 10.12.2019 року позовні вимоги визнав та просив суд їх задовольнити. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 24.07.2010 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім`єю приблизно з 2015 року. Спір щодо розподілу спільного майна подружжя та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивач бажає залишити собі прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved