Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

У серпні 2015 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 6960556,17 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 25.04.2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № МL-705/185/2008, відповідно до якого та на підставі кредитної заявки, банк надав останній кредит в сумі 61470,30 дол. США строком до 26.04.2038 р., зі сплатою процентів у порядку та розмірі, встановлених в Кредитному договорі. 25.04.2008 р. в забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № SR-705/185/2008, для забезпечення повного і своєчасного виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань перед банком по Кредитному договору, відповідач [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його зобов'язань перед позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п. 1.1. Договору поруки). Також п. 1.2. Договору поруки передбачено, що відповідачі відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя , чи до обох одночасно. Відповідач [PERSON] зобов'язалася своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені кредитним договором. Станом на 25.08.2015 р. сума заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором складає 63130,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 1394891,91 грн., заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам за кредитним договором складає 4616,27 (102001,87 грн.), пеня 5463622,39 грн. 25.04.2016 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа: [PERSON] про визнання кредитного договору та договору поруки припиненими, у якому просив визнати кредитний договір № МL-705/185/2008 від 25.04.2008 р. припиненим з січня 2012 р. та визнати договір поруки № SR-705/185/2008 від 25.04.2008 р. припиненим з червня 2009 р. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Про це прямо зазначено у кредитному договорі відповідно до п. 1.9.1 частини № 2 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань або інших зобовязань за цим договором. У січні 2009 р. у ПАТ «ОТП Банк» виникло право стягнути всю суму кредиту за кредитним договором та почався перебіг загального строку позовної давності. У січні 2012 р. закінчився строк позовної давності і як наслідок кредитний договір є припиненим. Зазначає, що на момент подачі первинного позову, позивач не є солідарним поручителем відповідно до договору поруки. У січні 2009 р. закінчився загальний строк позовної давності, відповідач не звернувся ані до позивача ані до третьої особи як передбачено кредитним договором, тому кредитний договір та договір поруки є припиненими. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив про їх задоволення, зустрічний позов не визнав. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволені вимог до його довірителя, зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позові та просив їх задовольнити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення первісного позову заперечувала, зустрічні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд, вислухавши учасників процесу, які з,явилися у судове засідання , дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позовів, вважає, що первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Судовим розглядом встановлено, що 25.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», (далі - Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір № МL-705/185/2008, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 61470,30 доларів США строком до 26.04.2038 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, зазначених у кредитному договорі (а.с. 7-11). В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань перед банком 25.04.2008 р. між банком та [PERSON] укладено договір поруки № SR-705/185/2008, відповідно до умов якого, останній прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його зобов'язань перед фінансовою установою в повному обсязі таких зобов'язань (п. 1.1. договору поруки). Також п. 1.2. договору поруки передбачено, що відповідач поручитель та позичальник відповідають як солідарні боржники, і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя , чи до обох одночасно (а.с. 13). Згідно п. 1.1. Кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язалася своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в кредитним договором. Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач не здійснила сплату суми кредиту та відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору, вимог ЦК. Припиняються зобов'язання виконанням, проведеним належним чином, відповідно ст. 599 ЦК України. Таким чином, відповідно до умов Кредитного договору позивачем надано відповідачу грошові кошти, чим позивач (Банк) виконав свої зобов'язання перед відповідачем (позичальником) по справі, а взяті відповідачем на себе договірні зобов'язання перед позивачем не виконано. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Відповідно до умов Кредитного договору позивачем були надані відповідачу грошові кошти, чим позивач (Банк) виконав свої зобов'язання перед відповідачем (позичальником) по справі, а взяті відповідачем на себе договірні зобов'язання перед позивачем не виконано. Непогашення боржником заборгованості перед Банком за Кредитним договором свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Відповідно до ст.ст. 553, 554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків. Ст. 543 Цивільного кодексу України передбачає, що при наявності солідарного зобов'язання боржників, кредитор має право вимагати виконання як від усіх боржників разом, так і від кожного окремо, причому, як повністю, так і в частині боргу. Таким чином [PERSON] несе солідарну відповідальність як поручитель [PERSON] Між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до вимог ст.ст. 512, 1077, 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України 29.06.2010 року укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с. 14-20). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів за кредитним договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 25.08.2015 р. [PERSON] має заборгованість перед банком, яка складається із : заборгованості по тілу кредиту 63130,01 USD, заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам 4616,40 USD, пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту 5463662,39 грн. (а.с. 6). Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті З ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України № 100 від 03.09.2014 року, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. З розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості складається - з заборгованості за тілом кредиту 1394891,91 грн.; - за відсотками 102001,87 грн. Крім того, позивач просить стягнути пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту в розмірі 5463662,39 грн. Суд знаходить, що вказана сума значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, тобто збитків, тому

Outcome: partial