Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

У серпні 2021 року акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 262 326 грн 81 коп. Позов обґрунтований такими обставинами. 1 грудня 2016 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви відповідачу надано кредит у розмірі 200 000 грн. Однак, всупереч вимогам зазначеного договору відповідач порушує зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості в терміни, встановлені кредитним договором, у зв`язку з чим з боку відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 7 липня 2021 року складає суму в розмірі 262 236 грн 81 коп., з яких: 138 093 грн 36 коп. - тіло кредиту, 111 грн 54 коп. - по відсотках, 109 682грн 68 коп. - прострочене тіло кредиту, 14 349 грн 23 коп. - штраф. Посилаючись на наведене, просило задовольнити позовні вимоги. 10 серпня 2021 року матеріали справи надійшли на адресу Дарницького районного суду м. Києва та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 серпня 2021 року передані для розгляду судді Гусак О.С. Ухвалою від 21 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 2 листопада 2021 року о 08 год. 30 хв. в приміщення Дарницького районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, каб. 212. 1 листопада 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсяі. 2 листопада 2021 року відповідач в судове засідання не з`явилася. У зв`язку з чим розгляд справи в судовому засіданні було відкладено на 2 грудня 2021 року. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 2 грудня 2021 року сторони також не з`явилися. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Судом встановлено, що 1 грудня 2016 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» було укладено угоду про надання кредиту, відповідно до умов якої банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання кошти в сумі 200 000 грн 00 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 39,99 % річних. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, зокрема, з погашення суми кредиту та відсотків [PERSON] не були виконані, в зв`язку з чим за останньою утворилась заборгованість, яка станом на 07 липня 2021 року становить 262 236 грн 81 коп., з яких: 138 093 грн 36 коп. - тіло кредиту, 111 грн 54 коп. - по відсотках, 109 682 грн 68 коп. - прострочене тіло кредиту, 14 349 грн 23 коп. - штраф. Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Відповідно до частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем до суду не надано. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3933 грн. 55 коп.(а.с. 4, 5) На підставі викладеного,

Outcome: approved