Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що з 02 листопада 1996 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованого в Капитолівській сільській раді Ізюмського району Харківської області актовий запис за № 9, від даного шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] 1998 року народження. Шлюбні відносини припинені з грудня 2015 року, з відповідачем не має порозуміння у стосунках, тому сім'я розпалася. Оскільки відповідач не має наміру розірвати шлюб в органах РАЦС , позивачка змушена звернутись до суду. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити (а.с. 3). Позивачка в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить суд позов задовольнити, на заочне рішення згодна. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін у заочному порядку та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1996 року, неповнолітніх дітей не мають ( а.с.7) Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям Смірновими припинені із грудня 2015 року у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сім'я розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобов'язати одного з подружжя (позивачку) зберегти сім'ю, якщо вона (позивачка) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно з'ясував фактичні взаємини подружжя [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення позивача на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 551 грн 20 коп, залишити за позивачкою (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved