Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП 303014 гривень та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що займається підприємницькою діяльністю та має у користуванні належний [PERSON] автомобіль марки «КАМАЗ 43106», реєстраційний номер [NUMBER]. 29 грудня 2015 року вищевказаний автомобіль здійснював перевезення лісо-сировини з с. Липовиця до смт. Брошнів-Осада. Приблизно о 21 годині на автодорозі у с. Нижній Струтин по вул. Грушевського відповідач, керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео», державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «КАМАЗ 43106», реєстраційний номерний знак [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів. В результаті ДТП автомобіль «КАМАЗ 43106», який перебуває у його володінні, отримав пошкодження і розмір матеріального збитку, заподіяного йому пошкодженням зазначеного транспортного засобу, становить 353014 гривень. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у страховій компанії «Аско-Медсервіс». Страхова компанія виплатила йому 50000 гривень, як частину заподіяної матеріальної шкоди, відповідно до ліміту страхової відповідальності. Вважає, що різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром заподіяної йому матеріальної шкоди, що становить 303014 гривень, повинен відшкодувати йому відповідач. Сторони у судове засідання не з'явилися. Представник позивача направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Позивач є фізичною особою - підприємцем та має у користуванні належний [PERSON] автомобіль марки «КАМАЗ 43106», реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та копією довіреності від 12 січня 2016 року (а. с. 20-22). 29 грудня 2015 року внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, зазначений автомобіль, що знаходиться у володінні позивача, отримав механічні пошкодження, що підтверджується постановою Рожнятівського районного суду від 28 березня 2016 року (а.с. 5), залишеною в силі постановою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2016 року (а. с. 6), якою відповідача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення. За змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч. 4 ст. 61 ЦПК України). 29 грудня 2015 року зазначений автомобіль, який перебуває у користуванні позивача, при здійсненні останнім підприємницької діяльності здійснював перевезення лісо-сировини з с. Липовиця до смт. Брошнів-Осада, що підтверджується копією товарно-транспортної накладної серії ІФ № 131899 від 29 грудня 2016 року (а.с.9). Вартість матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок даної ДТП становить 353014 гривень 63, що підтверджується копією звіту №43/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 13 січня 2016 року та копією протоколу огляду колісного транспортного засобу від 13 січня 2016 року (а. с. 10-14). Страхова компанія «Аско-Медсервіс» здійснила страхову виплату позивачу по даній ДТП, частково відшкодувавши вартість пошкодження автомобіля марки «КАМАЗ 43106», реєстраційний номерний знак [NUMBER], у сумі 50000 гривень, що підтверджується копією страхового акта від 01 липня 2016 року та копією та копією довідки, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» 15 липня 2016 року (а. с. 9, 18). Таким чином, позивачу залишилося не відшкодовано 303014 гривень матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 1194 ЦК України , особа , яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страхова виплата здійснена страховою компанією відповідно до вимог закону, однак ця виплата не відшкодувала позивачу фактичний розмір заподіяної йому матеріальної шкоди внаслідок ДТП. За таких обставин, з урахуванням положень ст. ст. 1166, 1194 ЦК України, суд приходить до висновку, що дана шкода підлягає стягненню з винної особи, якою є відповідач. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено\~ рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~ судові витрати. Якщо\~ позов\~ задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем документально підтверджено сплату судового збору в розмірі 3030 гривень, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі у зв'зку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved