Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.06.11 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № BLаЖГА00046937, відповідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 14\~000 грн. зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами терміном до 24.06.14 року. Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засіданні не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутності представника. Відповідач позов визнала частково, просила зменшити розмір пені. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.06.11 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № BLаЖГА00046937, відповідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 14\~000 грн. зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами терміном до 24.06.14 року. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 04.08.15 року перед відповідачем існує заборгованість в сумі 137 780,94 грн., з яких прострочена сума кредиту, проценти за користування кредитом та комісія за управління кредитом 28\~890,69 грн. та неустойка у розмірі 108\~890,25 грн. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, кредит не виплатив, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Відповідно ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день простроченого зобов'язання. На підставі ст. 551 ЦК України, враховуючи, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, суд вважає, що позовні вимоги про її стягнення підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 10 000 грн. неустойки за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитом. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 388,90 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial