Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про припинення права власності. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що відповідачка є його рідною тіткою та співвласником домоволодіння по вул.. Манкевича, 32 у м. Дніпро. Частка позивача у вказаному вище домоволодінні складає 68/100 частини, в той час як частка відповідача становить 32/100 частини домоволодіння. Позивач вказує, що частина житлового будинку під літ А-1. яка на праві власності належить відповідачу повністю зруйнована та знищена. Факт відсутності майна у [PERSON] підтверджується також судовими рішеннями в інших справах. Позивач вважає, що [PERSON] зловживає своїм правом та подає позови до відповідача, незважаючи на відсутність майна в натурі. Зважаючи на викладене вище, позивач просить припинити право власності [PERSON] на 32/100 частини житлового будинку по вул. Манкевича, 32 у м. Дніпро. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В поясненнях на позов зазначила, що у вирішенні питання щодо припинення права власності з мотивів знищення майна заінтересована особа повинна довести наявність порушення її прав та законних інтересів при вирішенні зазначеного спору. Позивач у позові не обґрунтував в чому саме полягає порушення його прав знищенням майна, право власності на яке зареєстроване за відповідачем. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить 68/100 частини домоволодіння по вул.. Манкевича,32 у м. Дніпрі та відповідачу належить на праві власності 32/100 частини вказаного домоволодіння. Згідно акту фізичної особи-підприємця [PERSON] від 23.12.2015 року, було проведено поточну інвентаризацію домоволодіння по вул.. Манкевича, 32 у м. Дніпро та на час обстеження встановлено, що житловий будинок під літ. А-1 знищено. В судовому засіданні також встановлено, що право власності на житловий будинок під літ. А-1 по вул.. Манкевича, 32 у м. Дніпро, який було знищено, зареєстроване за [PERSON] Вказана обставина підтверджується актом, складеним 23.12.2015 року інженером з технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна [PERSON] Інших доказів щодо знищення майна матеріали справи не містять. На частині земельної ділянки, яка належить [PERSON] крім знищеного житлового будинку розташовані також допоміжні господарській споруди. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам'яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті. Згідно з положеннями статті 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Отже умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно з вимогами статті 349 ЦК України, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна, тощо. ( Постанова ВС від 17.012019 року №708/254/18). Оскільки право власності на знищене майно припиняється тільки за наявності відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру, зважаючи, що власник майна, яким є відповідач по справі такої заяви не подавав, суд вважає, що позов є необгрнтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed