Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У серпні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказав, що рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25.10.2013 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. За цим судовим рішенням ПАТ КБ «Приватбанк» надано право продажу квартири загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 40,40 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS] для задоволення вимог за кредитним договором № 2007-058-М від 31.05.2007 року. Позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки. Власником квартири є [PERSON]. Для продажу квартири ПАТ КБ «Приватбанк» необхідний правовстановлюючий документ. Таким документом є договір купівлі-продажу, посвідчений 31.05.2007 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Враховуючи, що ПАТ КБ «Приватбанк» не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, даний документ відсутній у позивача. Без наявності цього документу позивач не може укласти договір купівлі-продажу, так як відповідно до положень ч.1 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Позивач звернувся до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу дублікату вищезазначеного договору купівлі-продажу. Однак відповідачем було відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії, в зв'язку з тим що, дублікати нотаріально посвідчених документів видаються за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії, посилаючись на положення ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат». З урахуванням викладеного, позивач просив суд визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії з підстави неоднозначного розуміння рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25.10.2013 року. Зобов'язати відповідача видати позивачу дублікат договору купівлі-продажу, посвідчений 31.05.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, просив розглянути справу без участі представника. Відповідач в судове засідання не зявився, просив розглядати справу без його участі. Надав суду заперечення на позов, де зазначив, що його дії про відмову банку у видачі дубліката договору купівлі-продажу відповідають положенням Закону України «Про нотаріат». Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, оглянувши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Судом встановлено наступне. Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25.10.2013 року у справі № 2/205/2388/2013 задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. За цим судовим рішенням ПАТ КБ «Приватбанк» надано право продажу квартири загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 40,40 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS] для задоволення вимог за кредитним договором № 2007-058-М від 31.05.2007 року. Рішення суду набрало законної сили. Постановою Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 29 березня 2016 року відмовлено представнику ПАТ КБ «Приватбанк» у вчиненні нотаріальної дії видачі дублікату договору купівлі-продаж від 31.05.2007 укладеного [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про отримання дублікату договору купівлі-продажу квартири з метою продажу цього будинку як предмета іпотеки на підставі рішення. Згідно зі ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки: шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено перелік підстав для відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальної дії, який не є вичерпним. Відповідно до п.1.1 глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (зі змінами станом на 25 березня 2014 року) підставою видачі дубліката документа є втрата або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія. У розумінні ст. 8 Закону України «Про нотаріат» ПАТ КБ «Приватбанк» не є особою, за заявою якої може бути видано дублікат договору, оскільки нотаріальна дія була вчинена не щодо цієї особи та не за його дорученням. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2003 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1, 2 ст. З ЦПК), суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25.10.2013 року у справі № 2/205/2388/2013 дійсно надано право продажу предмета іпотеки з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою покупцем та надано всі необхідні для цього повноваження. Разом з цим, ПАТ КБ «Приватбанк» не звертався до нотаріуса за посвідченням такого договору купівлі-продажу, а тому факт відмови нотаріуса у посвідченні такого договору за відсутності дубліката правовстановлюючого документа місця не мав. Окрім того, ні вказане судове рішення, ні ст. 38 Закону України «Про іпотеку» (якою передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки та наявність у нього права продажу предмета іпотеки від імені боржника, що дозволяє йому отримувати усі документи, які необхідні для продажу) не передбачає права банку отримувати необхідні для продажу документи безпосередньо у нотаріуса. Отже , відмовляючи ПАТ КБ «Приватбанк» у видачі дубліката договору, відповідач діяв правомірно і в межах повноважень, наданих йому Законом України «Про нотаріат» та іншими спеціальними підзаконними актами, так як позивач ПАТ КБ «Приватбанк» не є стороною зазначеного договору купівлі-продажу і не відноситься до кола осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялась нотаріальна дія із посвідчення цього договору. Викладене є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed