overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 05 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 24. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та з травня 2017 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Спори про місце проживання дитини та поділ спільного майна подружжя відсутні. В звязку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте в матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Наполягала на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував, вказуючи на відсутність з його боку спорів майнового характеру та з приводу місця мешкання дитини. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про їх права та взаємовідносини. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 05 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 24. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 13 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 167. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте в матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. На примирення не згідна. Додатково в заяві пояснила, що спір щодо місця проживання дитини та розподілу сумісно нажитого майна відсутній. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення в пресі, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим розглянути справу в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка та її представник в своїх заявах не заперечували проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 13 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 167. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 14 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 29. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та з лютого 2015 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Спори про місце проживання дитини та поділ спільного майна подружжя відсутні. В звязку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте в матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Наполягала на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував, вказуючи на відсутність з його боку спорів майнового характеру та з приводу місця мешкання дитини. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про їх права та взаємовідносини. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 14 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 29. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 16 жовтня 2009 року у виконкомі Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте в матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. На примирення не згодна. Додатково в заяві пояснила, що спір щодо місця проживання дітей та розподілу сумісно нажитого майна відсутній. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст.74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 16 жовтня 2009 року у виконкомі Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 16 жовтня 2009 року у виконкомі Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Еріку, [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте в матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. На примирення не згодна. Додатково в заяві пояснила, що спір щодо місця проживання дітей та розподілу сумісно нажитого майна відсутній. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 16 жовтня 2009 року у виконкомі Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Еріку, [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 22 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 295. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність взаєморозуміння в сім'ї. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спори про місце проживання дитини та про поділ сумісно нажитого майна відсутні. В зв'язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Наполягала на розірванні шлюбу, вказуючи на неможливість збереження сім'ї, оскільки наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Додатково пояснив, що спори про місце мешкання дитини та розподіл спільного майна подружжя відсутні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 22 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 295. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, позивачка наполягала на розірванні шлюбу. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, відсутність результатів наданого строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 25.12.2012 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Також вона має сина [PERSON], [INFO] від першого шлюбу. Сімейне життя складалося нормально до того часу, поки відповідача в 2014 році не призвали на службу в зону АТО. Вже рік пройшов після його повернення, але він жодного разу не відвідав сім'ю. З нею він не бажає зустрічатись, вона і не наполягає, але в чому винен син, що відповідач обділяє його своєю увагою. За таких обставин збереження сім'ї неможливе, оскільки шлюб ґрунтується на добровільній основі, ніхто не може бути примушений до створення сім'ї, або проживання в сім'ї без його згоди. В даний час їй відомо, що відповідач створив нову сім'ю. Фактично їхній шлюб не має майбутнього, оскільки відповідач зруйнував його. Примирення між ними виключається, оскільки збереження шлюбу суперечило б її інтересам та правам, що мають для неї істотне значення. Просить шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач та відповідач надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач підтримала вимоги свого позову, на розірванні шлюбу наполягає, відповідач визнав позов. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у тому числі права та інтереси дитини, оскільки проживання дитини в сім'ї, де відсутні любов, злагода, взаєморозуміння і взаємоповага, є сварки і взаємна неприязнь між батьками, гірше впливають на дитячу психіку, ніж проживання дитини з одним із батьків, і примушування батьків до спільного проживання всупереч їх волі та обставинам, що склалися, приведе до порушення прав дитини на належні умови життя, що є важливішим, ніж збереження шлюбу батьків. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що 16 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області між ними укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей, а саме доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, відсутність почуття любові та поваги. У судове засідання позивачка не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов, майнового спору між ними немає. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин, відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі з 16 листопада 2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області їм видане свідоцтво про шлюб серії І-КЕ № 037096 (актовий запис № 451). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей, а саме доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. На момент розгляду справи у суді спору з приводу\~ поділу майна\~\~немає. За змістом ч. 2\~ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки,\~\~між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін,\~суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved