Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши підстави позову (а.с. 59-60), просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після її матері - [PERSON], яка померла [INFO] Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] померла її матір - [PERSON]. Вона є єдиною спадкоємцем до її майна, відповідно заповіту від 12 листопада 1994 року. Спадщину вона прийняла, оскільки час відкриття спадщини проживала разом з спадкодавцем. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на будинок. У судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, спрямували заяви, з проханням справу слухати за їх відсутності, позов підтримали (а.с 70, 72). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, від сільського голови Осиківської сільської ради надійшла заява, згідно якої просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с. 51, 68). Дослідивши докази, суд відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем та задовольняє позов, з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.12), яка все своє майно згідно заповіту від 12 листопада 1994 року заповіла своїй дочці - [PERSON] ( а.с. 5, 5-8). Позивачка спадщину прийняла, оскільки на день смерті проживала зі спадкодавцем, що встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 05 жовтня 2015 року (а.с. 46, 74). Постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори №157/02-31 від 03 лютого 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] на житловий [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документу на будинок ( а.с. 61). Відповідно до довідки Бердичівського МБТІ № 1209 від 17 липня 2015 року право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстроване (а.с. 23). З довідки № 169 від 22 лютого 2016 року вбачається, що згідно погосподарської книги Осиківської сільської ради № 2 за 2011 - 2015 роки житловий будинок [ADDRESS] рахується за померлою [PERSON] ( а.с.71). На вказане будинковолодіння виготовлено технічний паспорт, з якого вбачається, що житловий будинок збудовано у 1960 році, господарські споруди: погріб з шийкою, сіни, сарай - 1960 року, інвентаризаційна вартість будинковолодіння складає 29 290 гривень (а.с. 19 - 22). Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства, за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 16, 17). Ця земельна ділянка перебуває у користуванні [PERSON] (довідка № 460 від 07.08.2015 (а.с. 15). Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями статей 1216,1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок у нотаріуса, а в судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] згідно погосподарського обліку рахується за [PERSON], інші спадкоємці та особи, які претендують на обов'язкову частку у спадковому майні відсутні, зважаючи на рік побудови будинку, та з огляду на те, що на час завершення будівництва будинку (1960 рік) чинним законодавством не передбачалося його державної реєстрації та виникнення права власності у особи після державної реєстрації права на нерухомість, - за позивачкою слід визнати право власності на вказаний житловий будинок.

Outcome: approved