Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У січні 2015р. [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (Відповідач, ПАТ «Комерційний банк «Надра», Банк) про стягнення коштів за договорами банківських вкладів, в якому з урахуванням збільшення розміру позовних вимог на підставі ст.31 ЦПК України, остаточно просив стягнути із відповідача на свою користь суму банківських вкладів 3535 євро та 213,78 євро відсотків, а всього: 3748,78 євро (а.с.23-24). Свої позовні вимоги Позивач мотивує тим, що між ним та відповідачем 19.06.2014р. і 23.06.2014р. було укладено договори строкового банківського вкладу, відповідно до якого він вніс на депозитний рахунок банку грошові кошти, в розмірі 2250 євро та 1750 євро з відсотковою ставкою відповідно: 10,5% та 11,00% строком вкладу на 6 місяців. Після закінчення дії договорів Позивач звернувся до банку з вимогою видачі депозитних коштів, однак банк кошти в повному розмірі так і не повернув. Враховуючи викладене Позивач з урахуванням заяви від 04.03.2015р. просив стягнути з Відповідача суми вкладів по договорам - 2 250,00євро та 1 750,00євро, з яких виплачено 465євро, а залишок 3535,00евро та 117,80 євро відсотки по першому договору і 95,98євро по другому договору, а всього вищевказані суми депозитних вкладів з нарахованими відсотками у загальному розмірі 3 748,78Євро. Щодо підстав та предмету позову спору представник Відповідача надав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову. Зокрема в запереченнях зазначено, що вимоги Позивача є безпідставними так як суму вкладу банк повернув Позивачу на поточний рахунок, а потім згідно письмової заяви самого [PERSON], перерахував гроші на інший рахунок згідно нового договору строкового банківського вкладу [NUMBER] від 28.01.2015. (а.с.34-37). При цьому у судовому засіданні 30.03.2015р. Позивач позовні вимоги підтримав і просив задовольнити, представник відповідача - Собецька А.В. щодо задоволення позовних вимог заперечила, з підстав зазначених у письмових запереченнях. В судове засідання 29.04.2015р. сторони не з'явились, проте Позивач направив письмову заяву в якій просив розглянути справу без його участі та винести законне рішення (а.с.62). З урахуванням наведеного суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності осіб, які не з'явились, на підставі наявних у справі документів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 19.06.2014 між позивачем та відповідачем було укладено Договір строкового банківського вкладу без поповнення в рамках пакету послуг «ПУ Перший» №1950863 (а.с.5) . Відповідно до п. 1.1. Договору банківського вкладу №1950863 вкладник (позивач) зобов'язується в строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання цього Договору передати, а Банк (відповідач) зобов'язується прийняти грошову суму в розмірі 2250.00 євро (надалі Влад), та зобов'язується повернути вкладникові Вклад та сплатити проценти на умовах та в порядку, визначеному ним Договором. Відповідно до п. 2.2 Договору банківського вкладу №1950863 строк розміщення вкладу 6 місяців, дата повернення вкладу - 19.12.2014. Крім того, 23.06.2014 між Позивачем та Відповідачем було укладено ще один Договір строкового банківського вкладу без поповнення в рамках пакету послуг «ПУ Перший» №1953769 (а.с.7). Відповідно до п. 1.1.Договору банківського вкладу №1953769 вкладник (позивач) зобов'язується в строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання цього Договору передати, а Банк (відповідач) зобов'язується прийняти грошову суму в розмірі 1750.00 євро (надалі Влад), та зобов'язується повернути вкладникові Вклад та сплатити проценти на умовах та в порядку, визначеному цим Договором. Відповідно до п. 2.2 Договору банківського вкладу №1953769 строк розміщення вкладу 6 місяців, дата повернення вкладу - 23.12.2014. Згідно копій квитанцій №1028 від 19.06.2014 та №2780 від 23.06.2014р., вбачається, що [PERSON] на виконання вищевказаних договорів перерахував на депозитний рахунок кошти в сумі 2250 євро та 1750 євро (а.с.6,9). Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Змістом п. 4.2 вищевказаних Договорів банківського вкладу передбачено, що проценти на вклад нараховуються від дня наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, що передує його поверненню вкладникові щомісячно в кожний передостанній робочий день місяця. Відповідно до п. 2.6 повернення вкладу та сплата нарахованих процентів здійснюється Банком шляхом перерахування коштів на Рахунок (Відповідно до п. 2.5 Договору банківського вклад) під Рахунком в межах даного Договору розуміється поточний рахунок вкладника [NUMBER]). Після перерахування Банком вкладу та нарахованих процентів на Рахунок, зобов'язання Банку за цим Договором вважаються виконаним належним чином. Пунктом 3.4.4 Договорів банківською вкладу встановлено, що Банк зобов'язується сплачувати вкладнику проценти шляхом перерахування коштів на Рахунок [NUMBER] щомісячно. Окрім того, судом встановлено, що відповідач в порядку, передбаченому Договором банківського вкладу №1950863, за період шестимісячного строку розміщення вкладу за Договором банківського вкладу №1950863, нарахував проценти в сумі 117.80 євро, з яких утримав суму податку на проценти в розмірі 13,59 евро, а 104,21 євро сплатив позивачеві, перераховуючи їх щомісячно на поточний (картковий) рахунок позивача, що свідчить про належне виконання відповідачем обов'язку зі сплати процентів. Також, Відповідач у порядку, передбаченому Договором банківського вкладу №1953769, за період шестимісячного строку розміщення вкладу за Договором банківського вкладу №1953769, нарахував проценти в сумі 95.98 євро, з яких утримав суму податку на проценти в розмірі 11,39 євро, а 84,59 євро сплатив позивачеві, перераховуючи їх щомісячно на поточний (картковий) рахунок позивача, то свідчить про належне виконання відповідачем обов'язку іі сплати процентів Належне виконання Відповідачем свого обов'язку зі сплати процентів підтверджується належним чином завіреними копіями звітів по депозитам та копією звіту за операціями по поточному рахунку (а.с. 38-47). Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач діяв відповідно до умов Договорів банківських вкладів і відповідно до чинного законодавства свій обов'язок зі сплати процентів за період з 19.06.2014 по 19.12.2014 та 23.06.2015 по 23.12.2014 виконав у повному обсязі. Окрім того, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження посилання сторони Відповідача (на яке є посилання в письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи), що в подальшому, за рахунок коштів, які знаходились на поточному рахунку Позивача [NUMBER] після закінчення Договорів строкових банківських вкладів №№ 1953769 та 1950863, на підставі заяви позивача №7012 від 28.01.2015 на безготівкове перерахування коштів в сумі 3559.74 євро з поточного рахунку [NUMBER] на депозитний рахунок [NUMBER], укладено новий Договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення в рамках Пакету послуг «ПУ» Перший» від 28.01.2015 [NUMBER] терміном на 3 місяці до 28.04.2015 (а.с.48-49, 50, 51). Отже, в судовому засіданні також встановлено, що Позивач вільно розпорядився вказаною сумою у розмірі 3559.75 євро, перерахувавши її 28.01.2015 на інший депозитний рахунок по договору [NUMBER] і відповідно вимоги до якого під час розгляду даної справи не заявлялися. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено виконання ПАТ КБ «Надра» відповідних договірних зобов'язань перед позивачем [PERSON] щодо повернення банківських вкладів та відсотків за користування ними саме за договорами від 19.06.2014р. №1950863 та від 23.06.2014р. №1953769, тому оскільки заявлені позовні вимоги не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed