Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 22 травня 2006 року у Гоголівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 12. В обґрунтування позову зазначила, що з 22 травня року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя у них не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейні відносини, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та конфлікти. За час перебування у шлюбі відповідач зловживав спиртними напоями, не працював, та не забезпечував сімю матеріально, що стало основною причиною розладу сімейних стосунків. Подружні відносини припинилися з ще пять років тому, з цього часу сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом. Позивач зазначає, що їх шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення між ними не можливе. Відповідач розірвати шлюб в органах РАЦС відмовляється, у звязку з чим позивач звернулась до суду із даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 22 травня 2006 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у Гоголівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ЕЛ № 104319, виданим повторно Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.5). Суд встановив, що на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 1 ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved