Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за заповітом [PERSON], який помер [INFO] року. У відповідності до заповіту [PERSON] заповів їй садовий будинок [ADDRESS] загальною площею 37,5 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0569 га. в с/т «Троянда». Після звернення 11.07.2013 року до нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у зв'язку з тим, що нею не було надано правовстановлюючого документа на садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами був збудований у 1983 році на земельній ділянці площею, 0,0569 га., яка була надана заповідачу в користування рішенням кооперативу «Троянда» від 25.11.2008 року. Просила визнати за нею в порядку спадкування після [PERSON] право власності на садовий будинок, загальною площею 37,5 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами, а також на земельну ділянку площею 0,0569 га., які знаходяться на [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Положеннями ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом установлено, що [INFO] року помер - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.05.2013 року серії [NUMBER] (а.с. 11). При житті, [PERSON] 31 січня 2005 року склав заповіт посвідчений нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Дмитрієвою Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 1-93, яким належний йому на праві власності садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0.0569 га у межах згідно з планом, яка розташована в [ADDRESS] заповідав [PERSON] (а.с. 12). Позивач у спосіб та строки передбачені положеннями ст. ст. 1269, 1270 ЦК України звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON], на підставі листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 11 листопада 2013 року за № 155/02-14 відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, та наявності підчисток в графах щодо по батькові власника земельної ділянки та дописки на першій сторінці державного акта на право приватної власності на землю виданого на ім'я спадкодавця. Вказані вище обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] Позивачем та її представником всупереч положень ст. 60 ЦПК України не надано належних та безспірних доказів, щодо належності на праві власності спірного майна спадкодавцю. Більш того, суду не надано постанову нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії стосовно відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON], як це передбачено ЗУ «Про нотаріат», та інструкцією « Про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», що також свідчить про недоведеність вимог позивача стосовно її порушених прав на спадкове майно. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed