Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 46/АА-00046.08.2 від 24 квітня 2008 року, який був укладений між ВАТ «Родовід Банк» (ВАТ «Родовід Банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ВАТ «Родовід Банк») та [PERSON], останньому було відкрито відновлювальну кредиту лінію на загальну суму 10 913 доларів 00 центів США терміном до 24 квітня 2013 року включно зі сплатою 12,50 % річних. 20.10.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] була укладена додаткова угода до кредитного договору № 46/АА-00046.08.2 від 24.04.2008 року , відповідно до якої п. 1.5 кредитного договору було змінено та відсоткова ставка встановлена в розмірі 16% річних. 24.04.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно доя кого [PERSON] зобов»язувалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, а також усіх додаткових угод. Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2013 року задоволено позов АТ «Родовід Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Станом на день подачі позову до суду сума боргу за цим рішенням відповідачем не погашена. У зв'язку з цим, станом на 16 грудня 2016 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 25 547 гривень 69 копійок, що включає в себе: -18 549 грн. 65 коп. - сума 3% річних від суми простроченого кредиту за період з 19.06.2013 року по 16.12.2016 року; - 6 998 грн. 03 коп. - сума 3% річних від суми прострочених процентів; На підставі протоколу автоматичного розподілу від 21.11.2017 року справу передано на розгляд судді Ларіоновій Н.М. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав викладених в позовній заяві та надав пояснення аналогічні викладеним в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки до суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що ВАТ «Родовід Банк» та відповідач [PERSON] 24 квітня 2008 року уклали кредитний договір в сумі 10 913,00 дол. США терміном до 24 квітня 2013 року включно зі сплатою 12,50 %. ВАТ «Родовід Банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ВАТ «Родовід Банк». Судом встановлено, що 20.10.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] була укладена додаткова угода до кредитного договору № 46/АА-00046.08.2 від 24.04.2008 року , відповідно до якої п. 1.5 кредитного договору було змінено та відсоткова ставка встановлена в розмірі 16% річних. Відповідно до п. 3.6 кредитного договору , за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів відповідач зобов»язаний сплатити позивачу за кожний день пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості. 24 квітня 2008 року з метою повного та своєчасного виконання зобов'язань [PERSON], між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки. Згідно п. 1. 1 Договору поруки [PERSON] зобов'язалась солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором, а також усіх додаткових угод , які можуть бути укладенні до закінчення строку дії Кредитного договору. Відповідно п. 1.3 Поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед Банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки що і Позичальник . Встановлено, що заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2013 року задоволено позов АТ «Родовід Банк» до [PERSON] та кривши Т.М. про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право стягнути суми, передбачені договором, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Сплата прострочених відсотків, комісії, штрафів обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Станом на 16 грудня 2016 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 25 547 гривень 69 копійок, що включає в себе: -18 549 грн. 65 коп. - сума 3% річних від суми простроченого кредиту за період з 19.06.2013 року по 16.12.2016 року; - 6 998 грн. 03 коп. - сума 3% річних від суми прострочених процентів; Таким чином, стягненню з відповідача підлягає заборгованість, що виникла за період з 19 червня 2013 року по 16 грудня 2016 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів також підлягає судовий збір в розмірі 1378 гривень 00 копійок.

Outcome: approved