Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду допустити до негайного виконання. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: повнолітню дочку та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них з відповідачем не склалось і на даний шлюбу між ними розірвано. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоч має таку можливість. Тому вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить з урахуванням того, що її син [PERSON], [INFO], навчається у Львівському коледжі Транспортної інфраструктури Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту ім. В. Лазаряна, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною 23 років за умови продовження навчання. Справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився також, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав повністю, погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Копією рішення Рожнятівського районного суду від 09брезня 2016 року (а.с.6), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7) та довідкою № 672 від 07 червня 2016 року підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON], [INFO], який навчається у Львівському коледжі Транспортної інфраструктури Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту ім. В. Лазаряна. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 199 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років, а згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримування дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього сина позивачки, який навчається, і на переконання суду, може сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки є працездатним. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному позивачкою розмір, тому суд приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у розмірі уточнених позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 182, 183,199 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved