Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У серпні 2013р. [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Малиновський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби Управління в Одеській області (далі - Малиновський РВ ГУ ДМС України в Одеській області), посилаючись на те, що за рішенням Бюро обміну житловим приміщенням Одеського комітету від 11 березня 1992р. на ім'я відповідача був виданий ордер від 14 березня 1992р. на право зайняття у порядку обміну житлового приміщення, а саме квартири №32 за адресою: м.Одеса, вул. Іванова (в теперішній час Дальницька), буд.29. У 1993р. між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, від якого народилась донька - [PERSON], [INFO], яка разом з батьками була прописана за адресою: [ADDRESS]. Сімейне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося та у 1998р. шлюбні відносини між ними були припинені, відповідач виїхав з квартири та створив іншу сім'ю. У 1999р. шлюб між сторонами було розірвано. Після розлучення, відповідач забрав свої особисті речі і добровільно виїхав з квартири. З цього часу вони з відповідачем ніяких відносин не підтримують, місце його проживання та місце роботи не відомо. При цьому останній добровільно не знявся з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим позивачка змушена сплачувати за нього комунальні послуги. На протязі п'ятнадцяти років [PERSON] відповідача не бачила, з ним не спілкувалася, місце його знаходження їй не відомо. 26 листопада 1999р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] У період шлюбу. у подружжя народилося двоє синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яких за згодою усіх мешканців було прописано в спірній квартирі. В теперішній час в квартирі [ADDRESS] прописані: [PERSON], його колишня дружина [PERSON], донька [PERSON], сини [PERSON] - [PERSON], [PERSON] У зв'язку із тим, що відповідач у квартирі не проживає понад 15 років, позивачка звернулась до суду та просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]; зобов'язати Малиновський РВ ГУ ДМС України в Одеській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. У судовому засіданні позивач та її представник, діючий на підставі довіреності від 15.08.2013р. підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, та розглянути справу в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичною неявкою відповідача в судові засідання (а.с.79). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с.64,78). Представник Малиновського РВ ГУ ДМС України в Одеській області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивачки, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Житловим кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що 14.03.1992р на ім'я [PERSON] був виданий ордер на право зайняття у порядку обміну житлового приміщення площею 20,5кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що з 1993р. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у подружжя народилась донька - [PERSON], [INFO]. Встановлено, що 14.07.1999р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.8). 26.11.1999р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9). В період шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилося двоє синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Дільниці №2 КП «ЖКС «Хмельницький» про склад сім'ї та прописку від 21.11.2013р. у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 20.05.1992р., його колишня дружина [PERSON] з 16.12.1998р., донька [PERSON] з 16.12.1998р., сини [PERSON] - [PERSON] з 06.06.2008р., [PERSON] з 16.12.2010р. (а.с.36). Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи від 28.08.2013р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Із пояснень позивачки вбачається, що на час її звернення до суду, відповідач на протязі п'ятнадцяти років у спірній квартирі не проживав і не проживає, фактично з 1998р. жилою площею не користується і нею не цікавиться, що підтверджується актами Дільниці №2 КП «ЖКС «Хмельницький» від 30 грудня 2013р. та від 20 січня 2014р. (а.с.80,81). Відповідно до листа Поштамту - Центр поштового зв'язку №1 від 10.01.2014р. за №12/450-70-К за період з 01.01.2013р. по 31.12.13р. на ім'я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в м.Одесі рекомендована кореспонденція в надходженні та видачі не значиться (а.с.48). Згідно листа КУ «ЦПМСП №10» [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на диспансерному обліку не значиться за період з 2011 по 2013рр., за медичною допомогою не звертався, листи непрацездатності йому не видавалися (а.с. 34). Відповідно до листа КП «ЖКС «Хмельницький» №1786 від 26.11.2013р. [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в м.Одесі на дільницю №2 КП «ЖКС «Хмельницький» з 2010р. не звертався, згідно записів журналу видачі довідок (а.с.35). Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] з 1998р. до теперішнього часу, підтверджується поясненнями свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були допитані в судовому засіданні і які пояснили суду, що ще до розлучення відповідач забрав свої речі та залишив квартиру, більше вони його не бачили(а.с.66-73). Крім того, судом було встановлено, що 13 січня 2007р. [PERSON] зареєстрував у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції шлюб з [PERSON], що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.52-53). Від шлюбу з [PERSON] у відповідача є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.58-59, 61-62). У відповідності до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідач відсутній в будинку понад шість місяців без поважних причин. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку місця проживання. Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги в частині зобов'язання Малиновський РВ ГУ ДМС України в Одеській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], задоволенню не підлягають. На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідачем до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на власний розсуд. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 114,70грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду і які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.3). На підставі ст.ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: partial