Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

У серпні 2018 позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» МОЗ України про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час затримки. В обґрунтування позовних вимог після звільнення позивачів відповідач не провів з ними остаточного розрахунку при звільненні. У зв`язку з чим, утворилась заборгованість за невикористані дні відпусток: 10 513 грн. перед [PERSON] , 7 711 грн. 53 коп. - перед [PERSON] , 4 743 грн. 46 коп. - перед [PERSON] , 3 170 грн. 05 коп. - перед [PERSON] , 7 511 грн. - перед [PERSON] . Крім того, станом на 20 серпня 2018 року відповідач за розрахунками позивачів повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме: на користь: 120 190 грн. 92 коп. [PERSON] , 60 709 грн. 04 коп. [PERSON] , 49 720 грн. [PERSON] , 60 280 грн. 38 коп. [PERSON] , 56 565 грн. 46 коп. [PERSON] . Тому, позивачі звернулись з цим позовом до суду та просили його задовольнити. Ухвалою суду від 21.08.2018 позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для конкретизації позовних вимог щодо кожного з позивачів, надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивачі понесли і які очікують понести у зв`язку із розглядом справи та підтвердження про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (а.с. 30). Після усуненні недоліків 11 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в підготовче судове засідання на 12 грудня 2018 року в порядку загального позовного провадження ( а.с. 62). 12 грудня 2018 року проведено підготовче засідання та справу призначено до розгляду на 18 лютого 2019 року (а.с. 80). У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги. Представник відповідача до судового засідання не з`явився з невідомих причин, відзив не надав. Враховуючи думку позивачів, суд розглянув справу у відсутність представника відповідача в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачів та дослідивши докази, встановив такі обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Як встановлено під час судового розгляду позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] працювали у відповідача ДП «Український медичний центр безпеки дорожнього руху та інформаційних технологій» МОЗ України. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Разом з тим, з позивачами у день звільнення не проведено остаточного розрахунку. Станом на 30 листопада 2018 року у відповідача перед позивача рахується заборгованість по заробітній платі, включаючи компенсацію при звільненні, що стверджується відповідними довідками, а саме перед: - [PERSON] . - 10 513 грн. - [PERSON] . - 7 711 грн. 53 коп. - [PERSON] . - 4 743 грн. 46 коп. - [PERSON] . - 3 170 грн. 05 коп., - [PERSON] . - 7 511 грн. На даний час вказана заборгованість позивачам не погашена. Тому, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про стягнення недоплаченої суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (в день звільнення), при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням того, що відповідач не провів з позивачами остаточного розрахунку при звільненні, то відповідно до умов ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів середній заробіток. При цьому, суд зауважує, що відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При цьому, суд бере до уваги рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, згідно з яким для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Згідно з пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до копій трудових книжок вбачається, що позивачі були звільненні: - [PERSON] - 10.11.2017 року - [PERSON] - 30.11.2017 року - [PERSON] - 10.11.2017 року - [PERSON] . - 30.11.2017 року - [PERSON] - 30.11.2017 року Згідно з довідкою Пенсійного Фонду України вбачається, що у вересні та жовтні 2017 року, що передували звільненню, [PERSON] було нараховано заробітну плату у розмірі 11 700 грн. та 9 471 грн. 43 коп., що разом складає 21 171 грн. 43 коп. Тому середньоденна заробітна плата позивача складає 504 грн. 08 коп. (21 171 грн. 43 коп. / 42 робочі дні). Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні позивача [PERSON] по день ухвалення рішення суду становить 171 387 грн. 20 коп. (504 грн. 08 коп. х 341 робочий день). Згідно з довідкою Пенсійного Фонду України вбачається, що у вересні та жовтні 2017 року, що передували звільненню, [PERSON] було нараховано заробітну плату у розмірі 7 841 грн. 06 коп. та 8 772 грн. 20 коп., що разом складає 16 613 грн. 26 коп. Тому середньоденна заробітна плата позивача складає 395 грн. 55 коп. (16 613 грн. 26 коп. / 42 робочі дні). Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні позивача [PERSON] по день ухвалення рішення суду становить 129 344 грн. 85 коп. (504 грн. 08 коп. х 327 робочих днів). Згідно з довідкою Пенсійного Фонду України вбачається, що у вересні та жовтні 2017 року, що передували звільненню, [PERSON] було нараховано заробітну плату у розмірі 5 072 грн. 01 коп. та 5 229 грн., що разом складає 10 301 грн. 01 коп. Тому середньоденна заробітна плата позивача складає 245 грн. 26 коп. (10 301 грн. 01 коп. / 42 робочі дні). Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні позивача [PERSON] по день ухвалення рішення суду становить 83 633 грн. 66 коп. (245 грн. 26 коп. х 341 робочий день). Згідно з довідкою Пенсійного Фонду України вбачається, що у вересні та жовтні 2017 року, що передували звільненню, [PERSON] було нараховано заробітну плату у розмірі 5 920 грн. 20 коп. та 5 920 грн. 20 коп., що разом складає 11 840 грн. 40 коп. Тому середньоденна заробітна плата позивача складає 281 грн. 91 коп. (11 840 грн. 40 коп. 43 коп. / 42 робочі дні). Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні позивача [PERSON] по день ухвалення рішення суду становить 96 131 грн. 31 коп. (281 грн. 91 коп. х 341 робочий день). Згідно з довідкою Пенсійного Фонду України вбачається, що у вересні та жовтні 2017 року, що передували звільненню, [PERSON] було нараховано заробітну плату у розмірі 8 427 грн. та 7 618 грн. 38 коп., що разом складає 16 045 грн. 38 коп. Тому середньоденна заробітна плата позивача складає 382 грн. 03 коп. (16 045 грн. 38 коп. / 42 робочі дні). Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні позивача [PERSON] по день ухвалення рішення суду становить 124 923 грн. 81 коп. (382 грн. 03 коп. х 327 робочих днів). Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів становить: - [PERSON] 181 900,20 грн. (10 513 + 171 387,20) - [PERSON] . - 137 056,38 грн. (7 711,53 + 129 344,85) - [PERSON] - 88 377,12 грн. (4 743,46 + 83 633,66) - [PERSON] . - 99 301,36 грн. (3 170,05 + 96 131,31) - [PERSON] . - 131 804,81 грн. (7 511 + 124 923,81) Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 6 383 грн. 83 коп. на підставі положень Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача на користь держави за позовні вимоги: - [PERSON] - 1 819 грн. із суми задоволених позовних вимог 181 900,20 грн. - [PERSON] - 1 370 грн. 56 коп. із суми задоволених позовних вимог 137 056,38 грн. - [PERSON] . - 883 грн. 77 коп. із суми задоволених позовних вимог 88 377,12 грн. - [PERSON] - 993 грн. 01 коп. із суми задоволених позовних вимог 99 301,36 грн. - [PERSON] . - 1 318 грн. 05 коп. із суми задоволених позовних вимог 131 804,81 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved