Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», в якому просить стягнути з останнього 14013 грн. 92 коп., з яких: 12807 грн. 71 коп. сума страхового відшкодування, 143 грн. 17 коп. 3% річних, 1063 грн. 04 коп. інфляції, а також 243 грн. 60 коп. витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок ДТП, яка відбулася з вини [PERSON], було пошкоджено автомобіль марки «Nissan Navara», д.р.н. [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. Оскільки цивільно-правову відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП було застраховано в товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», позивач звернувся до відповідача з вимогою про здійснення страхового відшкодування, разом з цим такого відшкодування останнім здійснено не було. За наведених обставин позивач [PERSON] просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. 12 січня 2015 р. на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява позивача [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог, в яких останній просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» 5164 грн. 75 коп., з яких 2634 грн. 62 коп. невиплачена різниця суми страхового відшкодування, 263 грн. 17 коп. 3 % річних, 2266 грн. 96 коп. інфляції, а також 243 грн. 60 коп. витрат з оплати судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, у своїй письмовій заяві про зменшення розміру позовних вимог від 12 січня 2015 року просив позов з урахуванням вимог цієї заяви задовольнити та проводити судове засідання за його відсутністю. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні із посиланням на те, що відповідачем було здійснено позивачу виплату страхового відшкодування в повному обсязі. Враховуючи клопотання позивача, думку представника відповідача, та виходячи з положень ч. 2 ст. 169 ЦПК України, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Як встановлено в судовому засіданні й не заперечувалося представником відповідача, 21 травня 2013 року на вул. Хрещатик, 40 у м. Києві відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Renge Rover» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Nissan Navara», д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП вказані автомобілі зазнали пошкоджень. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва у вчиненні вищезазначеної ДТП визнано [PERSON] та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с. 7). Посилаючись на вказані обставини й на те, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] було застраховано в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», [PERSON] просить задовольнити його позов з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 12 січня 2015 року. Разом з цим, суд не може погодитись з доводами позивача [PERSON], викладеними у позовній заяві та у заяві про зменшення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Згідно п. 12.1 ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до полісу № АЕ/2004441 від 16 січня 2013 року розмір франшизи складає 500 грн. 00 коп. (а.с. 39). У матеріалах справи міститься платіжне доручення № 7433 від 24 листопада 2014 року (а.с. 68), згідно якого Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» здійснило перерахування суми страхового відшкодування на ім'я [PERSON] в розмірі 10173 грн. 09 коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», з урахуванням вищенаведених норм, в повному обсязі здійснено виплату позивачу страхового відшкодування, що свідчить про відсутність порушення його прав. Що ж стосується нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат, то їх нарахування також є безпідставним, оскільки підставою нарахування 3% річних та урахування індексу інфляції є прострочення грошового зобов'язання боржником, але як було зазначено вище лише 17.11.2014 року [PERSON] надав до ТДВ СК «Альфа-Гарант» постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2014 року щодо виправлення описки в постанові Шевченківського районного суду м. Києва від 12.08.2013 року, а саме: замість «д.н.з. [NUMBER] автомобіля Рендж Ровер», зазначити д.н.з. [NUMBER] автомобіля «Рендж Ровер». Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено, що у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Позовні вимоги [PERSON] до ТОВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування є безпідставними, ТДВ СК «Альфа-Гарант» не було порушено прав [PERSON] ТДВ СК «Альфа-Гарант» не відмовляло [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, а лише вказано на необхідність надання всіх необхідних документів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження здійснення страхового відшкодування не в повному обсязі, позивачем суду не надано. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування є необґрунтованим, безпідставним, а тому задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed