Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У серпні 2015р. [PERSON] (Заявник) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт останнього проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], оскільки це необхідно для визначення місця відкриття спадщини. Заяву мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON], 1931р.н., яка була матір'ю Заявника. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 19.11.2014р. [PERSON] було визначено додатковий строк у 3(три) місяці для прийняття спадщини. Для оформлення Свідоцтва про право на спадщину останній звернувся до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори 01.12.2014р., що необхідно визначити останнє місце проживання спадкодавця. При цьому Заявник зазначив, що у зв'язку з тяжкою хворобою його матері (інсульт), за життя, він перевіз її до м.Києва і оселив у квартирі за своїм місцем проживання. Отже останнім місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвами про смерть та про поховання, Довідкою про причини смерті та показами його дружини [PERSON]. Також Заявник вказав, що останнє місце реєстрації [PERSON] знаходилось за адресою: [ADDRESS]. Через тяжку хворобу матері, як вказує Заявник, він не встиг здійснити реєстрацію її фактичного місця проживання саме в м.Києві. З урахуванням того, що встановлення місця проживання спадкодавця необхідне для визначення місця відкриття спадщини, Заявник просив встановити в судовому порядку факт останнього місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні Заявник заяву підтримав та просив задовольнити. Від заінтересованої особи: Першої Київської державної нотаріальної контори Головного управління в м.Києві надійшла заява про слухання справи без представника нотаріальної контори. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], повідомила, що вона є дружиною Заявника [PERSON] та проживає разом з ним за вказаною адресою. Пояснила, що у зв'язку з хворобою [PERSON] за декілька місяців, можливо місяці 4, до смерті остання переїхала проживати до них в Київ. Дані події відбулись приблизно з осені 2008р. [PERSON] хворіла, їй надавалась медична допомога, проживала вона разом з ними в м.Києві до смерті, тобто до [INFO] Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення Заявника, врахувавши покази свідка, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке. [INFO] померла [PERSON] (актовий запис 1537), що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті в м.Києві 21.01.2009р.(а.с.6,23). Довідкою про причини смерті [PERSON] від 21.01.2009р. підтверджується те, що остання померла від гострого порушення мозкового кровообігу та ін. причини, про які зазначено лікарем Поліклініки Шевченківського району м.Києва (а.с.24). Поховання померлої здійснено [PERSON] 30.01.2009р. на кладовищі за адресою: м.Київ, вул.Байкова,16, що підтверджується Свідоцтвом про поховання (а.с.8, 25). Заявник є сином померлої [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], Свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 26.06.1974р., Свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], згідно якого дружині визначено прізвище «[PERSON]», Свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], згідно з яким після розірвання шлюбу їй залишено прізвище «[PERSON]»(а.с.2-5). Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 19.11.2014р. [PERSON] було визначено додатковий строк у три місяці для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO](а.с.27-30). На запит суду Перша Київська державна нотаріальна контора листом від 01.12.2015р. повідомила, що 30.09.2013р. на підставі заяви від імені [PERSON], яка надійшла поштою, було заведено спадкову справу щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вивченням матеріалів спадкової справи було встановлено, що спадкоємцем пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини та не встановлено місце відкриття спадщини. 16.06.2014р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням 6-ти місячного строку для прийняття спадщини та не встановленням місця відкриття спадщини та повідомлено про необхідність звернення до суду. Згідно актового запису про смерть №1537 від 21.01.2009р., виданого відділом реєстрації смерті у м.Києві місце проживання померлої особи: [ADDRESS]. На вимогу п.2.7 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.1221ЦК України спадкову справу №1011/2013р. щодо майна померлої [PERSON] було надіслано за належністю до Першої Слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області, про що листом від 04.08.2014р. було повідомлено спадкоємця. При цьому, як вказується в листі Першої Київської державної нотаріальної контори, 01.12.2014р. до даної нотаріальної контори поштою надійшла не оформлена належним чином заява [PERSON] про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 19.11.2014р., яке не набрало законної сили. Листом від 04.12.2015р. спадкоємцю було роз'яснено про право подачі заяви за місцезнаходженням спадкової справи. Також нотаріальна контора повідомила суд, що свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] Першою Київською державною нотаріальною конторою не видавалось. Одночасно повідомлено, що до вказаної контори 24.07.2015р. надійшло рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 16.07.2015р. про визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії неправомірною та зобов'язання вчинити дії по прийняттю заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на вклад в банку, яким позов залишено без задоволення. Таким чином з наявних у справі доказів встановлено, що спадкова справа №1011/2013 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] у Першій Київській нотаріальній конторі відсутня, а надіслана у 2014р. до Першої Слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області за місцем проживання померлої. Доказів того, що покійна [PERSON] на час смерті була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS], чи тимчасово переміщена в м.Київ, матеріали справи не містять. З пояснень Заявника та показів свідка [PERSON], наданих у судовому засіданні, встановлено, що [PERSON] починаючи з осені 2008р. у зв'язку з хворобливим станом кілька місяців проживала за адресою реєстрації місця проживання її сина, Заявника у справі, [PERSON], якою є: [ADDRESS]. Докази реєстрації місця постійного чи тимчасового проживання [PERSON] за вказаною адресою відсутні. Довідкою про причини смерті [PERSON] від 21.01.2009р., виданою поліклінікою Шевченківського району м.Києва, та Свідоцтвом про смерть останньої від 21.01.2019, виданим відділом реєстрації смерті у м.Києві, підтверджується, що зазначена особа на час смерті фактично проживала в Шевченківському районі м.Києва декілька місяців (за показами свідка можливо 4 місяці). Жодних доказів щодо наявності у померлої рухомого чи нерухомого майна в м.Києві Заявником не надано. Відповідно до ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України (ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (ст.1212 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернуто увагу судів на те, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Разом з тим, ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» чітко визначено, що місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. За ч.1 ст.6 вказаного Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації (ч.1 ст.11 Закону). При цьому виходячи з положень ст.3 вказаного Закону документи, якими може бути підтверджено реєстрацію місця проживання чи місця перебування особи належать: - довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні. Тобто Законом чітко визначено перелік документів, якими підтверджується місце проживання фізичної особи, і саме вони є доказом того де постійно чи тимчасово проживала фізична особа. Заявником не надано суду жодного документу, який би підтверджував зареєстроване місце проживання чи місце перебування [PERSON] саме в м.Києві, проте з листа Першої Київської нотаріальної контори вбачається, що таким було: [ADDRESS]. Пунктами 1.12-1.14 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого 22.02.2012р. за № 282/20595, зокрема визначено: «1.12. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна. Якщо об'єктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження одного із об'єктів цього майна на вибір спадкоємця(ів). За відсутності нерухомого майна місцем відкриття спадщини є місцезнаходження основної частини рухомого майна, що може бути підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу, витягом з реєстру прав власності на цінні папери, ощадною книжкою тощо. 1.13. Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. 1.14. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили.». Таким чином, з усього наведеного вище суд приходить до висновку про те, що сама по собі обставина проживання спадкодавця [PERSON] декілька місяців перед смертю та на час смерті за адресою місця реєстрації її сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не є підставою для встановлення факту місця відкриття спадщини за вказаною адресою, оскільки наявне зареєстроване місце проживання спадкодавця було за іншою адресою в Донецькій області в м.Словянськ, про що зазначено як в листі Першої Київської нотаріальної контори, наданому на запит суду, так і вказувалось самим Заявником в заяві до суду. Доказів зворотного матеріали справи не містять. З урахуванням всього наведеного вище, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] саме за адресою: [ADDRESS], задоволенню не підлягає. Враховуючи положення ст.ст. 29, 1221ЦК України, еруючись ст.ст. 209, 218, ч.2 ст.222 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed