Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 13 травня 2011 року між ним та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір позики, за яким він позичив останньому грошові кошти в сумі 278 950 грн, терміном повернення до 13 листопада 2011 року. З метою забезпечення виконання цього зобовязання, 13 травня 2011 року між ним та ЖБК «Зазимє» було укладено та нотаріально посвідчено три іпотечні договори, зареєстровані в реєстрі за №№ 826, 828, 830, за якими передано йому в іпотеку належні ЖБК «Зазимє» на праві власності три земельні ділянки площею 0,12 га кожна, з кадастровими номерами 3221282801:01:041:0048, 3221282801:01:041:0049, 3221282801:01:041:0050, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Зазимє. У звязку з неповерненням [PERSON] грошових коштів, позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2013 року, позов було задоволено: у рахунок погашення заборгованості за договором позики від 13.05.2011 року в розмірі 278950 грн звернуто стягнення на вказані земельні ділянки та у порядку задоволення вимог іпотекодержателя визнано за позивачем право власності на ці земельні ділянки. Під час реєстрації права власності на вказані земельні ділянки, позивачу стало відомо, що у травні 2013 року, тобто після набрання рішенням суду законної сили, за заявою відповідача вищезазначені три земельні ділянки були поділені на шість земельних ділянок, по 0,06 га кожна, яким присвоєно нові кадастрові номери: 3221282801:01:041:0088, 3221282801:01:041:0089, 3221282801:01:041:0090, 3221282801:01:041:0091, 3221282801:01:041:0092, 3221282801:01:041:0093, а ЖБК «Зазимє» видано свідоцтва про право власності на ці земельні ділянки та здійснено державну реєстрацію права новостворених земельних ділянок. У звязку з наведеним позивач просить скасувати право власності ЖБК «Зазимє» на шість новостворених земельних ділянок площею 0,06 га кожна, що розташовані у с. Зазимє Броварського району Київської області та визнати за ним право власності на ці земельні ділянки. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що договори позики та іпотеки були укладені з метою незаконного заволодіння земельними ділянками. Треті особи у судове засідання не зявились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 13 травня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір позики, згідно умов якого позивач передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 278 950 грн, які останній зобовязався повернути до 13 листопада 2011 року. З метою забезпечення виконання цього зобовязання, 13 травня 2011 року між [PERSON] та ЖБК «Зазимє» було укладено та нотаріально посвідчено три іпотечні договори, зареєстровані в реєстрі за №№ 826, 828, 830, згідно умов яких передано позивачу в іпотеку належні ЖБК «Зазимє» на праві власності три земельні ділянки площею 0,12 га кожна, з кадастровими номерами 3221282801:01:041:0048, 3221282801:01:041:0049, 3221282801:01:041:0050, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Зазимє. У звязку з неповерненням [PERSON] грошових коштів, позивач у липні 2012 року звернувся до суду з позовом до ЖБК «Зазимє» про звернення стягнення на предмет іпотеки, передачу його та визнання права власності. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2013 року, позов було задоволено: у рахунок погашення заборгованості за договором позики від 13.05.2011 року в розмірі 278950 грн звернуто стягнення на три земельні ділянки площею 0,12 га кожна, з кадастровими номерами 3221282801:01:041:0048, 3221282801:01:041:0049, 3221282801:01:041:0050, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Зазимє та належать на праві власності ЖБК «Зазимє» та у порядку задоволення вимог іпотекодержателя визнано за позивачем право власності на ці земельні ділянки. У травні 2013 року за заявою відповідача вищезазначені три земельні ділянки були поділені на шість земельних ділянок, по 0,06 га кожна, яким присвоєно нові кадастрові номери: 3221282801:01:041:0088, 3221282801:01:041:0089, 3221282801:01:041:0090, 3221282801:01:041:0091, 3221282801:01:041:0092, 3221282801:01:041:0093, а ЖБК «Зазимє» видано свідоцтва про право власності на ці земельні ділянки та здійснено державну реєстрацію новостворених земельних ділянок. Наведені обставини підтверджуються навними у матеріалах справи доказами, зокрема, копією договору позики від 13.05.2011р., копіями іпотечних договорів від 13.05.2011р., рішенням Броварського міськрайсуду від 29.12.2012 р., копіями нотаріально посвідчених 21.05.2013 р. заяв про поділ земельних ділянок, довідкою управління Держземагенства у Броварському районі від 22.10.2014р. № 2912, витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання особи і місце розташування майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення права власності, власник у відповідності з вимогами ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право З огляду на наведене та враховуючи, що позивач на законних підставах набув право власності на спірні земельні ділянки, а його право власності на них оспорюється та не визнається відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved