Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж. 02.02.2018 року представник позивача уточнивши позовні вимоги просив замінити первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON], яка отримала свідоцтва про право на спадщину від 26.04.2012 року, після померлого[PERSON] посилаючись на те, що комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі - КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго») здійснювало постачання тепла до квартири відповідача за адресою: квартира [ADDRESS]. Однак, оскільки в порушення Закону України «Про теплопостачання» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила), обов'язки по здійсненню щомісячних розрахунків за теплопостачання та обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення виконувались не в повному обсязі, у зв'язку з чим, станом на 01.01.2018 р., за відповідачем утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 3 141,61 грн. та 203,00 грн. за обслуговування внутрішньобудинкових мереж. В судовому засіданні представник позивача уточненні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, поти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був сповіщен належним чином, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. На підставі ст.67,68 ЖК України, п.п.30, 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов'язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що договір на надання послуг централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення між КП «ТМ Ізмаїлтекплокомуненерго» та відповідачем не укладався, але теплова енергія у квартиру відповідача надавалась, заяву про відключення від теплопостачання відповідач не подавав, таким чином [PERSON] знаходиться у фактичних договірних відносинах з КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго». Станом на 01.01.2018 року, за відповідачем значиться заборгованістьза послуги з централізованого опаленняв сумі 3 141,61 грн. та 203,00 грн. за обслуговування внутрішньобудинкових мереж. Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника, споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Згідно зазначеним нормам Закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» вбачається, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Як вбачається з п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок поукладанню договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, покладається на споживача. Згідно ч.3 ст.20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. У відповідності до ст.25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні організації зобов'язані при зміні тарифів на теплову енергію повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації. Відповідно до ч.2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення проводиться на підставі витягів з постанови НКРЕКП № 146 від 17.10.2014 р., № 1171 від 31.03.2015 р. та № 1171 від 31.03.2015 р. в редакції від 09.06.2016 р., а за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення - рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 461 від 07.06.2013 р.

Outcome: approved