Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що в 2003 році СГВК «Лідія» с. Новомиколаївка, громадянам були видані свідоцтва про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати). Так, [PERSON] видано [PERSON] ХО- XVI №004989 від 08.12.2003 року на суму 7637 грн.; [PERSON] видано [PERSON] ХО- XVI №005056 від 27.10.2006 року на суму 7431 грн.; [PERSON] видано [PERSON] ХО-XVI №005672 від 07.05.2003 року на суму 4194 грн., [PERSON] видано [PERSON] XO-XVI №005673 від 10.04.2003 року на суму 23108 грн.; [PERSON] видано [PERSON] XO-XVI №004128 від 09.07.2003 року на суму 22872 грн.; [PERSON] видано [PERSON] XO-XVI №005036 від 06.12.2005 року на суму 7179 грн.; [PERSON] видано [PERSON] XO-XVI №004519 від 21.04.2003 року на суму 9360 грн., [PERSON] видано [PERSON] XO-XVI №004405 від 21.04.2003 року на суму 9810 грн. На підставі договорів купівлі-продажу від 20.12.2010 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] здійснили відчуження належних їм майнових паїв на користь позивача. За кожен з майнових паїв , позивач заплатив відповідачам, відповідну суму у гривневому еквіваленті, саме таку яка зазначена у свідоцтві на право власності на майновий пай. Відповідачі після укладання договорів купівлі-продажу майнових паїв зобовязались, в термін до 31 грудня 2015 року посвідчити відповідні угоди з метою отримання позивачем в подальшому нового свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Даного зобовязання відповідачі не виконали по причини небажання цього робити, більш того наприкінці грудня 2017 року останні звернулися до майнової комісії КСП «Лідія» та виділили на свої майнові паї - майно в натурі, а саме: Склад № 1 - літер «В», «в», «в1» та Вагову літера «А». Оскільки відповідачі не бажали посвідчувати договори купівлі-продажу майнових паїв, від їх імені за дорученнями, позивач зареєстрував це майно на їх імя, але останні і подальшому відмовились реєструвати Договори купівлі-продажу відповідного майна на його ім'я. В звязку з викладеним позивач змушений звернутися до суду з метою відновлення свої прав та визнання за ним права власності на виділене по майновим сертифікатам майно. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснені аналогічні викладеним у позовній заяві, просив визнати за ним право власності на склад №1 та вагову у комплексі будівель та споруд №1 будинок №1. Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та підтвердив, що відповідачами було продано майнові сертифікати позивачу за їх номінальну вартість, а в подальшому на них виділене майно: склад та вагову. Відповідачі не бажають продовжувати оформлення купівлі-продажу, оскільки вже отримали грошову вартість майна. Заслухавши позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Статтею 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Як вбачається зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо відсутні документи, що засвідчують це право. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Згідно вимог ч.ч. 2, 3 ст. 9 Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Також, відповідно до Указу Президента України від 29 січня 2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» та прийнятої на виконання вищевказаного Указу Постанови КМУ № 177 від 28.02.2001 року, зі змінами від 16.06.2003 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» в пункті 13-14 порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств передбачено, що посвідчення договорів купівлі-продажу, предметом якого є майновий пай, до виділення його в натурі, здійснюється з дотриманням Цивільного кодексу України, але з урахуванням спеціальних актів, що регулюють процес реорганізації КСП та паювання його майна, крім цього У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди. Відповідно до п. 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 квітня 2001 року за № 305/5496, кожен із співвласників мас право відчужити свій пай будь-яким способом в установленому законом порядку. Згідно п. 14 Порядку оформлення правонаступництва за зобов'язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 63, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2001 року № 306/5497, у процесі реорганізації кожен з членів КСП має право поступитись належним йому паєм на користь третьої особи за згодою інших співвласників. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9, який розяснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу майнового паю від 20.12.2010 р. [PERSON] продав, а [PERSON] купив належний продавцеві майновий пай СГВК «Лідія» номінальною вартістю 22872,00 грн., який належить продавцю на підставі свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №004128 (а.с.10). Відповідно до акту приймання-передачі від 20.12.2010 р., від продавця до покупця було передано свідоцтво на майновий пай [PERSON] ХО-XVI №004764 (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №004128, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СГВК «Лідія» в розмірі 22872,00 грн. (а.с.13). Згідно договору купівлі-продажу майнового паю від 20.12.2010 р. [PERSON] продала, а [PERSON] купив належний продавцеві майновий пай СГВК «Лідія» номінальною вартістю 4194,00 грн., який належить продавцю на підставі свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №005672 (а.с.158). Відповідно до акту приймання-передачі від 20.12.2010 р., від продавця до покупця було передано свідоцтво на майновий пай [PERSON] ХО-XVI №005672 (а.с. 15 на звороті). Відповідно до свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №005672, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СГВК «Лідія» в розмірі 4194,00 грн. (а.с.17). Згідно договору купівлі-продажу майнового паю від 20.12.2010 р. [PERSON] продав, а [PERSON] купив належний продавцеві майновий пай СГВК «Лідія» номінальною вартістю 7637,00 грн., який належить продавцю на підставі свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №004989 (а.с.19). Відповідно до акту приймання-передачі від 20.12.2010 р., від продавця до покупця було передано свідоцтво на майновий пай [PERSON] ХО-XVI №004989 (а.с. 19 на звороті). Відповідно до свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №004989, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СГВК «Лідія» в розмірі 7637,00 грн. (а.с.21). Згідно договору купівлі-продажу майнового паю від 20.12.2010 р. [PERSON] продала, а [PERSON] купив належний продавцеві майновий пай СГВК «Лідія» номінальною вартістю 7431,00 грн., який належить продавцю на підставі свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №005056 (а.с.158). Відповідно до акту приймання-передачі від 20.12.2010 р., від продавця до покупця було передано свідоцтво на майновий пай [PERSON] ХО-XVI №005056 (а.с. 15 на звороті). Відповідно до свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №005056, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СГВК «Лідія» в розмірі 7431,00 грн. (а.с.17). Згідно договору купівлі-продажу майнового паю від 20.12.2010 р. [PERSON] продав, а [PERSON] купив належний продавцеві майновий пай СГВК «Лідія» номінальною вартістю 23108,00 грн., який належить продавцю на підставі свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №005673 (а.с.25). Відповідно до акту приймання-передачі від 20.12.2010 р., від продавця до покупця було передано свідоцтво на майновий пай [PERSON] ХО-XVI №005673 (а.с. 25 на звороті). Відповідно до свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №005673, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СГВК «Лідія» в розмірі 23108,00 грн. (а.с.26). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-КГ №155036 виданого21.01.2013, [PERSON] помер 18.01.2013 року (а.с.29). Відповідно до акту приймання-передачі майна №1 від 28.12.2017 року голова майнової комісії КСП «Лідія» [PERSON] передав, а [PERSON] (який діє по дорученню від [PERSON], [PERSON], [PERSON]П.) прийняв майно в натурі згідно майнових сертифікатів ХО-XVI №004989, ХО-XVI №005056, ХО-XVI №005672, ХО-XVI №005673, ХО-XVI №004128, а саме склад №1 вартістю 65198,00 грн. (кормовий двір, цілісний майновий комплекс №8) (а.с.30). Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обєкт нерухомості №1593029065247, загальною площею 1691,9 кв.м., який складається з: склад №1 літера «В», «в», «в1», знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.31,32,33). Згідно технічного паспорту обєкту нерухомого майна склад №1, розташованого за адресою: с. Новомиколаївка, Цілісний майновий комплекс №1, власниками якого є [PERSON], [PERSON], [PERSON], він складається з Склад №1 «В», прибудова «в», прибудова «в1» (а.с.34-40). Згідно договору купівлі-продажу майнового паю від 20.12.2010 р. [PERSON] продала, а [PERSON] купив належний продавцеві майновий пай СГВК «Лідія» номінальною вартістю 7179,00 грн., який належить продавцю на підставі свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №005036 (а.с.41). Відповідно до акту приймання-передачі від 20.12.2010 р., від продавця до покупця було передано свідоцтво на майновий пай [PERSON] ХО-XVI №005036 (а.с. 41 на звороті). Відповідно до свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №005036, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СГВК «Лідія» в розмірі 7179,00 грн. (а.с.44). Згідно договору купівлі-продажу майнового паю від 20.12.2010 р. [PERSON] продала, а [PERSON] купив належний продавцеві майновий пай СГВК «Лідія» номінальною вартістю 9810,00 грн., який належить продавцю на підставі свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №004405 (а.с.46). Відповідно до акту приймання-передачі від 20.12.2010 р., від продавця до покупця було передано свідоцтво на майновий пай [PERSON] ХО-XVI №004405 (а.с. 46 на звороті). Відповідно до свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №004405, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СГВК «Лідія» в розмірі 9810,00 грн. (а.с.48). Згідно договору купівлі-продажу майнового паю від 20.12.2010 р. [PERSON] продала, а [PERSON] купив належний продавцеві майновий пай СГВК «Лідія» номінальною вартістю 9360,00 грн., який належить продавцю на підставі свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №004519 (а.с.50). Відповідно до акту приймання-передачі від 20.12.2010 р., від продавця до покупця було передано свідоцтво на майновий пай [PERSON] ХО-XVI №004519 (а.с. 50 на звороті). Відповідно до свідоцтва [PERSON] ХО-XVI №004519, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СГВК «Лідія» в розмірі 9360,00 грн. (а.с.51). Відповідно до акту приймання-передачі майна №3 від 28.12.2017 року голова майнової комісії КСП «Лідія» [PERSON] передав, а [PERSON] (який діє по дорученню від [PERSON], [PERSON]І.) прийняв майно в натурі згідно майнових сертифікатів ХО-XVI №004519, ХО-XVI №005036, ХО-XVI №004405, а саме: огорожа двору ж/б плити вартістю 20662,00 грн., вагова вартістю 2890,00 грн. (кормовий двір, цілісний майновий комплекс №8) (а.с.52). Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обєкт нерухомості №1593029065247, загальною площею 39,5 кв.м., який складається з: вагова літера «А», знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON] (а.с.53,54). Згідно технічного паспорту обєкту нерухомого майна вагова, піднавіс, розташованого за адресою: с. Новомиколаївка, Цілісний майновий комплекс №1, власниками якого є [PERSON], [PERSON], він складається з вагова «А», прибудова «а», піднавіс «Б», Туалет «Т», душ «Д» (а.с.55-61). Отже судом встановлено, що сторони уклали та договори купівлі-продажу майнових паїв, на які в подальшому було передано майно в натурі, а саме Склад №1 «В», прибудова «в», прибудова «в1», вагова «А», прибудова «а», піднавіс «Б», Туалет «Т», душ «Д», домовились про умови договору, та фактично виконали його, про що свідчить акт прийому-передачі, та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тоді як на теперішній час можливості зареєструвати право власності у позивача немає, оскільки продавці ухиляються від переоформлення майна. Вказане свідчить про втрату у позивача можливості іншим шляхом захистити своє право, ніж звернутися до суду. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо. Таким чином, зважаючи, на те, що в разі відмови позивачу в задоволенні позову, будуть створені умови за яких [PERSON] буде позбавлений можливості в будь-який спосіб зареєструвати право власності на належне йому майно, що призведе до порушення його конституційних прав, приймаючи до уваги що представником відповідачів визнано позов в повному обсязі, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved