Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

У серпні 2020 року представник Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі територіальної громади міста Біла Церква звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Білоцерківської міської ради, [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Листопад 17», в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив: 1) визнати недійсним рішення Білоцерківської міської ради від 31.10.2019 №4618-81-VII «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення комунальної власності за адресою: [ADDRESS] », яким продано у власність [PERSON] земельну ділянку несільськогосподарського призначення комунальної власності (кадастровий номер: 3210300000:07:007:0029) загальною площею 0,2042 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: [ADDRESS] ; 2) витребувати на користь територіальної громади міста Білої Церкви із власності ТОВ «Листопад 17» земельну ділянку з кадастровим номером 3210300000:07:007:0138 площею 0,0871 га для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. В обґрунтування позовних вимог вказано, що прокуратурою за результатами досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42019111030000184 встановлено порушення вимог земельного законодавства під час відведення [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: [ADDRESS] . Зазначено, що рішенням Господарського суду Київської області від 09.12.2008 року у справі № 8/473-08 визнано право власності за [PERSON] на комплекс (автостоянку), що знаходиться за вказаною адресою, яка розташована на земельній ділянці площею 0,2042 га. 08.01.2009 року проведено державну реєстрацію права власності на комплекс. 22.02.2011 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на вказане майно та проведено державну реєстрацію права. 25.09.2018 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, яка розміщена на земельній ділянці площею 0,2042 га, кадастровий номер 3210300000:07:007:0029 та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Білоцерківської міської ради від 29.11.2018 року № 3125-60-VIІ надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою спірної земельної ділянки зі зміною її цільового призначення. ПП «Геосвіт-2012» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] . Рішення Білоцерківської міської ради № 3504-67-VIІ від 28.02.2019 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності, цільове призначення якої змінюється з «12.08. Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій» на «03.08. Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування» громадянину [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2042 га за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква, кадастровий номер: 3210300000:07:007:0029. Вказаним рішення змінено цільове призначення земельної ділянки та передано її в оренду [PERSON] 28.03.2019 року між Білоцерківською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі № 04 та проведено державну реєстрацію договору. Рішенням Білоцерківської міської ради від 31.10.2019 року № 4618-81-VIІ продано у власність [PERSON] спірну земельну ділянку з цільовим призначенням «03.08 Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування», на якій розташовані належні заявнику об`єкти нерухомого майна. 30.11.2019 року на підставі вказаного рішення між Білоцерківською міською радою та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу цієї земельної ділянки та проведено державну реєстрацію права власності. 20.01.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Листопад 17», засновником та директором якого є [PERSON] , укладено договір про право забудови земельної ділянки (суперфіцію), 22.01.2020 року прийнято рішення про його реєстрацію. У серпні 2020 року земельну ділянку з кадастровим номером 3210300000:07:007:0029 площею 0,2042 га [PERSON] поділено на земельні ділянки з кадастровими номерами 3210300000:07:007:0138 площею 0,0871 га та 3210300000:07:007:0139 площею 0,1171 га, які передано у власність ТОВ «Листопад 17», проведено державну реєстрацію права. Позивач зазначає, що відповідно до проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в оренду [PERSON] , розробленого ПП «Геосвіт-2012» та затвердженого рішенням Білоцерківської міської ради від 28.02.2019 року № 3504-67-VII встановлено, що частина земельної ділянки з кадастровим номером 3210300000:07:007:0029, з якої утворена земельна ділянка з кадастровим номером 3210300000:07:007:0138, лежить в межах «червоних ліній» та накладається на землі загального користування населеного пункту міста Біла Церква. Оскільки Білоцерківська міська рада при прийнятті рішення про продаж земельної ділянки [PERSON] та укладенні в подальшому договору купівлі-продажу, незаконно розпорядилась землями загального користування міста площею 0,0872 га, прокуратура, в інтересах територіальної громади міста Біла Церква звернулась до суду. 03.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 03.09.2020 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном п`ять днів з дня отримання копії ухвали. 21.09.2020 року ухвалою судді вказану позовну заяву повернуто позивачу разом з доданими до неї документами. 18.11.2020 року постановою Київського апеляційного суду скасовано ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2020 року про повернення позовної заяви, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 03.12.2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 29.01.2021 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача ТОВ «Листопад 17». В обґрунтування відзиву зазначено про помилкове твердження позивача про те, що частина спірної земельної ділянки відноситься до земель загального користування, оскільки аналізом проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки з викопіюваннями з Генерального плану міста, Плану зонування території міста Біла Церква та Детального плану території сектору № 25 встановлено, що частина спірної земельної ділянки площею 0,0872 га має охоронну зону навколо об`єкта транспорту, а відтак в цій частині земельної ділянки діє особливий порядок її забудови. Крім того, частина цієї земельної ділянки не забудовується, а використовується лише для проїзду до земельної ділянки. Зазначено, що 29.11.2018 року рішенням міської ради надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою спірної земельної ділянки зі зміною її цільового призначення. 28.02.2019 року рішення міської ради затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності, цільове призначення якої змінюється з «12.08. Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій» на «03.08. Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування» громадянину [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2042 га за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква, кадастровий номер: 3210300000:07:007:0029. Вказаним рішення змінено цільове призначення земельної ділянки та передано її в оренду [PERSON] строком на 5 років. 31.10.2019 року рішенням міської ради продано у власність [PERSON] спірну земельну ділянку. Відтак, [PERSON] отримав у власність земельну ділянку на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яким змінено цільове призначення спірної земельної ділянки та дотримано вимоги статті 20 Земельного кодексу України. Вказано, що рішення міської ради є ненормативним актом і вичерпало свою дію після укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, а відтак його скасування не призведе до жодних наслідків. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 29.01.2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , який обґрунтований тим, що спірну земельну ділянку отримано ним відповідно до норм чинного законодавства зі зміною цільового призначення вказаної земельної ділянки. Зазначив, що земельну ділянку з кадастровим номером 3210300000:07:007:0029, площею 0,2042 га з цільовим призначенням «03.08. Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування» він поділив на земельні ділянки з кадастровими номерами 3210300000:07:007:0138 площею 0,0871 га та 3210300000:07:007:0139 площею 0,1171 га і в подальшому відчужив ТОВ «Листопад 17». Вказав про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки частина земельної ділянки з кадастровим номером 3210300000:07:007:0138 площею 0,0871 га не відноситься до земель загального користування, має охоронну зону навколо об`єкта транспорту, не забудовується, а використовується для проїзду. Просив відмовити у задоволенні позову. 11.02.2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника відповідача [PERSON] обґрунтовані тим, що додатково зібраними документами спростовуються аргументи позивача щодо віднесення спірної земельної ділянки до земель загального користування. 17.02.2021 року ухвалою суду у складі головуючого судді Цуранова А.Ю. визнано необґрунтованою заяву керівника Білоцерківської місцевої прокуратури про відвід судді та передано заяву для вирішення питання про відвід судді. 19.02.2021 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошеля Б.І. відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Цуранова А.Ю. від розгляду справи. 10.03.2021 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача Білоцерківської міської ради. Вказаний відзив обґрунтований тим, що спірна земельна ділянка площею 0,2042 га виділена з Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 001876 від 11.10.1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 63, ніколи не відносилась до земель загального користування. Вказано про законність поетапних рішень міської ради. Зазначено, що відповідно до детального плану території сектору № 25 м. Біла Церква, затвердженого рішенням Білоцерківської міської ради від 27.12.2018 року № 3206-63-VII, дана земельна ділянка розташована в зоні проектних закладів громадського харчування, а зміна цільового призначення земельної ділянки площею 0,2042 га повністю відповідає процедурі, зазначеній в статті 20 ЗК України. Оскільки позивач помилково відносить спірну земельну ділянку до земель загального користування, представник відповідача просив залишити позов без задоволення. 22.03.2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про зміну предмета позову. Вказана заява мотивована тим, що з відзивів [PERSON] та ТОВ «Листопад 17» позивачу стало відомо про поділ земельної ділянки № 3210300000:07:007:0029, площею 0,2042 га на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3210300000:07:007:0138 площею 0,0871 га та 3210300000:07:007:0139 площею 0,1171 га, які на підставі актів прийому-передачі майна від 19.08.2020 року передано у власність ТОВ «Листопад 17». 06.04.2021 року ухвалою суду задоволено заяву Білоцерківської місцевої прокуратури. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог. Прийнято до розгляду заяву Білоцерківської місцевої прокуратури в частині зміни предмета позову. Ухвалою суду на місці закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. 30.04.2021 року ухвалою суду на місці змінено назву позивача з Білоцерківської місцевої прокуратури на Білоцерківську окружну прокуратуру. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з посиланням на практику Верховного Суду просила задовольнити, навела обґрунтування за змістом позову. Додатково зазначила, що з наданих відповідачами доказів вбачається, що саме земельна ділянка площею 0,871 га накладається на землі загального користування. Вказала, що додаткових експертиз після поділу ділянки не проводилось. Звернула увагу суду на викопіювання з плану зонування території міста Біла Церква (а.с.99-100 т.1), яке хоч і орієнтовне, але стосується спірної земельної ділянки. Представник відповідача-1 в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Вказала, що спірна земельна ділянка була сформована після вилучення від ВАТ «Росава», потім передана [PERSON] . Зазначила, що останньому було погоджено місце розташування стоянки на площі земельної ділянки 0,2750 га, а згодом її зменшили відрізавши кути до площі розміром 0,2042 га. Зауважила, що генеральний план - це основа, але є ще детальний план території, який конкретизує об`єкти мережі, транспортної розв`язки. Індексу 18:00 у спірної земельної ділянки ніколи не було, єдиним доказом накладення зон може бути землевпорядна документація, доводи позивача є некоректними, а рішення приймалось на основі проекту землеустрою. Вказала, що документи на а.с. 99-100 т.1 є неналежними доказами, оскільки це орієнтовне місцезнаходження всієї зони, при цьому документи на а.с.72,73 т.1 не відносяться до проекту землеустрою і вказують на проходження теплотраси, де не можна будувати, але передавати у власність заборон немає. Представник відповідачів-2,3 в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Додатково зазначила, що з 1999 року спірна земельна ділянка була виділена під палац культури ВАТ «Росава» та ніколи не була землями загального користування, порушень і обмежень у зміні цільового призначення не було. Вказала, що поділ земельної ділянки № 3210300000:07:007:0029 здійснений тому, що одна частина буде забудовуватись, а інша - ні, буде парковка. Звернула увагу на пояснювальну записку до проекту землеустрою спірної земельної ділянки (а.с. 60-61 т.1), де вказано експлікацію земельних угідь, що не вказує на землі загального користування. Зазначила, що в кадастровому плані земельної ділянки № 3210300000:07:007:0029 (а.с.68 т.1) чітко зазначено де проходить межа із землями загального користування - від «А» до «Б» по межі ділянки. Зауважила, що порушено кримінальну справу за фактом підробки документів, але факт підробки не встановлено. Просила відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні, після заслуховування пояснень та дослідження наявних в матеріалах справи письмових доказів, представники сторін зазначили про необхідність завершення розгляду справи та переходу до судових дебатів. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив наступне. Пунктом 1.7 рішення Білоцерківської міської ради від 22.04.1999 року № 103 затверджено технічну документацію ВАТ «Росава» по оформленню права постійного користування земельною ділянкою під розміщення будинку культури площею 8,6801 га забудованих земель по [ADDRESS] (а.с.106 т.2). Пунктом 5.7. рішення Білоцерківської міської ради від 24.07.2003 року № 223 припинено право користування ВАТ «Росава» земельною ділянкою загальною площею 0,1397 га по [ADDRESS] в зв`язку з добровільною відмовою (а.с.111 т.2). Рішенням Білоцерківської міської ради від 27.07.2003 року № 254 припинено право користування ВАТ «Росава» земельною ділянкою загальною площею 0,0950 га по [ADDRESS] - а.с.116 т.2. Розпорядженням Білоцерківської міської ради від 08.10.2003 року № 687Р [PERSON] надано дозвіл на проведення вишуків та складання проектно-кошторисної документації на будівництво автостоянки по [ADDRESS], за рахунок земель Білоцерківської міської ради (а.с.33 т.1). Відповідно до витягу з рішення Білоцерківської міської ради від 02.12.2003 року № 369 [PERSON] попередньо погоджено місце розташування автостоянки на земельній ділянці загальною площею 0,2750 га за рахунок земель Білоцерківської міської ради по [ADDRESS] (а.с.32 т.1). Протоколом засідання архітектурно-будівельної ради при управлінні містобудування та архітектури від 21.04.2004 року № 27/51 [PERSON] затверджено проект автостоянки по [ADDRESS] (а.с.118-119 т.2). Рішенням Білоцерківської міської ради від 27.04.2004 року № 136 [PERSON] дозволено будівництво автостоянки по [ADDRESS], за рахунок земель Білоцерківської міської ради (а.с.34 т.1). Відповідно до висновків ВК БМР від 08.06.2004 року № 1-10-4644/2, Управління містобудування та архітектури БМР від 01.06.2004 року № 38, Білоцерківського МВ земельних ресурсів від 01.06.2004 року № 43, Білоцерківської міської санепідемстанції від 01.06.2004 року № 93, Відділу екологічного контролю в м. Біла Церква від 02.06.2004 року № 52, [PERSON] погоджено відведення спірної земельної ділянки площею 0,2042 га в оренду строком на 5 років під розміщення автостоянки (а.с.122-126 т.2). Рішенням Білоцерківської міської ради від 22.06.2004 року № 220 затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] спірної земельної ділянки (а.с.127 т.2). Згідно дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 26.07.2004 року № 59/04 [PERSON] надано дозвіл на будівництво автостоянки по [ADDRESS] (а.с.35 т.1). Рішенням Господарського суду Київської області від 09.12.2008 року у справі № 8/473-08 визнано право власності за приватним підприємцем [PERSON] на комплекс, що складається з нежитлової будівлі літера «А» площею 17,50 кв.м. та споруд № 1 підпірна стінка - 75,80 п.м.; № 2 підпірна стінка - 40,30 п.м.; № 3 огорожа - 289,30 кв.м.; № 4 ворота - 8,0 кв.м.; № 5 замощення - 2154,50 кв.м., автостоянки « Росава », що знаходиться за адресою [ADDRESS] , яка розташована на земельній ділянці 0,2042 га, зобов`язано КП «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності на вказаний комплекс (а.с.39-42 т.1). 08.01.2009 року КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» прийнято рішення та проведено реєстрацію права власності за [PERSON] 1/1 частки на комплекс, нежитлова будівля літ. «А» пл. 7,2 кв.м. та споруди, реєстраційний номер 26033863, номер запису 744 в книзі 7 (а.с.44 т.1). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2011 року, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за № 5-3169 державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Вишняк О.А., [PERSON] успадкувала вказану нежитлову будівлю (автостоянку) після смерті свого чоловіка [PERSON] (а.с.50 т.1). 26.02.2011 року КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» прийнято рішення та проведено реєстрацію права власності за [PERSON] 1/1 частки на комплекс, нежитлова будівля літ. «А» пл. 7,2 кв.м. та споруди, реєстраційний номер 26033863, номер запису 744 в книзі 7 (а.с.51 т.1). 25.09.2018 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (автостоянка) зазначеної в плані літ. «А», площею 7,2 кв.м. разом з надвірними будівлями та спорудами: огорожа «1-4», вимощення «5», розташована на неприватизованій земельній ділянці площею 0,2042 га, кадастровий номер: 3210300000:07:007:0029 за адресою [ADDRESS] (а.с.80-82 т.1). Рішенням Білоцерківської міської ради від 29.11.2018 року № 3125-60-VIІ надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності, цільове призначення якої змінюється з «12.08. Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій» на «03.08. Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування» громадянину [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2042 га за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква, кадастровий номер: 3210300000:07:007:0029 (а.с.56 т.1). Приватним підприємством «Геосвіт-2012» виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування по [ADDRESS] (а.с. 58-63 т.1). Відповідно до таблиці, що міститься в пояснювальній записці до вказаного проекту землеустрою (а.с.61 т.1), відведення земельної ділянки не вплине на використання суміжних земельної ділянки. Використання земельної ділянки землевласниками повинно здійснюватись з дотриманням вимог ст. 91 Земельного кодексу України. Згідно з довідкою Головного управління держгеокадастру у Київській області від 29.01.2019 року № 164/181-19, земельна ділянка площею 0,2042 га за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.01.2016 року рахується за ПП [PERSON] : номер рядка - 2.9. - «Ділянка для несільськогосподарської підприємницької діяльності»; шифр рядка - 39; графа 49 - «інші землі» (а.с.66 т.1). В матеріалах справи наявна схема розміщення земельної ділянки (а.с.67 т.1). Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки 3210300000:07:007:0029, площею 0,0872 га, землі загального користування позначені від «А» до «Б», землі ВАТ «Росава» - від «Б» до «А», обмеження згідно додатку 6 до постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 року /01.03./ охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта транспорту, площею 0,0872 га (а.с. 68, 92, 107 т.1). Висновком Управління містобудування та архітерктури БМР від 25.01.2019 року № 15/6 [PERSON] погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] та зазначено: згідно детального плану території сектору № 25 м. Біла Церква, дана ділянка розташована в зоні проектних закладів громадського харчування (а.с.70 т.1). Відповідно до висновку Управління містобудування та архітектури БМР від 25.01.2019 року № 15/6 спірна земельна ділянка розташована в зоні проектних закладів громадського харчування з обмеженням: будь-яке будівництво проводити з оформленням в установленому порядку дозвільної документації, яка визначає планувальні обмеження з врахуванням протипожежних, санітарних та інших будівельних робіт (а.с.71 т.1). Актом ПП «Геосвіт-2012» засвідчено, що спірна земельна ділянка межує з охоронною зоною навколо (вздовж) об`єкта транспорту (а.с.74 т.1) Схематично зона обмеження земельної ділянки № 3210300000:07:007:0029 площею 0,0872 га зображена на плані, де землі загального користування позначені від «А» до «Б», обмеження згідно додатку 6 до постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 року /01.03./ охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта транспорту, площею 0,0872 га (а.с.75 т.1). Відповідно до висновку експерта державної експертизи Гончарук О.В. від 15.02.2019 року № 1660/82-19, погоджено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в оренду [PERSON] , категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони, та іншого призначення; склад угідь: забудовані землі; форма власності: комунальна; цільове призначення: на момент складення проекту землеустрою - «12.08 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій»; наявність обмежень: охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта транспорту (а.с.79 т.1). 28.02.2019 року рішенням Білоцерківської міської ради № 3504-67-VIІ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності, цільове призначення якої змінюється з «12.08. Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій» на «03.08. Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування» громадянину [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2042 га кадастровий номер: 3210300000:07:007:0029. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Вказаним рішення змінено цільове призначення земельної ділянки та передано її в оренду [PERSON] з цільовим призначенням «03.08. Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування» строком на 5 років за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква (а.с.83 т.1). 28.03.2019 року між Білоцерківською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі № 04, відповідно до умов якого останньому передано в платне строкове користування земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2042 га, кадастровий номер: 3210300000:07:007:0029, строком на 5 років з орендною платою 151 532,74 грн. в рік. Земельна ділянка передається в оренду разом з: під капітальною одно та двоповерховою забудовою - 0,0013 га, під проїзди, проходи та площадки - 0,2029 га (а.с.86-89 т.1). Відповідно до пункту 32 вказаного договору дія договору оренди припиняється у разі придбання орендарем земельної ділянки у власність. Державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Сіваченко В.Л. 04.04.2019 року прийнято рішення про реєстрацію вказаного права оренди, індексний номер 46311219 (зворот а.с.117 т.1). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.09.2018 року № НВ-3212539132018, спірна земельна ділянка має вид використання земельної ділянки: під розміщення автостоянки, форма власності: комунальна власність. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051, не зареєстровані. (а.с.94-95 т.1). Місце розташування спірної земельної ділянки схематично показано на викопіюванні з плану зонування території міста Біла Церква та викопіюванні з детального плану території сектору № 25 міста Біла Церква (а.с.99,100 т.1). 31.10.2019 року рішенням Білоцерківської міської ради № 4618-81-VIІ вирішено продати у власність [PERSON] земельну ділянку несільськогосподарського призначення комунальної власності кадастровий номер 3210300000:07:007:0029 загальною площею 0,2042 га з цільовим призначенням «03.08 Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування», на якій розташовані належні заявнику об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , встановлено ціну продажу земельної ділянки в розмірі 590 900 грн. (а.с.101-102 т.1). 30.11.2019 року на підставі вказаного рішення між Територіальною громадою міста Біла Церква, в особі Білоцерківської міської ради, та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки за ціною 590 900 грн. (а.с.103-106 т.1). В матеріалах справи міститься висновок ТОВ «Біном-груп» про вартість спірної земельної ділянки у розмірі 590 900 грн. (а.с.109 т.1). Приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Т.А. 30.11.2019 року прийнято рішення про реєстрацію вказаного права, індексний номер 49950160 (зворот а.с.118 т.1). 20.01.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Листопад 17» укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для будівництва (суперфіцію) (а.с.110-111 т.1). Державним реєстратором Томилівської сільської ради Білоцерківського району Науменко О.Є. 22.01.2020 року прийнято рішення про реєстрацію вказаного права, індексний номер 50752472 (а.с.118 т.1). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.02.2020 року № 1006293180, [PERSON] є засновником ТОВ «Листопад 17» (а.с.112-115 т.1). 03.08.2020 року земельна ділянка з кадастровим номером 3210300000:07:007:0029 площею 0,2042 га поділена [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами 3210300000:07:007:0138 площею 0,0871 га та 3210300000:07:007:0139 площею 0,1171 га, що підтверджується заявою [PERSON] про поділ земельної ділянки та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.08.2020 року № 219997452, № 219995752 (а.с.21,23,30 т.2). Державним реєстратором Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Лободою Н.В. 12.08.2020 року прийнято рішення про реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки за [PERSON] , індексні номери: 53572297, 53572575 (а.с.23,30 т.2). Додатковою угодою від 06.08.2020 року договір про встановлення права користування земельною ділянкою для будівництва (суперфіцію), укладений між [PERSON] та ТОВ «Листопад 17», розірвано (а.с.36 т.2). 19.08.2020 року [PERSON] актом прийому-передачі передав земельну ділянку з кадастровим номером 3210300000:07:007:0138 площею 0,0871 га ТОВ «Листопад 17» (а.с.171 т.2) Державним реєстратором Володарської районної державної адміністрації Київської області Олефір Г.П. 27.08.2020 року прийнято рішення про реєстрацію права власності на земельні ділянки 3210300000:07:007:0138, 3210300000:07:007:0139 за ТОВ «Листопад 17», індексні номери: 3772769, 53772471, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.08.2020 року № 221642992 та № 221640619 (а.с.22,29 т.2). Відповідно до листа Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 03.02.2021 № 321/01-14, земельна ділянка з кадастровим номером 3210300000:07:007:0029, площею 0,2042 га сформована за рахунок земель комунальної власності Білоцерківської міської ради з цільовим призначенням - «03.05. Для будівництва та обслуговування будівель закладів культурно-просвітницького обслуговування» (а.с.71 т.2). Згідно з листом Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради від 03.02.2021 № 141/01-08, рішенням Білоцерківської міської ради від 27.12.2018 року № 3206-63-VII затверджено детальний план території сектору № 25 міста Біла Церква, обмеженого вулицями Леваневського, Некрасова, Героїв Крут, Молодіжною та існуючою межею міста. Відповідно до даного детального плану, вказані земельні ділянки належать до території громадської забудови, на якій запроектовано заклад громадського харчування (а.с.73 т.2). Земельні ділянки з кадастровими номерами 3210300000:07:007:0138 та 3210300000:07:007:0139 мають цільове призначення «Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури» та відносяться до категорії земель житлової та громадської забудови, що підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Київській області від 08.02.2021 року № 15/151-21 (а.с.75 т.2). Відповідно до листа начальника Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради О.Терещенкова від 10.03.2021 № 241/01-08 на адресу заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури С.Лужецького, земельні ділянки з кадастровими номерами 3210300000:07:007:0138 та 3210300000:07:007:0139 не накладаються на землі загального користування (а.с.147 т.2). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42019111030000184 01.07.2019 року, за заявою [PERSON] внесено провадження за ч. 1 ст. 358 КК України, за обставинами: невстановлені особи внесли неправдиві відомості до офіційних документів, на підставі яких було прийнято рішення про передачу в оренду земельної ділянки комунальної власності загальною площею 0,2029 га по [ADDRESS] (а.с.20 т.1). Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі № 469/1044/17 зроблено правовий висновок про те, що прокурор може представляти інтереси територіальної громади, оскільки Конституція України та Закон України «Про прокуратуру» надають прокурору повноваження з представництва не тільки загальнодержавних інтересів, але й локальних інтересів держави. Відповідно до положень статті 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно з вимогами ст. 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Пунктом 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. У відповідності до частини першої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на землю. Відповідно до пункту б) частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини першої статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорій здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення (частина друга статті 20 ЗК України). Статтею 80 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, а також безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. У відповідності до частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до частин 1-2 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до частини 1 статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення. За приписами статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до частини 7 статті 186-1 Земельного кодексу України підставою відмови у погодженні документації із землеустрою може бути невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Погодження документації із землеустрою та підготовка висновків із викладом зауважень до неї здійснюються безоплатно. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] набув право користування спірною земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. В подальшому рішенням Білоцерківської міської ради від 29.11.2018 року № 3125-60-VIІ надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки зі зміною цільового призначення. ПП «Геосвіт-2012» розроблений проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, який отримав необхідні погодження та був затверджений рішенням Білоцерківської міської ради від 28.02.2019 року № 3504-67-VIІ. Вказані рішення міської ради не оскаржувались. Обґрунтовуючи правомірність заявлених позовних вимог, позивачем основним аргументом позову зазначено, що надана у власність [PERSON] земельна ділянка частково знаходиться у межах червоних ліній та відноситься до земель загального користування, передача яких у приватну власність забороняється. За загальним правилом землі загального користування - це земельні ділянки, режим користування якими відзначається найбільшою загальнодоступністю. Являють собою як незабудовані, так і забудовані території, у складі різних категорій земель земельного фонду. В містах, селищах і сільських населених пунктах, землі загального користування складаються з земель шляхів сполучення (площі, вулиці, провулки, проїзди (в межах червоних ліній), дороги, набережні), земель для задоволення культурно-побутових потреб населення (парки, лісопарки, сквери, сади, бульвари, водойми, пляжі), полігонів для захоронення неутилізованих промислових відходів, полігонів побутових відходів і сміттєпереробних підприємств, та інших земель, що служать для задоволення потреб міста, селища, сільського населеного пункту. Відповідно до пункту 14 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI) червоні лінії - визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення. У відповідності до статті 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Статтею 39 ЗК України визначено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. У відповідності до частини 2 статті 83 ЗК України усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування перебувають у комунальній власності. Пунктом «а» частини 4 статті 83 ЗК України визначено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Згідно з частиною 1 статті 16 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці. Пунктом 2 частини 4 статті 19 Закону № 3038-VI передбачено, що детальний план території визначає червоні лінії та лінії регулювання забудови. Відповідно до статті 18 Закону України «Про автомобільні дороги» межі вулиці за її шириною визначаються «червоними лініями». Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах «червоних ліній» вулиці не допускається. Таким чином, «червоні лінії» у межах міста відокремлюють межі вулиць, доріг, майданів від території іншого призначення, обмежують території будь-якого призначення (житлові квартали, мікрорайони, промислові і комунальні території, зелені насадження загального користування, тощо). Земельно-технічна експертиза у справі не проводилась, однак з кадастрового плану земельної ділянки 3210300000:07:007:0029 (а.с.68,92,107 т.1) вбачається, що землі загального користування відділені від спірної земельної ділянки жирною лінією від «А» до «Б» по межі вказаної земельної ділянки, а отже земельні ділянки не накладаються. Необхідно зазначити, що кадастровий план (а.с.68,92,107 т.1) у масштабі 1:500 виготовлений в складі документації із землеустрою ПП «Геосвіт-2012» за участю сертифікованого інженера землевпорядника Скороход О.А. , за висновком якого ця ділянка не має заборон для відведення [PERSON] . Натомість викопіювання з плану зонування території міста Біла Церква та викопіювання з детального плану території сектору № 25 міста Біла Церква (а.с.99,100 т.1), що виготовлені у масштабах 1:5000 та 1:2000, на які прокурор посилався як на основні докази, не містять розміру, довжину ліній, координат точок земельної ділянки, тобто є лише умовним розташування (позначенням). Крім того, суд бере до уваги те, що земельна ділянка 3210300000:07:007:0029 була поділена на дві земельні ділянки з номерами 3210300000:07:007:0138 та 3210300000:07:007:0139, однак додаткових доказів (експертиз, висновків, листів) на підтвердження порушень земельного законодавства після поділу ділянки позивачем суду не надано. Суд також зауважує, що практика Верховного Суду, зазначена позивачем на підтвердження обґрунтованості вимог, не підлягає застосуванню, оскільки спірні правовідносини не є аналогічними. За таких обставин, зважаючи на те, що в ході судового розгляду не здобуто достатніх та належних доказів того, що на момент прийняття Білоцерківською міською радою рішення від 31.10.2019 року № 4618-81-VIІ про продаж [PERSON] земельної ділянки несільськогосподарського призначення комунальної власності кадастровий номер 3210300000:07:007:0029, загальною площею 0,2042 га, з цільовим призначенням «03.08 Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування», на якій розташовані належні набувачу об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , виділена відповідачу-2 у власність земельна ділянка відносилася до земель загального користування, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування вказаного рішення Білоцерківської міської ради. Положеннями частини 2 статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття. Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. У практиці Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які необхідно оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо хоча б одного критерію не буде додержано (рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року). Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Згідно із частиною 1 статті 82, частиною 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи наведені вище висновки суду та нормативно-правові акти, принцип змагальності сторін, також не підлягає задоволенню вимога про витребування із власності ТОВ «Листопад 17» земельної ділянки з кадастровим номером 3210300000:07:007:0138 площею 0,0871 га., що виділена після поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3210300000:07:007:0029 загальною площею 0,2042 га. Таким чином, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Outcome: dismissed