Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями що знаходиться за адресою: вул. Йосипа Сліпого, 16Б, м.Червоноград, Львівська область, укладений 14.05.2001 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори та зареєстрований у реєстрі за №2-466, удаваним у частині зазначення покупцем [PERSON] з моменту його укладення; визнати покупцем за договором купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями що знаходиться за адресою: вул. Йосипа Сліпого, 16Б, м.Червоноград, Львівська область, укладений 14.05.2001 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори та зареєстрований у реєстрі за №2-466, [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER]. Вимоги обґрунтовані тим, що у 2001 році [PERSON] придбав у [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться на вул. Й. Сліпого, №16 «Б» в м. Червонограді. Було оформлено договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями що знаходиться за адресою: Львівська область м. Червоноград, вул. Йосипа Сліпого 16 «Б», укладеним 14.05.2001 року, посвідченим державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №2-466. В даному договорі продавцем був зазначений [PERSON], від якого за дорученням від 01.03.2001 р. діяла його дружина [PERSON], а покупцем був зазначений його син [PERSON]. Відповідач при укладенні договору купівлі-продажу не обговорював його істотних умов, не оглядав майно, не узгоджував ціну, не обговорював якість та строки передачі майна, не передавав коштів продавцю, усі ці дії здійснював він. Будинок вони придбавали для себе, за власні кошти, зазначили сина покупцем в договорі за порадою юристів, вважаючи, що не можуть зазначити його, оскільки дружина виступала на стороні продавця за дорученням. Продаж було здійснено за 4504 грн., які він особисто передавав [PERSON], до підписання договору купівлі-продажу в момент оформлення доручення на його дружину 01 березня 2001 року. На момент укладення спірного договору відповідачу виповнилося 18 років, він був студентом і повністю знаходився на його утриманні. Жодними коштами відповідач не володів, ніде не працював, був студентом та навчався на платній формі навчання, тому вищезгаданий договір з часу укладення був частково удаваним правочином в частині покупця, оскільки спірний будинок придбав він та в подальшому добудував за власні кошти. В будівництво, яке тривало до 2007 року, було вкладено значні кошти. Усі роботи по будівництву здійснював та оплачував він. 02.06.2005 року він отримав споживчий кредит в сумі 4500 доларів США, кошти від якого вкладені в будівництво спірного будинку. Також його дружина продала успадковане нею майно, кошти вклали в будівництво спірного будинку. Відповідач жодних коштів ні на купівлю ні на будівництво даного будинку не надавав, оскільки не мав в цей період жодних доходів. Право власності на житловий будинок на підставі рішення виконавчого комітету м. Червонограда від 29.03.2012 року було оформлене на відповідача, оскільки він був зазначений покупцем у спірному договорі купівлі - продажу від 14.05.2001 року. До 2016 року відповідач жодним чином не заперечував його права власності на житловий будинок, ніколи не виявляв бажання в ньому проживати. Він з дружиною, їхня дочка з зятем та двома онуками поживають в будинку з 2007 року, здійснюють догляд та утримання даного житла, необхідний поточний ремонт, сплачують усі поточні комунальні платежі. Відповідач з народження проживає в квартирі у м. Червоноград, вул. Набережна, 27/37, в якій має право власності на 1/4 частку. У 2016 році для оформлення субсидій він звернувся до відповідача щодо реєстрації його фактичного місця проживання та переоформлення будинку на нього, але отримав відмову. Під час цієї розмови він зрозумів, що відповідач не визнає його права власності на будинок, вважає будинок своєю власністю. У звязку зі смертю [PERSON] ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 22.05.2017 року до участі у справі залучено його правонаступника - [PERSON]. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник позивача зазначив, що строк позовної давності слід рахувати з 2016 року, з моменту виникнення спору, повязаного з реєстрацію у вказаному будинку для оформлення субсідії. У разі визнання судом строку позовної давності пропущеним, просить його поновити. Просять позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив застосувати до спору строк позовної давності. Просив у задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у 2001 році [PERSON] з дружиною передав йому кошти за незавершене будівництво, він чітко розумів, що [PERSON] купував будівництво для себе. Жодної мови про те, що будівництво купується для сина не було. Він надав доручення дружині [PERSON] для оформлення договору купівлі-продажу, кошти за незавершене будівництво отримав від [PERSON] в день видачі доручення, його сина при передачі коштів не було. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона з чоловіком придбали для себе, за власні кошти незавершене будівництво у [PERSON] Кошти [PERSON] передавав її чоловік, оглядали будівництво лише вона з чоловіком. Відповідачу на той час було 18 років, він був студентом платної форми навчання, ніде не працював, перебував на їх з чоловіком утриманні, жодний коштів для придбання будівництва та його розбудови не надавав. Будували хату за власні кошти, чоловік наймав майстрів та оплачував їх послуги. Вона продала успадковане майно, кошти від продажу також вклала у розбудову будинку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він штукатурив будинок, власником якого він вважав [PERSON] останній давав йому розпорядження, виплачував кошти за роботу. Відповідач ніколи з ним не розраховувався. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він домовлявся з [PERSON] про виконання будівельних робіт, власником будинку він вважав [PERSON] останній кожної суботи виплачував кошти за роботу. Відповідач ніколи не платив йому за роботу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у нього по сусідству була земельна ділянка з незавершеним будівництвом, яку купив [PERSON] і звів будинок. Будівництвом займався [PERSON], привозив майстрів, оплачував їх послуги. Він ніколи не бачив, щоб відповідач щось робив на будівництві спірного будинку, чи виплачував кошти робітникам. Відповідач ніколи не проживав у будинку, лише був у гостях. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] незавершене будівництво. Вони говорили, що відповідачу залишається квартира, а самі будуть жити у будинку. Будівництвом займався [PERSON], відповідач на той час був студентом. Тепер всім займається зять, відповідач лише приїжджав у гості. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що близько 13 років тому він працював у [PERSON] на будівництві. Останній купував будівельні матеріали та платив за роботу. З відповідачем ніяких справ не мав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є столяр, приблизно у 2006-2007 роках він робив вікна, двері, сходи на замовлення [PERSON] Кошти за роботу виплачував [PERSON] З відповідачем ніяких справ не мав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] був його сусідом, він займався будівництвом, звертався до нього за дозволом на проведення газової труби. Відповідач приїжджав лише у гості. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у 2007 році у нього були заручини з [PERSON] [PERSON] привіз його у будинок, за 2-3 місяці вони зробили ремонт у двох кімнатах та почали проживати там, господарем був [PERSON] відповідач у спірному будинку ніколи не проживав, приїжджав у гості. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що мурував будинок у [PERSON], за роботу платив останній. Відповідача ніколи не бачив і не знає. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Установлено, що за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями від 14.05.2001 року, укладеного між [PERSON], за якого діє [PERSON] та [PERSON], [PERSON] продав а [PERSON] купив незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями, що за адресою: вул. Йосипа Сліпого, 16 Б, м.Червоноград, Львівська область, готовність якого складає 12 відсотків. Продажа здійснена 4504 грн. Відповідно до копії розписки від 01.03.2001 року, [PERSON] отримав у [PERSON] 4504 грн. для передачі йому у власність незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями, що за адресою: вул. Йосипа Сліпого, 16 Б, м.Червоноград, Львівська область. Оплата проведена повністю. Згідно з копією нотаріально посвідченого доручення від 01.03.2001 року, [PERSON] доручив [PERSON] продати за ціну і на умовах на її розсуд належний йому на праві власності незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та земельною ділянкою, що за адресою: вул. Йосипа Сліпого, 16 Б, м.Червоноград, Львівська область. [PERSON] народився 15.04.1983 року, що підтверджується копією його паспорта серії КВ 321737. Відповідно до копії квитанції №20650706 від 20.02.2006 року, [PERSON] оплатив за навчання 1350 грн. [PERSON] був зарахований на навчання до академії у жовтні 2000 року, 07.06.2004 року був переведений на навчання до освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, у вересні 2006 року у звязку із закінченням навчання відрахований з [PERSON]. У липні 2007 року [PERSON] був зарахований на навчання в [PERSON] до освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст та 30.12.2008 року отримав диплом спеціаліста. За час навчання в академії стипендії не отримував. Зазначене ви підтверджується копією довідки ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 13.07.2016 року №1386. Відповідно до копії довідки про зарплату від 30.08.2016 року №335, виданої ПАТ Червоноградський завод Залізобетонних виробів, заробітна плата яка враховувалась при обчисленні пенсії [PERSON] склала 223, 03 грн. [PERSON] працювала на різних посадах у період з 1979 року по 01.10.2010 року, що підтверджується копією трудової книжки БТ-І №4783462. [PERSON] працював на різних посадах у період з 1973 року по 09.09.2014 року, що підтверджується копією трудових книжок [PERSON] Згідно наявних у матеріалах справи копій товарних чеків, накладних, ордерів за період з 2001 по 2012 роки, [PERSON] ніс витрати на придбання будівельних матеріалів. Відповідно до повідомлення Червоноградської ОДПІ від 11.10.2016 року №1528/13-13-11-00-08, [PERSON] у період з 01.01.2000 року по 31.12.2008 року отримував доходи, загальна сума яких 652, 16 грн. (26,81+46,15+209+54,40+54,40+27,20+27,20+207). Згідно копії виписки з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 29.03.2012 року №54, оформлено право власності на житловий будинок на вул. Йосипа Сліпого, 16 Б, м.Червоноград, загальною площею 247, 5 кв.м., житловою площею 100, 7 кв.м. на [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.04.2012 року, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: вул. Йосипа Сліпого, 16 Б, м.Червоноград, Львівська область. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності є власником житлового будинку за адресою: вул. Йосипа Сліпого, 16 Б, м.Червоноград, Львівська область, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав від 19.04.2012 року №33876498. Згідно копії довідки приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу від 25.05.2016 року №52, [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок , що за адресою: Львівська область, с.Артасів, вул.Шевченка, 47 за 44691, 00 грн., земельну ділянку надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд за 29430, 00 грн., земельну ділянку надану для ведення особистого селянського господарства за 29430, 00 грн. та земельну ділянку надану для ведення особистого селянського господарства за 3380, 00 грн. Відповідно до копії довідки АТ «[PERSON] [PERSON]» від 02.06.2016 року, [PERSON] згідно кредитного договору від 22.12.2005 року 3014/08-5/7504-СК був наданий споживчий кредит у розмірі 4500, 00 доларів США. Станом на 02.06.2016 року позичальник повністю виконав свої зобовязання перед АТ «[PERSON] [PERSON]». Згідно наявних у матеріалах справи копій медичних документів [PERSON] у період з 2002 року по 2016 рік хворів та періодично перебував на лікуванні. Переніс ішемічний інсульт, хворів на гіпертонічну хворобу, сечокамяну хворобу, кардіосклероз, церебральний атеросклероз. Був визнаний інвалідом 3 групи. Суд не бере до уваги поданий стороною позивача акт КП «Комунальник» від 16.06.2016 року, оскільки КП «Комунальник» не наділене повноваженнями на складання актів про фактичне проживання осіб за певною адресою. Крім того, на думку суду не є належним та допустимим доказом подані стороною позивача копії накладних та товарних чеків на придбання будівельних матеріалів за період до 14.05.2001 року, а також накладні щодо придбання будівельних матеріалів [PERSON] Вирішуючи спір судом ураховано наступне. 17.03.2017 року представник відповідача подав заяву про застосування строків позовної давності. 22.05.2017 року представник позивача подала клопотання про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними, поновити строк звернення до суду із позовною заявою. Зазначила, що строк позовної давності не пропущено, оскільки позивач звернувся до суду у 2016 році після відмови відповідача щодо реєстрації його місця проживання та відмови щодо оформлення права власності на спірний будинок. Однак, якщо суд дійне іншого висновку, просить вважати, що незадовільний стан здоровя [PERSON] є поважною причиною пропуску строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\~(ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Суд погоджується зі стороною відповідача, в частині пропущення строку позовної давності [PERSON], враховуючи обставини справи, а саме час придбання незавершеного будівництва, введення в експлуатацію вказаного будівництва, фактично той час коли [PERSON] повинен був заявити про себе, як покупець. Однак, суд визнає поважними причини пропущення позовної давності [PERSON] Саме стан здоровя останнього, його хронічні хвороби в-першу чергу стали причинами пропуску позовної давності. Окрім цього, родинні звязки батька з сином, в певній мірі, зупиняли батька подавати позов проти рідного сина. А тому суд приходить до висновку, що порушене право [PERSON], як покупця вказаного будівництва, в подальшому його правонаступника підлягає захисту. Отже, у задоволенні клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності слід відмовити. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Враховуючи те, що спірні правовідносини, пов'язані з укладенням договору купівлі-продажу виникли до прийняття\~Цивільного Кодексу України\~2003 року, необхідно керувався нормами\~ЦК Української РСР 1963 року, які діяли на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до\~ст.41 ЦК Української РСР 1963 року, угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори). Згідно з ст. 58 ЦК Української РСР 1963 року, недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода). Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі. За договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 224 ЦК Української РСР 1963 року). Відповідно до ст. 60 ЦК Української РСР 1963 року, недійсні частини угоди не тягнуть за собою недійсності інших її частин, оскільки можна припустити, що угода була б укладена і без включення недійсної її частини. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних у\~підпункті «е» п. 16 постанови від 28 квітня 1978 р. N 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», визнання угоди недійсною може мати місце й після смерті громадянина, який був її учасником, у тому числі з підстав, передбачених\~ст. 55 ЦК. Такі вимоги можуть бути заявлені другою стороною, спадкоємцями померлого, іншими заінтересованими особами та прокурором. Як зазначено у п.26 (абз.1, 2) Листа Верховного Суду України від 26.05.2001 року «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ (Зобовязання, що виникають з угод)», Якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним із підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд встановить, що фактично майно було придбане за кошти іншої особи і для неї та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає, вказаний договір відповідно до\~статей 58,\~60 ЦК\~визнається недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір. Зокрема, за умови доведеності, що за договором купівлі-продажу автомобіль насправді був куплений не зазначеним у договорі покупцем, а іншою особою, за її кошти, суд відповідно до\~ст. 58 ЦК\~може визнати, що вказаний договір у частині, що стосується покупця, є удаваною угодою і що дійсним покупцем за цим договором є особа, для якої за її кошти був куплений автомобіль. Судом встановлено, що фактично спірний незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями був придбаний та в подальшому закінчений будівництвом за кошти [PERSON] і для його користування, оскільки відповідач коштів на придбання та будівництво цього будинку не надавав, так як не працював, був студентом платної форми навчання та перебував на утриманні батьків, ніколи у спірному будинку не проживав, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та поясненнями свідків, тому суд вважає, що спірний слід визнати удаваним в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором слід визнати [PERSON] Отже, позов задовольняється.

Outcome: approved