Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказав, що із об*яви у «Новій газеті» у рубриці «Продам» йому стало відомо, що відповідач виготовляє меблі. 25 червня 2013 року він зателефонував відповідачу, який це підтвердив. Він приїхав до відповідача, ознайомився зі зразками та домовився на виготовлення йому 2-х поверхового дитячого ліжка за 1.200 гривень, 2-х стулів за 140 гривень і полички для телевізора та DVD за 200 гривень. За виготовлення меблів він відповідачу дав задаток у сумі 300 гривень. 05 липня 2013 року він з братом приїхали до відповідача, забрали заказані ним меблі та остаточно розрахувались. Решту грошей у сумі 1.240 гривень він відповідачу віддав у присутності свого брата. Після встановлення полички, у ніч з 12 на 13 серпня 2013 року, поличка зламалась і з неї впав телевізор «Самсунг» вартістю 3.128 гривень 96 копійок, який стояв на ній. У зв*язку з цим йому була спричинена матеріальна шкода на 3.128 гривень, яку відповідач добровільно відшкодовувати відмовився, сказавши, що продав йому товар, який був у вживанні, та що він неправильно повісив поличку. Після цього відповідач став уникати зустрічей з ним. Більш того, відповідач став йому погрожувати, що звернеться за допомогою до міліції. Вважає, що відповідач продав йому товар неналежної якості, що діями відповідача йому була спричинена і моральна шкода: були порушені його нормальні життєві зв*язки, погіршилось його матеріальне благополуччя, він поніс додаткові непередбачені витрати. Спричинену моральну шкоду він оцінює у 2.000 гривень. Просить позов задовольнити. Відповідач пред*явленого позову не визнав та пояснив, що він не є суб*єктом підприємницької діяльності та виготовленням меблів ніколи не займався. У 2011 році він придбав два 2-х ярусних ліжка. Згодом вирішив одне ліжко продати тому, що воно виявилось для нього зайвим. У «Новій газеті» у рубриці «Продам» він помістив об*яву про продаж 2-х ярусного ліжка. До нього приїхав позивач, оглянув ліжко і сказав, що буде його купувати. Позивач ліжко забрав, але грошей не заплатив. Потім позивач став йому скаржитись, що поличку прибив до стіни, на неї поставив телевізор, поличка зламалась і впав телевізор. Однак, ніякої полички він позивачу не продавав. Після цього до нього зі своїм представником приїхав позивач та став вимагати гроші за телевізор і звернувся до суду з позовом. У задоволенні позову просить відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Згідно зі ст.1166 ЦК України: «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини». При цьому, із об*яви у рубриці «Продам» у «Новій газеті» за № 26 /866/ від 03 липня 2013 року та № 29 /869/ від 24 липня 2013 року вбачається, що відповідач продавав ліжко 2-х ярусне, нове, дерев*яне, недорого, без матраса. Повідомлення про продаж полички у поданих відповідачем у газету об*явах не було. У судовому засіданні судом була оглянута надана позивачем, ніби-то, придбана у відповідача поличка, яка виготовлена кустарним способом та складається із двух склеєних між собою дощечок. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач не є суб*єктом підприємницької діяльності. Позивачем суду не надано доказів, що надана суду для огляду і оглянута судом поличка була позивачем придбана саме у відповідача. Суд не приймає до уваги аудиозапис сторін між собою тому, що він є неналежним доказом. Відповідно до ст.60 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.» Згідно зі ст. 59 ЦПК України: «Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.» У судовому засіданні було встановлено, що відповідач виготовленням меблів не займається, а лише продав зайве для нього 2-х ярусне ліжко, що стверджується об*явою, поміщеною у рубриці «Продам» у «Новій газеті». При таких обставинах суд, оцінивши всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд вважає, що також не підлягає задоволенню і позов про стягнення з відповідача моральної шкоди. У зв'язку з тим, що, згідно до чинного законодавства, позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати у вигляді судового збору необхідно покласти на рахунок держави.

Outcome: dismissed