Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

у серпні 2017 р. позивач звернулась до суду із зазначеними позовними вимогами, просила суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 20172 грн 47 коп.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., витрати на проведення експертного дослідження пошкодженого автомобіля в сумі 1400 грн 00 коп.; витрати на розбирання автомобіля для проведення експертизи 330 грн 00 коп.; моральну шкоду в розмір 10 000 грн 00 коп., а всього: 32542 грн 47 коп. 07.12.2018 було надано заяву про відмову від частини позовних вимог, де позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмір 10000 грн 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн 00 коп.; витрати на проведення експертного дослідженні пошкодженого автомобіля в сумі 1400 грн 00 коп.; витрати на розбирання автомобіля для проведення експертизи 330 грн 00 коп., а всього: 12370 грн 00 коп. Посилається позивач на ті підстави, що 03.03.2017 о 13 год. 40 хв. по проспекту Відрадний, 18 в м. Києві сталося ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 06.04.2017 [PERSON], визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності. Через вказане ДТП позивач понесла матеріальні збитки пов'язані із ремонтом автомобіля [NUMBER], та експлуатацією, що спричинило позивачу моральні страждання. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідаа була застрахована в Страховій компанії «Альфа-Гарант», загальна страхова суму становить 100 тис. гривень, яка за заявою від 12.06.2017 виплатила їй страхове відшкодування в сумі 19380 грн 75 коп. Страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди у зв'язку з чим позивач звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 14.01.2019 від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 41,61). Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 63). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 03.03.2017 о 13 год. 40 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по проспекту Відрадному, 18 в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який зупинився попереду. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 06.04.2017 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 5). Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП була зареєстрована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу №АК1954548 (а.с. 51). Згідно висновку №384/17 експертного товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 15.06.2017 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП, що сталась 03.03.2017, становить 65973 грн 56 коп.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок його пошкодження в результаті ДТП, що сталась 03.03.2017. становить 39553 грн 22 коп. (а.с. 7-13). Згідно Договору про надання експертних послуг від 09.06.2017 вартість послуг, наданих за цим договором, встановлено в розмірі 1400 грн 00 коп.(а.с. 37). Згідно Квитанції [PERSON] було сплачено 330 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІДІ-Санрайз», призначення платежу: за товари та послуги (а.с. 38). Згідно Звіту по транзакціям за період з 2017-06-12 по 2017-06-12 від 12.06.2017 позивачу виплачено страхове відшкодування в сумі 19380 грн 75 коп. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього кодексу. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. За положеннями ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я. У роз'ясненнях, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 з подальшими змінами, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, що завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, мають враховуватися стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача (відповідача), причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням відповідача. Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу було спричинено моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях та необхідності додаткових зусиль для організації звичного способу життя. Отже, оскільки відповідач не відшкодовано повну суму матеріального збитку, а тому із нього підлягає стягненню сума моральної шкоди, яку зазнав позивач через пошкодження транспортного засобу у розмірі 10 000 грн 00 коп.; витрати на проведення експертного дослідження в сумі 1400 грн 00 коп. та витрати на розбирання автомобіля для проведення експертизи у сумі 330 грн 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 640 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved