Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь додаткові витрати на лікування дитини з січня 2017 року по січень 2018 року в сумі 6000 гривень та стягувати з відповідача щомісячно по 500 гривень до виздоровлення дитини. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Рішенням суду з відповідача стягуються аліменти в розмірі 400 гривень. В даний час дочка [PERSON] часто хворіє, на її лікування необхідні додаткові кошти. Так з січня місяця 2017 року по січень 2018 року в звязку з лікуванням дитини нею було витрачено приблизно 6000 гривень. А тому, вона вважає, що відповідач повинен приймати участь в додаткових витратах на лікування. Крім того, вважає що відповідач повинен надавати допомогу на лікування дочки в розмірі 500 гривень щомісячно. Сторони в судове засідання не прибули, 14 травня 2018 року до суду надійшли заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позивачка позов підтримала просила стягнути половину витрат згідно наданих квитанцій та по 500 гривень щомісячно, а відповідач визнав частково, згідний на стягнення з нього фактично понесених витрат. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Будучи допитаною в попередньому судовому засіданні [PERSON] позов підтримувала з підстав викладених в позовній заяві. Вказала, що нею постійно здійснюється закупівля ліків для дитини в різних аптеках. Інколи їй не видають чеки, однак це не означає що вона не пеонесла вказані в позові витрати. Крім того, суду пояснила, що стягнуті з відповідача додатково по 500 гривень, буде витрачати виключно на лікування дитини. Відповідач в попередньому судовому засіданні не заперечив, що повинен сплатити половину понесених витрат на лікування. Однак на стягнення з нього ще по 500 гривень на лікування в майбутньому не згідний. З нього за рішенням суду на користь позивачки стягуються аліменти в збільшеному розмірі в сумі 1100 гривень. В нього є ще двоє дітей, на утримання яких також необхідні кошти. Його дружина на даний час ніде не працює. Він також часто хворіє, його захворювання впливають на можливість працювати. Просив в задоволенні позову в частині стягнення по 500 гривень до ви здоровлення дитини відмовити. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 2 і 3 ст. 150 СК України встановлено обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В силу дії ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка часто хворіє (а.с.41-43). Згідно представлених фіскальних чеків (а.с.44-45) позивачкою було витрачено кошти на медичні препарати на загальну суму 4120 гривень 67 копійок. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з наведеного суд вважає, що є всі підстави для покладення на відповідача обовязку сплатити половину суми додаткових витрат на лікування дитини. Що стосується вимоги позивачки про стягнення з відповідача щомісячно по 500 гривень до виздоровлення дитини суд вважає, що така до задоволення не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ст.12,82 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачкою не надано суду документальні докази майбутніх витрат, їх розрахунки та обґрунтування. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути половину суми додаткових витрат на лікування дитини, а саме 2060 гривень 34 копійки. В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial