Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 01 жовтня 2017 року вона народила дитину чоловічої статі, батьком якого є відповідач. На теперішній час разом з батьком дитини не проживає. Дитина проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а її утримання потребує значних матеріальних витрат, у звязку з цим позивачка вимушена звернутися до суду. Та просить\~ стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 3000 грн. щомісячно і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду уточнену заяву, в котрій просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Уточнену заяву підтримала\~ та просила задовольнити, а також зазначила що справу просить розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги в визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 765208, виданого 17.10.2017 року Кальміуським районним у м. Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис № 767, вбачається, що [PERSON] народився 01.10.2017 року, в графі «Батьки» зазначено батько [PERSON], а мати [PERSON]. Відповідно до інформації № 02-126/4-3445/1 від 20.01.2018 року дитина [PERSON] мешкає разом з позивачкою по справі в [ADDRESS] та знаходиться на її повному утриманні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. При цьому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі викладеного, а також з урахуванням обставин, передбачених ст.182 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати, повязані з розглядом справи, а саме: судового збору у сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved