Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У серпні 2018 року Приватне акціонерне товариство «СК «АХА Страхування» звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між позивачем і [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 00005а5чр. Згідно зазначеного договору було застраховано майновий інтерес щодо наземного транспортного засобу автомобіля марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до умов договору страхування, страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, Страхувальнику. 19.08.2015 року сталось ДТП. Настання дорожньо-транспортної пригоди та вина відповідача встановлена постановою Солом'янського районного суду м. Києва. На підставі укладеного Договору страхування, заяви про виплату страхового відшкодування та Страхового акту позивач виплатив належне страхове відшкодування в розмірі 64\~716,16 грн., тому набув право вимоги до винної особи. Рішенням Господарського суду м. Києва у справі за позовом ПАТ «СК «АХА Страхування» до ПАТ «УТСК» (що є страховиком [PERSON]) з ПАТ «УТСК» на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» стягнуто 49\~500,00грн. як суму страхового відшкодування. Посилаючись на викладене та норми ст.. 993, 1166, ч. 2 ст. 1187, ч.1 ст. 1191 ЦК України, ст.. 27 Закону України «Про страхування» позивач просить стягнути з відповідача суму збитків у порядку суброгації у розмірі 15\~216,16 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129\~Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. При розгляді справи судом встановлено, що 19.08.2015 року о 13 год 15 хв [PERSON] управляючи автомобілем [NUMBER], припаркував свій автомобіль на бульварі Чоколівському, 9/14 в м.Києві, проте не впевнившись в безпеці дорожньої обстановки та відсутності перешкод іншим учасникам дорожнього руху, відчинив двері свого транспортного засобу, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER], чим порушив п.п.2.3 (б) , 15.13 ПДР України, що призвело до механічних пошкоджень обох автомобілів. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 травня 2015 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Відповідно договору № 00005а5чр добровільного страхування наземного транспортного засобу від 30.01.2015 року, страховиком є ПАТ «СК «АХА Страхування», страхувальником [PERSON] Згідно зазначеного договору було застраховано майновий інтерес щодо наземного транспортного засобу автомобіля марки марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER], та страховик набув обовязку відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрати або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП (дорожньо-транспортної пригоди) за участю транспортного засобу. Відповідно до умов п.14.2 даного Договору загальний термін дії договору становить по 29.01.2016 року. 11.09 2015 року до ПАТ «СК «АХА Страхування» звернулась [PERSON]О із заявою про настання страхового випадку. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування вартість матеріального збитку автомобіля «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] ,складає 64\~716,16 грн. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 11.09.2015 та 07.10.2015 року було складено Страхові акти №1.003.15.12082/VESKO19553 та № 1.003.15.12082/VESKO21281, відповідно до яких вартість страхового відшкодування склала 64\~716,16 грн. Відповідно до вимог ст.. 979 ЦК України зо договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно платіжних доручень №195 468 від 14.09.2015 року та №200\~245 від 08.10.2015 ПАТ «СК «АХА Страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі 64\~716,16 грн.. на рахунок Автоцентр [PERSON] Відповідно до ст.. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.. 993 ЦК України та ст.. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інші особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст.. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У добровільному порядку [PERSON] не відшкодував збитки. Відповідно до вимог п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст..ст. 440,450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.. 993 ЦК України та ст.. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст.. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхова компанія «АХА Страхування» набула права вимоги про відшкодування збитків,завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, щодо [PERSON], як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка зобовязана сплатити потерпілому фактично заподіяну шкоду. Тому, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам та врахувавши пояснення сторін, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення збитків в порядку регресу у розмірі 15\~216,16 грн. підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1762 грн. підлягають задоволенню

Outcome: approved