Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] на свою користь в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих пошкодженням під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіля марки «MAZDA 3» реєстраційний номер [NUMBER] , грошові кошти у розмірі - 129 000 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог зазначається, що 09 липня 2020 року на дорозі М-01 між селом Залісся та селом Семиполки Броварського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «MAZDA 3», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «FIAT ALBEA», реєстраційний номер [NUMBER] . У результаті ДТП автомобіль марки «MAZDA 3», реєстраційний номер [NUMBER] , зазнав значних механічних пошкоджень. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі - 340 грн. 00 коп. Відповідно до звіту про оцінку майна № 314/07-20 від 11 липня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «MAZDA 3», реєстраційний номер [NUMBER] , становить - 259 033 грн. 00 коп. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 26 жовтня 2020 року до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] . Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 26 жовтня 2020 року залучено до участі у даній справі третю особу - товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ «СК «Альфа-Гарант»). 17 листопада 2020 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути із [PERSON] на свою користь різницю матеріального збитку у розмірі - 77 739 грн. 75 коп. Заява про зменшення позовних вимог мотивована тим, що на підставі угоди про розмір страхового відшкодування ТДВ «СК «Альфа-Гарант» сплачено на користь позивача грошові кошти у розмірі - 80 000 грн. 00 коп. Враховуючи недоцільність ремонту пошкодженого власного транспортного засобу, позивач вчинила його продаж на суму 40 000 грн. 00 коп. Таким чином, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню відповідачем становить 77 739 грн. 75 коп. 17 листопада 2020 року позивачем подано до суду відповідь на відзив. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування № АО/2824172 від 19 лютого 2020 року. Розмір, завданої позивачу [PERSON] майнової (матеріальної) шкоди майже повністю покривається за рахунок суми страхового відшкодування. Вважає, що позивачу недоцільно проводити відновлювальний ремонт пошкодженого у результаті ДТП транспортного засобу, так як ринкова вартість аналогічних автомобілів на даний час є меншою ніж вартість відновлювального ремонту. Третя особа ТДВ «СК «Альфа-Гарант» у судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду не повідомлені. Вислухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2020 року приблизно о 20 год. 15 хв., [PERSON] , на автодорозі М-01, між селом Залісся в бік села Семиполки, керуючи автомобілем марки «FIAT ALBEA», реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем марки «MAZDA 3», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив пункти 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що є у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП, а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 124 КУпАП. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі - 340 грн. 00 коп. Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] є власником транспортного засобу марки «MAZDA 3», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 314/07-20 від 13 липня 2020 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «MAZDA 3», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 197 739 грн. 75 коп., вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля на момент проведення дослідження становить - 259 033 грн. 00 коп., ринкова вартість автомобіля - 197 739 грн. 75 коп. З матеріалів справи вбачається, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «FIAT ALBEA» реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу № АО/2824172, страхова сума за шкоду заподіяну майну становить - 130 000 грн. 00 коп., розмір франшизи - 0 грн. 00 коп. Відповідно до угоди про розмір страхового відшкодування від 28 вересня 2020 року, укладеної між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] , сторонами на підставі пункту 2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» досягнуто згоди про розмір матеріального збитку та розмір страхового відшкодування, що складає 80 000 грн. 00 коп. Доказів перерахуванням вказаних коштів позивач до суду не надала, як і доказів відчуження транспортного засобу на суму 40 000 грн. 00 коп. Разом з тим, враховуючи зменшення розміру позовних вимог, суд вважає, що позивач отримала вказані грошові кошти, так як зазначені обставини спростовані не були. Відповідно до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оцінюючи в сукупності всі докази, суд дійшов наступного висновку, так з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль, власником якого є позивач у справі. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Позивач [PERSON] пред`явила позовні вимоги до [PERSON] про відшкодування завданих збитків у розмірі - 77 739 грн. 75 коп. (враховуючи, що загальний розмір завданого збитку становить 197 739 грн. 75 коп.) з вирахуванням суми страхового відшкодування, сплаченого ТДВ «СК «Альфа-Гарант» у розмірі - 80 000 грн. 00 коп. на підставі угоди про розмір страхового відшкодування та суми отриманої від продажу автомобіля у розмірі - 40 000 грн. 00 коп. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За таких обставин, у межах ліміту відповідальності, розмір якого у даному випадку становить 130 000 грн. 00 коп. відшкодування збитків покладається на страховика. У [PERSON] виникає обов`язок по відшкодуванню шкоди лише у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди. Заявлена сума стягнення повністю не покривається лімітом відповідальності за полісом АО/2824172 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, стягненню із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає відшкодування матеріальних збитків у розмірі - 27 739 грн. 75 коп., що є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а також з вирахуванням суми, отриманої від продажу транспортного засобу (197 739,75-130 000-40 000=27739,75). Суд звертає увагу, що позивач, виходячи із принципу свободи договору мала право укласти договір, в якому визначити розмір відшкодування. Разом з тим, відповідач не був стороною договору та у силу положень діючого законодавства не повинен нести відповідальність в межах охоплених страховою сумою, визначеною полісом № АО/2824172. Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 300 грн. 00 коп., що є пропорційним від суми задоволених позовних вимог. З урахуванням зменшення позивачем позовних вимог, останній слід повернути судовий збір у розмірі - 449 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial