Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У січні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом в якому просив суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні домоволодінням, шляхом демонтажу каналізаційних труб та врізки до каналізаційної мережі житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, є власником житлового будинку, площею 99,6 кв.м., та земельної ділянки, площею 0,0778 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка належить на праві приватної власності [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку № 79-2-00764 від 11 вересня 2000 року. Право власності на домоволодіння підтверджується договором купівлі-продажу від 18 червня 1997 року № 5-3387, згідно якого [PERSON] придбав у [PERSON] 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] Право власності на іншу частину домоволодіння набуто 05 грудня 1997 року, на підставі договору дарування № 7-3362, за яким [PERSON] та [PERSON] подарувала [PERSON] 7/15 та 3/15 житлового будинку [ADDRESS] До 1997 року житловий будинок по [ADDRESS] належав на праві спільної часткової власності трьом співвласникам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В 1994 та 1996 році, до житлового будинку [ADDRESS], за власний кошт співвласників, було влаштовано каналізаційний трубопровід, на підставі відповідної технічної документації. З метою проведення добудов погосподарських споруд, під шаром ґрунту виявлено мережу каналізаційних труб, які влаштовані зі сторони домоволодіння по [ADDRESS] та врізаються в каналізаційну мережу будинку [ADDRESS] Звертаючись до суду з жданим позовом, позивач зазначає, що його обмежено у праві користування власною земельною ділянкою та створено суттєві перешкоди у здійсненні права власності, оскільки у зв'язку із недотриманням технічних умов при проведенні каналізування відповідачами, на даний час позивач обмежений у здійсненні будівництва на належній йому земельній ділянці. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову у зв'язку із його необґрунтованістю та безпідставністю, зазначила, що дозвіл на проведення каналізаційної мережі через домоволодіння [ADDRESS] в свій час отримувався батьком відповідача безпосередньо у [PERSON], про що свідчить відповідна заява згода останньої, яка на той час була співвласником будинку. Права позивача жодним чином не порушені відповідачами, а каналізування проведено у відповідності до вимог діючого на той час законодавства, що стверджується відповідними технічними умовами. Відповідач [PERSON] підтримала заперечення відповідача [PERSON] Представник третьої особи - ПАТ «Київодоканал» заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх недоведеність. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, площею 99,6 кв.м за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування, посвідченого 05.12.1997 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 7-3362; а також на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.06.1997 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 5-3387. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого [PERSON], останньому належить на праві власності земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0778 га, з кадастровим номером [NUMBER]. Домоволодіння [ADDRESS] а також земельна ділянка за вказаною вище адресою, належить на праві спільної часткової власності відповідачам у справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих [INFO] після смерті [PERSON] Судом встановлено, що будинки позивача та відповідачів підключені до систем каналізаційної мережі. В 1996 році ПАТ «АК «Київводоканал» видані відповідні технічні умови для приєднання до каналізаційної мережі по [ADDRESS] до каналізаційної мережі по [ADDRESS] на підставі згоди власника земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] Дана згода підтверджується письмовим записом від 07.05.1996 року на заяві щодо дозволу на приєднання каналізаційної мережі (а.с. 70) та поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні, зокрема, показами свідків [PERSON] та [PERSON] Крім того, судом встановлено та підтверджується актами обстеження технічного стану від 06.10.2014 року та 12.02.2015 року, що водовідведення від будинку здійснюється через дворову мережу спільного користування до міської каналізаційної мережі по [ADDRESS]. До даної каналізаційної мережі підключені будинки [ADDRESS], має проектну документацію і акт технічного приймання каналізації ксерокопії документів надані не були. [ADDRESS] має проектну документацію та акт технічного приймання каналізації. [ADDRESS] а має проектну документацію та акт технічного приймання каналізації, ксерокопії документів надані не були. [PERSON] надала згоду на підключення до каналізаційної мережі будинків № 48 а та № 50 про що свідчить запис в проектній документації. В ході розгляду справи судом встановлено, що зазначені роботи щодо підключення до каналізації, розташованої на земельній ділянці будинку [ADDRESS], проведені за письмової згоди [PERSON], яка на час їх проведення, тобто станом на 1996 рік була співвласником вказаного вище домоволодіння. Крім того, проведення каналізації відбулося з дотриманням усіх технічних умов та відповідно до правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України затверджених наказом України з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 р. N 190, за погодженням із ПАТ «Водоканалом». Так, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №6427/15-42 від 20.11.2015 р. встановлено, що станом на момент дослідження проектно-технічна документація щодо каналізування житлового будинку [ADDRESS] в цілому відповідала нормам чинного законодавства у галузі будівництва на момент складання проектно-технічної документації, тобто станом на 1996 рік. У зв'язку з обмеженим доступом (можливий шляхом розбирання), встановити відповідність прокладання підземних трубопроводів фактично збудованої каналізаційної мережі, в тому числі конструктивних рішень (матеріали трубопроводів, основи трубопроводів, глибина закладання тощо), проектній документації не вбачається можливим, а тому встановити у повному обсязі, відповідність проектно-технічної документації щодо каналізування житлового будинку [ADDRESS] фактично побудованому каналізаційному трубопроводі не можливо. Поряд цим, проектно-технічна документація щодо каналізування житлового будинку [ADDRESS] відповідає фактично побудованій каналізаційній мережі у планувальній частині за збудованим колодязями та ознаками функціонування (місце врізки, напрямок руху господарчо-побутових стоків). Відповідно до Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 та Привал приймання стічних вод підприємства у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 за № 37 ПАТ «АК «Київводоканал» є виробником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до п. 4.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови. Відповідно до п. 4.3 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньо будинкових мереж або до мереж споживачів). З наявного в матеріалах справи встановлено, що проведення каналізації за адресою: [ADDRESS], проводилось відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В ході судового розгляду позивачем не надано суду доказів, які б спростовували висновки експерта щодо відповідності проведеної каналізації вимогам чинного на час проведення законодавства, а також свідчили б про існування порушень з боку відповідачів, які перешкоджають позивачу у користуванні домоволодінням по [ADDRESS]. Обставини, на які посилається позивач фактично існують з 1996 року, та на протязі всього часу до моменту звернення до суду, позивач не звертався до відповідних державних органів щодо існуючих, на його думку, порушень вимог закону при проведенні каналізування, а також усунення таких порушень. Таким чином, зважаючи на недоведеність позовних вимог, суд приходить до висновку, що в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed