Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Екостаркон», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ-Екосвіт», Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств, оскільки вважає, що укладений договір порушує публічний порядок, що суперечить інтересам держави і суспільства, вчинений з метою порушення екологічної безпеки громадян. В обґрунтування позову посилався на те, що у липні 2017 р. він дізнався про укладення спірного договору, відповідно до якого відходи, належні комунальній громаді м.Львова вивозяться на територію м.Старокостянтинова. Фактично Комбінат комунальних підприємств протизаконно набуває у власність відходи, які не були утворені на території міста Старокостянтинова. Також, позивач вказав, що пункт 3.1 Договору прямо передбачає про перехід у власність відходів, які вироблені у місті Львів до Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств (далі ККП). Крім того, позивач вказав, що відповідач Старокостянтинівський ККП, грубо порушує п. 2.2.1 власного Статуту затвердженого рішенням 17 сесії Старокостянтинівської міської ради від 17 лютого 2017 року № 13, оскільки придбання відходів, що є власністю інших територіальних громад не є і не може бути предметом його діяльності. Крім того, позивач вказав, що договір не містить будь яких даних про клас небезпеки та рівня небезпечності відходів, що придбаваються у власність територіальної громади міста Старокостянтинів. Всупереч цьому, у договорі жодним чином не вказано і те, що податок за вироблені на території міста Львова відходи сплачує саме Львівська міська рада. Позивач вважає, що цей Договір грубо порушує його конституційні права на безпечне життя і здоровя, довкілля та норми законодавства, що врегульовує питання поводження з відходами, природоохоронного закону, про місцеве самоврядування, законодавство, що врегульовує господарську діяльність комунальних підприємств, а тому просить визнати незаконними спосіб укладення і виконання такого нікчемного договору . В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали та просять їх задовольнити повністю. Відповідачі, які належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, до суду не зявились, про причини неявки суду не повідомили. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що представники позивача посилаються на те, що 26 квітня 2017 р. між Львівським комунальним підприємством «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс», ТзОВ «Екостаркон», ТзОВ «ДВ-Екосвіт», Старокостянтинівським комбінатом комунальних підприємств укладено договір про співпрацю, який на його думку порушує публічний порядок, та конституційні права на безпечне життя і здоровя, довкілля. Оригінал Договору представники позивача не надали, натомість вказали, що Договір роздрукували з Інтернет ресурсу. Вказані обставини позивач та його представник підтверджують: паспортними даними позивача; копією Договору про співпрацю від 26 квітня 2017 року. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Натомість, ані позивачем, ані його представниками не надано жодних доказів, чим саме договір від 26 квітня 2017 року порушує публічний порядок, є незаконним та таким, що грубо порушує конституційні права позивача на безпечне життя і здоровя, довкілля. Відповідно\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Звертаючись до суду із позовом, позивач надав для суду як доказ копію договору про співпрацю від 26 квітня 2017 р., укладений між «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Екостаркон», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ-Екосвіт», Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств. Крім того, усі документи додані до позову [PERSON], також подані у копіях, які позивач отримав з мережі Інтернет. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] не доведено тих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а тому в задоволенні його позову слід відмовити.

Outcome: dismissed