Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

У серпні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] районної у м. Полтаві ради, визначивши третіми особами Першу полтавську державну нотаріальну контору, Реєстраційну службу Головного управління юстиції у Полтавській області, про визнання права власності в порядку спадкування за ним на квартиру [ADDRESS] за заповітом, оскільки вказує на те, що вказана квартира належала померлій його матері [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 1996 року, посилаючись на те, що являється єдиним спадкоємцем спадкового майна за заповітом після померлої 13 листопада 2012 року його матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори йому було відмовлено, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме спадкове майно, у звязку з чим позивач звернувся із вказаним позовом та прохав його задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 04 листопада 2013 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено територіальну громаду в особі [PERSON] міської ради та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] міське управління юстиції. В судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та прохав його задовольнити в повному обсязі (а. с. 50, 68, 89, 123). Представник відповідача [PERSON] районної у м. Полтаві ради надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду (а. с. 31, 118). Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заперечення, де вказав, що позивачем не надано до матеріалів позову жодних належних доказів наявності порушення його прав міською радою, тому прохав відмовити в задоволенні позову (а. с. 101-102) Представники третіх осіб Першої полтавської державної нотаріальної контори, Головного управління юстиції у Полтавській області та [PERSON] міського управління юстиції в судове засідання не зявилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, при вирішенні справи поклалися на розсуд суду (а. с. 35-37, 38, 48, 65, 67, 86). Перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла 13 листопада 2012 року, про що Спеціальним відділом ЗАГС управління ЗАГС адміністрації міського округу «Місто Калінінград» 14 листопада 2012 року видане свідоцтво про смерть серії І-РЕ № 747739, актовий запис № 5187 (а. с. 22). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], загальна площа якої становить 44.7 кв.м., що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 1996 року, зареєстрованого в реєстрову книгу № 112 за реєстровим № 15603 (а. с. 11-14). Ринкова вартість вказаної квартири згідно з висновком ТОВ «Бюро Полекс» становить 226\~834,00 грн. (а. с. 125-159). Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] 13 липня 2012 року та посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] (а. с. 23), що підтверджується довідкою № 1882/02-14 Першої полтавської державної нотаріальної контори від 13 серпня 2013 року (а. с. 9). У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме спадкове майно, що вбачається з довідки № 1882/02-14 від 13 серпня 2013 року (а. с. 9). Відповідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту частини 1 ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку, не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що вбачається з ч.1 ст. 1269 ЦК України. Враховуючи, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS], а єдиним спадкоємцем за заповітом є її син [PERSON], якому свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме спадкове майно, він і звернувся до суду з позовом про визнання права власності на вказане майно в порядку спадкування, який підлягає задоволенню.

Outcome: approved