Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення, стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн. та сплати судових витрат на судовий збір 243,60 грн та юридичні послуги 250 грн. В обґрунтування позову зазначив, що він, відповідно до свідоцтва про право власності від 04.04.2001 року, виданого Розумівською сільською радою Запорізького району Запорізької області , являється власником житлового будинку [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON], скориставшись похилим віком позивача [PERSON], безпідставно, на його думку, користується багато років відокремленою частиною будинку, яка складається з коридору, кухні та кімнати. В зв'язку з тими обставинами, що звільнити в добровільному порядку належне позивачу приміщення відповідачка не бажає, в зв'язку з чим нанесла позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 10000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з'явились, надали суду заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд розглянути справу в їх відсутність. Відповідачка [PERSON] не визнала уточнені позовні вимоги в повному обсязі та разом з [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до Виконавчого комітету Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] про визнання рішення виконавчого комітету та свідоцтва про право власності частково недійсними та визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину житлового будинку, яку уточнила. В обґрунтовування уточнених зустрічних позовних вимог зазначено, що відокремлена 1/5 частина житлового будинку в [ADDRESS], яка складається з : коридору, кухні та кімнати належить на праві власності їх спадкодавцю - [PERSON], померлому [INFO] року, на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25.05.1984 року по справі №2-48/1984 рік, спадкоємцем якого був його син - [PERSON], який помер [INFO] року, спадкоємцем якого була дружина - [PERSON], яка померла [INFO] року, спадкоємцями якої є в рівних частках : позивач [PERSON] та [PERSON], померлий [INFO] року, спадкоємцем якого є позивачка [PERSON]. Таким чином, кожен із позивачів має право в порядку спадкування на 1/10 частину спірного житлового будинку. Тоді як, вищезазначеним рішенням суду від 25.05.1984 року по справі №2-48/1984 рік визнано право власності на інші 4/5 частин спірного будинку за [PERSON] та його дружиною та дітьми в рівних частках. Однак, при отриманні позовної заяви про усунення перешкод в користуванні власністю, позивачам стало відомо, що позивач [PERSON], незважаючи на наявність правоустановчого документу на 4/5 частин спірного будинку, а саме, вищезазначеного рішення суду, позивач безпідставно отримав Свідоцтво про право власності на житловий будинок №55, яке було видане на його ім'я 04.04.2001 року Розумівською сільською радою Запорізького району Запорізької області на підставі рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради №10 від 18.01.2001 року. В зв'язку з вищезазначеним, позивачі по уточненій зустрічній заяві просять : визнати частково недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області №10 від 18.01.2001 року «Про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON]; визнати частково недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на жилий будинок №55, яке було видане [PERSON] 04.04.2001 року Розумівською сільською радою Запорізького району Запорізької області на підставі рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради №10 від 18.01.2001 року. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частину житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS], а саме: в житловому будинку літ. «А» кімнату 2-2 площею 18,1 кв.м., службову прибудову літ. «а», літню кухню літ. «Б», паркани №1,3,4, вбиральню літ. «Ф», які вона прийняла після смерті свого чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] року, який прийняв, але не оформив спадщину після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року, яка прийняла але не оформила спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, який прийняв але не оформив спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частину житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS], а саме: в житловому будинку літ. «А» кімнату 2-2 площею 18,1 кв.м., службову прибудову літ. «а», літню кухню літ. «Б», паркани №1,3,4, вбиральню літ. «Ф», яку він прийняв після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, яка прийняла, але не оформила спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, яку він прийняв після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, але не оформив своїх спадкових прав. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник не з'явились, надали суду заяви, в яких зазначили, що уточнені зустрічні позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд розглянути справу в їх відсутність, уточнені позовні вимоги [PERSON] вони не визнають в повному обсязі. Представники відповідачів: Виконавчого комітету Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явились, надали суду заяви, про визнання уточнених зустрічних позовних вимог та просять розглянути справу в відсутність їх представників. Представники третіх осіб: Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області та Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу в їх відсутність. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши усі докази в сукупності, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі, а уточнені зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, чи він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно п. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. П. 3 цієї ж статті передбачає, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, які виникли з моменту набрання ним чинності. Судом достовірно встановлено, що відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25.05.1984 року по справі №2-48/1984 рік було вирішено: розділити колгоспний двір в [ADDRESS], виділивши [PERSON] на 1/5 частину домоволодіння: жилу кімнату 1-6 = 7,77 м2, жилу кімнату 1-3 = 9,38 м2, сарай, вихід зробити з кімнати 1-6, прорубавши двері із вікна. Можливо будівництво коридору 2х4 м. [PERSON], [PERSON] та їх двом неповнолітнім дітям в рахунок 4/5 частин колгоспного двора виділити 4/5 частин домоволодіння по першому варіанту розділу згідно висновку технічної експертизи від 26.03.1982 року: жилу кімнату 1-2 = 9,45 м2, службову кімнату 1-5 = 3,3 м2, літню кухню з сараєм, підвал. Вихід встановити із існуючого коридору. Колодязь залишити в загальному користуванні. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджене наданим суду свідоцтвом про його смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину житлового будинку в [ADDRESS], яку прийняв його син - [PERSON], що підтверджується матеріалами наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою спадковою справою, але не оформив своїх прав. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджене наданим суду свідоцтвом про його смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину житлового будинку в [ADDRESS], яку він прийняв після смерті свого батька, але не оформив своїх спадкових прав, яку прийняла його дружина - [PERSON], що підтверджується матеріалами наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою спадковою справою, але не оформила своїх прав. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджене наданим суду свідоцтвом про її смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину житлового будинку в [ADDRESS], яку вона прийняла після смерті свого чоловіка, але не оформила своїх спадкових прав, яку прийняли в рівних частках (1/10 та 1/10) її син: позивач [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою спадковою справою, але не оформили своїх прав. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджене наданим суду свідоцтвом про його смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/10 частину житлового будинку в [ADDRESS], яку він прийняв після смерті своєї матері, але не оформив своїх спадкових прав, яку прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується матеріалами наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою спадковою справою. Родинні відносини між спадкодавцями та спадкоємцями підтверджені суду свідоцтвами про народження, свідоцтвами про одруження, заповітом. Прийняття спадщини спадкоємцями, в тому числі і позивачами по зустрічній позовній заяві - [PERSON] та [PERSON] належним чином та своєчасно підтверджене наданими суду заявами про прийняття спадщини, які знаходяться в матеріалах спадкових справ, наданими Запорізькою районною державною нотаріальною конторою. Оформити спадкові права на 1/5 частину спадкового житлового будинку позивачі за зустрічною позовною заявою не мають змоги, тому що нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, свідоцтва про право на спадщину вони не отримували, однак, у відповідності до ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить їм з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд прийшов до висновку, що користування відповідачкою по первинному позову - [PERSON] відокремленою 1/5 частиною житлового будинку в [ADDRESS] є правомірним та не порушує будь-які права [PERSON] Стаття 393 ЦК України передбачає, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом недійсним та скасовується. Згідно ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах у відповідності до законів України. За змістом ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаді; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради;районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. Органи місцевого самоврядування згідно ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно закону. Судом встановлено, що в період існування рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25.05.1984 року по справі №2-48/1984 рік, яким було визнане право спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та їх двох неповнолітніх дітей на 4/5 частин домоволодіння в [ADDRESS], 18.01.2001 року виконавчим комітетом Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області було постановлене рішення №10 про оформлення права власності в цілому на житловий будинок [ADDRESS] лише на [PERSON]. В подальшому, 04.04.2001 року на підставі цього рішення Розумівською сільською радою Запорізького району Запорізької області [PERSON] було видане Свідоцтво про право власності №55, чим були порушені права співвласників будинку. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради № 10 від 18.01.2001 року порушує права [PERSON] та [PERSON], а свідоцтво № 55 про право власності на житловий будинок, видане 04.04.2001 року [PERSON] Розумівською сільською радою, підлягає скасуванню. З уточненої позовної заяви [PERSON] та [PERSON] вбачається, що позивачі ставлять питання про часткове скасування та визнання недійсними рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради № 10 від 18.01.2001 року та Свідоцтва про право власності № 55 від 04.04.2001 року, однак суд приходить до висновку, що в разі викладення позовних вимог в резолютивній частині рішення суду у наведеній позивачами редакції, таке рішення суду буде неможливе для виконання, а відтак суд вважає доцільним вийти за межі позовних вимог в цій частині та вважає необхідним визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради № 10 від 18.01.2001 року та Свідоцтва про право власності № 55 від 04.04.2001 року в повному обсязі. Що стосується стягнення моральної шкоди, яку позивач оцінює в 10000 грн., суд вважає наступне. Зі змісту ч. 1 ст. 23 ЦК України випливає, що право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення її права, наявності такої шкоди та причинного зв'язку. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі, гідності а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості. У зв'язку з тим, що позивачем не доведено неправомірності дій з боку відповідачки [PERSON], то не підлягає відшкодуванню і вимоги щодо стягнення моральної шкоди. Будь-яких доказів спричинення моральної шкоди у тому числі доказів приниження честі, гідності та ділової репутації позивачем не надано. Тому суд вважає, що позивачем не доведена спричинення відповідачкою моральної шкоди, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки моральної шкоди також не підлягають задоволенню. Згідно п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2011 року №868 правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є незаконними та необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню. Зустрічні позовні вимоги [PERSON], [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення їх вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом за кожним по 1/10 частині житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved