Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа:Орел [PERSON], про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення. В обґрунтування позову зазначила, що їй та її брату, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Позивач зазначає, що її брат, [PERSON] ніде не працював, вів аморальний спосіб життя, має численні кредитні зобовязання. Повернувшись додому 05.11.2015 року, позивач виявила в своїй квартирі незнайомого чоловіка - [PERSON], який з його слів заселився в квартиру на підставі договору оренди з [PERSON], який в свою чергу став співвласником квартири, згідно договору дарування укладеного з [PERSON] Позивач зазначає, що невідомий їй чоловік вселився в квартиру без попередньої її згоди на вселення та проживання, не членом її сімї, користується усіма кімнатами, у тому числі кімнатою позивача, порушує правила співжиття. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить усунути їй перешкоди у користуванні житлом шляхом виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявилася, направленим до суду листом просила розглядати справу у свою відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу, [PERSON] та її брату, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. 21.10.2015 року ? частина спірної квартири була відчужена [PERSON] за договором дарування [PERSON]. 05.11.2015 року в квартиру [ADDRESS], без дозволу співвласника житла-Шевцової Т.І. в квартиру заселився [PERSON]. який наразі в квартирі проживає, користується жилими приміщеннями та комунальними послугами. Статтею 156 ЖК України встановлено, що члени сім»ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку ( квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім»ї вправі вселяти в займане приміщення інших членів сім»ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім»ї власника будинку ( квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: дружина наймача (власника), їх діти і батьки. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Згідно ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. В судовому засіданні встановлено, що без згоди позивача, яка є співвласником спірної квартири, в квартиру [ADDRESS] заселився [PERSON], який перешкоджає позивачу вільно користуватися квартирою. Відповідно до ст. 391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Так, як відповідач заселився в квартиру [ADDRESS] без згоди співвласника, не перебуває у родинних відносинах з позивачем, суд вважає, що самовільне вселення відповідача порушує права позивача, а тому позов слід задовольнити та усунути перешкоди позивачу шляхом виселення відповідача зі спірної квартири.

Outcome: approved