Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідно до кредитного договору № DNH4KP11770359 від 12.09.2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 5127,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору відповідач повинен щомісяця у період сплати надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками за користування ним. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Строк прострочення за тілом кредиту за період з 09.12.2009 року по 09.12.2014 року становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 3363,09 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,2 %, тому сума заборгованості по відсоткам складає 12275,28 грн. (3363,09 грн. х 0,2% х 1825 днів прострочення / 100). На підставі цього ПАТ КБ «ПриватБанк» був вимушений звернутися до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за кредитним договором нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 09.12.2009 року по 09.12.2014 року у сумі 12275,28 грн. та судовий збір 243,60 грн. Представник позивача, Малервейн М.С., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що 12.09.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP11770359 на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 5127,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNH4KP11770359 від 12.09.2005 року відповідач, станом на 09.12.2014 року має заборгованість у сумі 69765,28 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 3363,09 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 20323,30 грн., пені за несвоєчасністю виконання зобов'язані за договором - 46078,89 грн. Так, з матеріалів справи вбачається, що строк прострочення за тілом кредиту за період з 09.12.2009 року по 09.12.2014 року становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 3363,09 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,2 %. Враховуючи викладене, сума заборгованості по відсоткам складає 12275,28 грн. (3363,09 грн. х 0,2% х 1825 днів прострочення / 100). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки відповідач неналежно виконав своє зобов'язання за договором від 12.09.2005 року та з нього підлягає стягненню заборгованість по відсоткам за кредитним договором нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 09.12.2009 року по 09.12.2014 року у сумі 12275,28 грн., оскільки це підтверджується письмовими матеріалами справи. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн., то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved