Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

У серпні 2014 року заявниця звернувся до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності [PERSON], [INFO], свідоцтва № [NUMBER] про закінчення річних курсів з підготовки медичних сестер, виданого Вінницьким медичним училищем 22 вересня 1976 року, реєстровий № 2484, на ім'я [PERSON]; трудової книжки, оформленої 08 червня 1977 року на ім'я [PERSON]; свідоцтва [NUMBER], реєстраційний № 294 від 27 липня 1994 року, виданого ПТУ № 63 м. Дніпропетровська на імя [PERSON]; довідки про заробітну плату та трудовий стаж з 05.10.1988 року по 07.02.1992 року виданої ПАТ «Дніпротурист». В обґрунтування заявниця вказала, на те що вона нещодавно звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська із заявою для оформлення пенсії, проте їй було відмовлено з посиланням на те, що у її трудовій книжці, свідоцтві про навчання, довідці про стаж роботи та про заробітну плату, її ім'я не співпадає з даними паспорта. Встановлення факту належності вказаних документів необхідне їй для призначення пенсії, тому заявниця була змушена звернутися до суду з даною заявою. У судове засідання заявниця не з'явився, але надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, свої заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник Управління Пенсійного фонду України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська в судове засідання не з'явився, але надав суду відгук в якому не заперечував проти встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Арад, Румунія, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 5). У даному документі вірно зазначені дані заявниці як «[PERSON]». Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] заявниця народилася [INFO] і мала прізвище «[PERSON]» (а.с.9). 22 вересня 1976 року Міністерством охорони здоров'я СРСР [PERSON] було видане свідоцтво № [NUMBER] про закінчення курсу навчання Вінницького медичного училища по спеціальності медична сестра для дитячих ясел (а.с. 11). 26 червня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого прізвище жінки змінено на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 26 червня 1982 року відділом РАГС м. Сургут Тюменської області (а.с. 10). У зв'язку з укладенням шлюбу та зміною прізвища у трудовій книжці серії [NUMBER] прізвище було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Таким чином, свідоцтво № [NUMBER] про закінчення курсу навчання по спеціальності - медична сестра для дитячих ясел, та трудова книжка серії [NUMBER], які видані [PERSON] належать «[PERSON]». Що стосується вимог позивачки щодо встановлення факту належності довідки про заробітну плату та трудовий стаж з 05.10.1988 року по 07.02.1992 року виданої ПАТ «Дніпротурист», то вони не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначена довідка не є правовстановлюючим документом, а тому, суд вважає, що у задоволенні даної вимоги необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial