Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У серпні 2018 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення збитків, суми франшизи та моральної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.10.2016 на вул. Челябінській, 7 в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «KIA Ceed», д.н.з [NUMBER], під керуванням [PERSON] Власником автомобіля марки «KIA Ceed», д.н.з [NUMBER] є позивач. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 16.12.2016, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант». Згідно рахунку-фактури №КУС00003382 від 14.12.2016, вартість відновлювального ремонту складає 6 914 грн. 98 коп. з урахуванням ПДВ. Згідно Звіту №28-D/27/7 від 29/01/2017, складеного на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант» вартість матеріального збитку складає 4 930 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ та 4 108 грн. 33 коп. без урахування ПДВ. ТДВ СК «Альфа-Гарант» позивачу виплатило суму страхового відшкодування в розмірі 1 550 грн. 00 коп., що є значно меншою ніж вартість матеріального збитку. Оскільки виплачена сума страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування завданої [PERSON] шкоди, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь різницю між страховою шкодою та матеріальними збитками в розмірі 2 806 грн. 65 коп., суму франшизи в розмірі 500 грн. 00 коп. Крім того, позивач зазначає, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях і яку він оцінює у розмірі 1 500 грн. 00 коп. Відзиву на позов до суду не надходило. Ухвалою суду від 03.03.2018 закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування, стягнення збитків, франшизи та моральної шкоди в частині позовних вимог до ТОВ Страхова компанія «Альфа-Гарант». Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені обставини та доводи, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи суду за його відсутності до суду не надходило. За вказаних обставин, суд на підставі ч.4 ст. 223, ч.1 ст.280 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача, з'ясувавши обставини справи шляхом дослідження письмових доказів, приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.10.2016 на вул. Челябінській, 7 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «KIA Ceed», д.н.з [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с.15-16). Власником автомобіля марки «KIA Ceed», д.н.з [NUMBER] є позивач. (а.с.11) Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки«KIA Ceed», д.н.з [NUMBER] отримав механічних пошкоджень. (а.с.30-31) Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 16.12.2016 у справі №752/17809/16-п, [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.10.2016.(а.с.15-16) Згідно листа ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 27.03.2017 за №12/1099 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з [NUMBER] [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 08.10.2016 застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі Полісу №АЕ /0007979692 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, франшиза-1000грн. (а.с.33) Згідно Звіту №10-D/27/7 від 29.01.2017, складеного на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант» вартість матеріального збитку складає 4 930 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ та 4 108 грн. 33 коп. без урахування ПДВ. (а.с.28-29) Згідно звіту №28-D/29/2, складеного на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант» вартість матеріального збитку без урахування суми від пошкоджень, які не відносилися до даної ДТП складає 1 870 грн. 00 коп. (а.с.17-27) Як вбачається з вказаного вище листа розмір належного до виплати позивачу страхового відшкодування становить 1 550 грн. 00 коп. Розрахунок страхового відшкодування проводився наступним чином: 4 108 грн. 33 коп. (матеріальний збиток) - 1 558 грн. 33 коп. (вартість складових частин, які були пошкодження до настання вказаної ДТП) - 1 000 грн. 00 коп. (сума франшизи) = 1 550 грн. 00 коп. Як встановлено судом і вказана обставина не заперечувалась представником позивача, станом на час розгляду справи позивачу було виплачено страхове відшкодування в загальному розмірі 3 428 грн. 33 коп. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, установлюючи презумпцію вини особи, яка завдала шкоди, Цивільний кодекс України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у завданні шкоди. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, оцінюючи наданий позивачем рахунок-фактуру №КУС00003382 від 14.12.2016 в обґрунтування розміру матеріальної шкоди в сумі 2 806 грн. 65 коп., яку просить стягнути з завдавача шкоди [PERSON] суд вважає його неналежним та недопустимим доказом в розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України, оскільки вказаний рахунок-фактура наданий позивачем у нечитабельному виді, а також не містить належної інформації відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 щодо вартості відновлювального ремонту тощо, а тому суд не бере його до розгляду. Враховуючи встановлені судом обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає безпідставними та необґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми матеріальної шкоди в розмірі 2 806 грн. 65 коп., а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає відповідно до п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покласти на відповідача [PERSON] обов'язок відшкодувати позивачу суму франшизи в розмірі 500 грн. 00 коп., оскільки інша частина суми франшизи в розмірі 500 грн. 00 коп. відповідачем була виплачена, та в зв'язку з чим задовольнити позов в цій частині. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Протягом розгляду справи встановлено порушення прав позивача діями відповідача [PERSON], що призвело до його моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою, а саме: порушення звичайного способу життя, неможливість експлуатувати пошкоджений транспортний засіб, а відтак, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. 00 коп., оскільки заявлений позивачем розмір є значно завищений і не підтверджується належними доказами. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. У зв'язку з частковим задоволенням позову, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial