Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться по вул. Коркова, 26 у с. Сваричів, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 25 січня 2000 року померла її бабуся [PERSON], яка на день смерті була власником домоволодіння, що знаходиться по вул. Коркова, 26 у с. Сваричів. За життя [PERSON] склала в її користь заповіт, яким заповіла їй все належне їй майно. Вона, як спадкоємець за заповітом після смерті бабусі прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном. Спадкоємцем за законом є її брат [PERSON] відповідач по справі, який на спадкове майно не претендує. Для оформлення спадщини вона звернулася до нотаріальної контори, однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документа про право власності на спадкове домоволодіння. При таких обставинах вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд у їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідачі визнають. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У с. Сваричів по вул. Коркова, 26, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, знаходиться домоволодіння, яке складається з житлового будинку та колодязя, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ФОП [PERSON] (а. с. 14-16). Власником даного домоволодіння була [PERSON], що підтверджується довідкою Сваричівської сільської ради № 2757, виданою 20 жовтня 2015 року. Все належне їй майно [PERSON] заповіла позивачці, що підтверджується копією заповіту (а.с.9). Бабуся позивачки [PERSON] померла 25 січня 2000 року , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння, яке знаходиться у с. Сваричів по вул. Коркова, 26. Оскільки спадкодавець [PERSON] померла до вступу у дію ЦК України, то щодо спірних правовідносин слід застосувати норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За змістом ст. ст. 525, 526 названого кодексу, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до статті 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття, а за змістом статті 549 цього ж кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Аналізуючи надані позивачем письмові докази судом встановлено, що [PERSON] була власником спірного домоволодіння. Єдиним спадкоємцем за заповітом є позивачка, яка належним чином прийняла спадщину, оскільки після смерті спадкодавця вступила в управління спадковим майном. Спір між сторонами з приводу спадкового майна відсутній. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, що підтверджується листом приватного нотаріуса Рожнятівського нотаріального округу № 236/02-14 від 20 жовтня 2015 року (а. с. 13). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивачка захистити не може, а тому право власності на спадкове майно за нею необхідно визнати за рішенням суду.

Outcome: approved