Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулась до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала останньому на підставі договору купівлі-продажу від 24 червня 2015 року. За життя [PERSON] заповіт не склав. Її рідна сестра [PERSON] померла [INFO] , мати [PERSON] померла [INFO] , інші спадкоємці, онуки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли. Батьки заявниці хворіли та потребували постійного стороннього догляду, у зв`язку з чим переїхали з с. Северинівка Сумського району до м. Суми, де стали проживати разом з дочкою [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Заявниця від спадщини не відмовлялась, однак оформити право власності на спадкове майно після смерті батька не має можливості, оскільки її місце реєстрації відрізняється від реєстрації місця проживання батька на день смерті, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Онопрієнко А.В. 29 грудня 2020 року було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, заявниця просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] за адресою [ADDRESS] на час відкриття спадщини, тобто смерті останнього - [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали вимоги заяви у повному обсязі, просять її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] надали заяви про розгляд заяви без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують. Свідок [PERSON] , який є сусідом заявниці, повідомив, що мешкає за адресою [ADDRESS] з 2000 року, є сусідами із заявницею 5 років. Першим познайомився з батьком [PERSON] , а потім з нею та її чоловіком. Підтвердив той факт, що вони постійно там проживають. Свідок [PERSON] , який є чоловіком заявниці, мешкає за адресою [ADDRESS] , повідомив, що в 2015 році вони продали в с. Северинівка будинок та купили квартиру в м. Суми, куди переїхали жити. У 2018 році померла його теща, а в 2020 році - батько заявниці. Квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , оформлена на [PERSON] . З 2015 року вони проживали з батьками заявниці. Теща та тесть дуже хворіли, тому вони за ними доглядали. Свідок [PERSON] , повідомила, що допомагала доглядати за батьками заявниці. [PERSON] знає давно, дружить з їх дочкою [PERSON] . Вона запропонувала батькам доглядати за дідом та бабою. В 2015-2016 році вони переїхали до м. Суми, де [PERSON] проживала з батьками одразу після переїзду. Свідок [PERSON] , який є зятем заявниці, повідомив, що дідусь з бабусею жили в с. Северинівка, вони хворіли. [PERSON] та [PERSON] не мали можливості їздити туди, тому вирішили продати будинок та купили квартиру за адресою: [ADDRESS] . Жили з ними постійно та здійснювали догляд за ними. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] (а.с. 9, 10, 11). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належної йому на праві власності квартири по [ADDRESS] (а.с. 52-53). Відповідно до довідки №14.03-08/137032 від 28 грудня 2020 року [PERSON] в період з 01 липня 2015 року по 08 липня 2020 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 50). Відповідно до акта про фактичне місце проживання (не проживання) від 31 грудня 2020 року, складеного та підписаного мешканцями будинку по [ADDRESS] , [PERSON] проживала разом з [PERSON] та [PERSON] з червня 2015 року за адресою: [ADDRESS] , де разом вели господарство (а.с. 58). Разом з тим, за відомостями Відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради заявниця [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 17 лютого 2000 року і на даний час (а.с. 67). Як вбачається з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 29 грудня 2020 року за № 63077838, [PERSON] за життя заповіт не склав (а.с. 49). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частинами 1 - 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як передбачено частинами 1 та 2 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання заявника однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою [ADDRESS] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього [INFO] . Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав. Отже, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved