Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

У серпні 2019року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області(далі - головне управління Фонду) про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з вересня 2013 року отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи призначену Скадовською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією Херсонської області(далі Скадовська міжрайонна МСЕК) на рік та терміном на 2 року, з періодичною перекомісією на підтвердження того, що в нього не покращився стан здоров`я і він є інвалідом. Згідно з актом огляду Скадовської МСЕК від 04.09.2017року довідка серія 12 -ААА № 293099 його було визнано особою з інвалідністю ІІІ групи по 30.09.2019року. У зв`язку з погіршенням здоров`я 16.04.2018року Скадовською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією Херсонської області його визнано інвалідом ІІ групи строком до 30.04.2019року з виплатою пенсії, як особі з інвалідністю ІІ групи, і правом користуватися пільгами визначеними для інвалідів цієї групи. Він перебуває на обліку в Голопристанському відділі головного управління Фонду з 23.09.2013року і всі висновки МСЕК знаходяться в його пенсійній справі, а він в свою чергу отримував пенсію, як особа з інвалідністю ІІІ групи до 16.08.2018року, а з 16.08.2018року по 30.04.2019року отримував пенсію за ІІ групою. Після закінчення терміну дії призначеної ІІ групи інвалідності з 01.05.2019року йому повинні були продовжувати виплачувати пенсії за ІІІ групою інвалідністю до 10.06.2019року, дата проведення повторного огляду комісії МСЕК. Однак замість того, щоб зробити перерахунок пенсії по інвалідності ІІІ групи з 01.06.2019року по дату проведення огляду Скадовською МСЕК і призначення ІІ групи інвалідності 10.06.2019року, а потім знову зробити перерахунок розміру пенсії по ІІ групі, пенсію перестали виплачувати взагалі. Однак, ІІІ групу інвалідності призначену по 30.09.2019року йому ніхто не відміняв(стан його здоров`я не покращився) і закон, який забороняє виплачувати пенсію у його випадку, після закінчення терміну дії ІІ групи він не знайшов. З травня 2019року йому перестали виплачувати пенсію і не виплачували два місяці травень - червень, а 23.07.2019року виплатили за три місяці. Він звернувся із заявою до головного управління Фонду з проханням пояснити причину позбавлення його на два місяці єдиного засобу існування, однак відповіді головного управління Фонду не отримав. Внаслідок того, що він два місяці залишився без засобів існування, не мав змоги придбати знеболюючі засоби, потерпав від сильного болю, не було коштів на придбання продуктів, всі думки були спрямовані на те, чим позбавитись болю, де поїсти, як пережити ніч і день, що спричиняло додаткові душевні страждання. 10.06.2019року Скадовська міжрайонна МСЕК визнала його особою з інвалідністю ІІ групи на термін з 01.05.2019року по 30.06.2021року, а з 09.07.2019року Обласна МЕСК м. Херсона встановила безстрокову ІІ групу інвалідності(ураження опорно-рухового апарату). Відповідно до ст.56 Конституції України він має право на відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, що спричинили шкоду Згідно з розрахунком сума позову складає 269 460,00грн., яка складається із: розміру місячної пенсії - 1497,00грн, моральні страждання(фізичний біль, голод, душевні страждання); строку затримки виплати 60 днів, та 3-х кратного розміру за кожен день страждань( 1497 ?60 ?= 269 460,00грн.) З огляду на викладене, норми ст.56 Конституції України, ст.23 ЦК України з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Державної казначейської служби України моральну шкоду, спричинену не своєчасною виплатою пенсії, що складає 898 200,00грн., та дорівнює 10-кратному розміру пенсії за кожен день затримки. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.08.2019року цивільна справа за позовом [PERSON] до Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відшкодування моральної шкоди передана на розгляд Херсонському міському суду Херсонської області. Ухвалою суду від 19.09.2019року прийнято до розгляду дану цивільну справи, розгляд справи визначено в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 22.07.2020року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державну казначейську службу України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 06.09.2021року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом(повідомленням) сторін. У відзиві на позов начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області З. Лазарєва позов не визнала, зазначила, що Головне управління Фонду при виплаті пенсії [PERSON] , діяло на підставі, в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України. Так, згідно з частиною другою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003року(далі Закон № 1058-IV) пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсію відповідно до цього Закону. [PERSON] перебуває на обліку в Голопристанському відділі головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 23.09.2013року та отримує пенсію по інвалідності II групи від загального захворювання. Згідно з довідкою акту огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серія 12-ААА № 2930099 від 04.09.2017року, виданої Скадовською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією Херсонської області [PERSON] було визнано особою з інвалідністю ІІІ групи від загального захворювання строком до 30.09.2019року. 16.04.2018року до відділу Фонду надійшла виписка із акту огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серія 12-ААА № 677850 від 14.04.2018року, видана Скадовською МСЕК, за яким [PERSON] з 16.04.2018року визнано особою з інвалідністю II групи від загального захворювання строком по 30.04.2019року. Пенсія позивачу з 16.04.2018року нараховувалася і виплачувалася, як особі з інвалідністю II групи по 30.04.2019року. Підстави продовжувати виплату позивачу пенсії з 01.05.2019року, як особі з інвалідністю III групи по довідці МСЕК від 04.09.2017року без повторного огляду медико-соціальної експертизи відсутні. 10.06.2019року до відділу Фонду надійшла виписка із акту огляду МСЕК до довідки серія 12-ААА №858830, згідно з якою [PERSON] визнано особою з інвалідністю II групи від загального захворювання на термін з 01.05.2019року по 30.06.2021року Пунктом 1.7 Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку виплата пенсій, соціальних допомог за відомостями за формою В1-М здійснюється з 4 по 25 число кожного місяця. Відповідно до пунктів 12,13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999року органи Пенсійного фонду складають списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки пенсіонерів у двох екземплярах за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога. Станом на 10.06.2019року( на дату надходження до відділу виписки із огляду МСЕК) відомості по нарахуванню пенсії за червень 2019року вже були сформовані, списки на зарахування пенсій за червень(на весь період з 4 по 25 число) було передано до банківської установи, враховуючи зазначене доплата пенсійних коштів за період з травня по червень 2019 року в сумі 2994,00грн. нарахована до виплати в липні поточного року разом із пенсією за липень 2019 року, в загальній сумі 4558,00 грн. Отже, жодних порушень визначення періоду, протягом, якого позивач мав право на виплату пенсії та строків виплати пенсії головним управління Фонду не допущено. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності відшкодування моральної шкоди можливо лише у випадках доведення наявності такої шкоди. Проте, позивач не надає жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між діями Головного управління Фонду та завданням моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань тощо). Окрім того, протиправність дій Головного управління Фонду відсутня, дії Фонду з приводу здійснення пенсійних виплат позивачу протиправними не визнавалися. При цьому, зазначена позивачем сума моральної шкоди 269 460,00 грн. не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. У запереченнях на відзив [PERSON] зазначав, що відповідно до п. 13 Порядку виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого Кабінетом Міністрів України №1596 від 30.08.1999року органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення протягом місяця, за який виплачується пенсія та грошова допомога, можуть складати і подавати додаткові списки на зарахування пенсій та грошової допомоги одержувачам, які з різних причин не були внесені до основних списків, а також у разі перерахунків пенсій та грошової допомоги. В порушення зазначених вимог працівники Пенсійного фонду проявили службову недбалість, що завдала значної шкоди його права та інтересам, і головне управління Фонду своєї вини не визнало, ніяких кроків для примирення та досудового врегулювання спору не здійснило, що є підставою для стягнення моральної шкоди в сумі 898 200,00грн., яка дорівнює 10-кратному розміру пенсії за кожен день затримки. У запереченнях на відзив начальник Головного управління Фонду З.Лазарєва зазначала, що згідно з п.4.3 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії у відповідності до Закону № 1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25.11.2005року в редакції Порядку №13-1 від 07.07.2014року(далі Порядок) нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії. Враховуючи зазначене, головним управлінням Фонду правомірно та своєчасно нараховану виплату пенсії в червні 2019року (за травень-червень) включено в документи для виплати не пізніше одного місяця, а саме включено у виплатну відомість на липень 2019року. Щодо посилання позивача на п. 13 Порядку, то ним визначений не обов`язок, а право Фонду, і, відноситься до отримувачів, які на момент формування виплатної відомості на червень мали всі необхідні документи для виплати пенсії, але сума до виплати з різних причин не включена до виплатних відомостей. Враховуючи дату надходження до відділу виписки із акту огляду -10.06.2019року, то включення в основний список на червень 2019року сума нарахувань пенсії пенсіонеру [PERSON] не підлягала, оскільки документи надійшли вже під час виплатного періоду червня. Окрім того, виходячи з Бюджетного кодексу України Головне управління Фонду не може бути відповідачем у справі, оскільки Законом №1058-IV, не передбачено відшкодування моральної шкоди органами Пенсійного фонду. В судове засідання позивач не з`явився, надав повноваження представнику. В судове засідання представник позивача, адвокат Рева С.Л., не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність наполягала на задоволення позову, з урахування висновку практичного психолога від 07.10.2021року щодо психо-ємоційного стану [PERSON] . В судове засіданні представник Державної казначейської служби не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. В судовому засіданні представник Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області Салій Л.П. наполягала на відмові в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною другою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003року, з послідуючими змінами (далі Закон № 1058-IV) визначено, що пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; Згідно зі частиною першою ст.47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] перебуває на обліку в Голопристанському відділі головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 23.09.2013року та отримує пенсію по інвалідності II групи від загального захворювання. Згідно з довідкою акту огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серія 12-ААА № 2930099 від 04.09.2017року, виданої Скадовською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією Херсонської області [PERSON] було визнано особою з інвалідністю ІІІ групи від загального захворювання строком до 30.09.2019року. 16.04.2018року до відділу головного управління Фонду надійшла виписка із акту огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серія 12-ААА № 677850 від 14.04.2018року, видана Скадовською МСЕК, за яким [PERSON] з 16.04.2018року визнано особою з інвалідністю II групи від загального захворювання строком по 30.04.2019року. Пенсія позивачу з 16.04.2018року нараховувалася і виплачувалася, як особі з інвалідністю II групи по 30.04.2019року. Пенсія за період травень - червень 2019року нарахована до виплати у липні поточного року разом із пенсією за липень 2019року, виплачена [PERSON] 23 липня 2019року. Підставою нарахування та виплати пенсії за травень-червень 2019року в липні 2019року Головне управління Фонду, зазначало, що виписка із акту огляду МСЕК до довідки серія 12-ААА № 858830, видана Скадовською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією Херсонської області про повторний переогляд [PERSON] проведеного 10.06.2019року, яким [PERSON] визнано особою з інвалідністю II групи від загального захворювання на термін з 01.05.2019 по 30.06.2021р., надійшла до Головного управління Фонду 10.06.2019року. Відомості про нарахування пенсії за червень 2019року вже були сформовані, списки на зарахування пенсій за червень 2019року (на весь виплатний період з 4 по 25 число) було передано до банківської установи, що унеможливлювало скласти та подати додаткові списки на зарахування пенсії. За діючим законодавством виплатним періодом для виплати пенсії та грошової допомоги є період з 4 по 25 число кожного місяця. Згідно зі п.12 та 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1596 від 30.08.1999року (в редакції постанови від 22 вересня 2016року №662) органи Пенсійного фонду складають списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки пенсіонерів. Список у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом із двома примірниками описів. Станом на 10.06.2019року(дату надходження до відділу виписки із акту огляду МСЕК) до відомостей про нарахування та виплату пенсії за червень 2019 року не було включено позивача, і виплата пенсійних коштів за період травень - червень 2019 року в сумі 2994,00 грн. нарахована до виплати у липні поточного року разом із пенсією за липень 2019року, та виплачена 23.07.2019року. Оскільки, позивач не звертався до суду з вимогою вирішити публічно-правовий спір, а лише про стягнення морального відшкодування за затримку виплати пенсії, суд вважає що така вимога вирішується в порядку цивільного судочинства. Частиною третьої статті 23 ЦК України визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин справи, які мають істотне значення. Як роз`яснив, Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови від 31 березня1995року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (ст.ст.23, 1167 ЦК України). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи, що за встановленими судом обставинами справи підтверджено що не отримання позивачем пенсії за інвалідністю протягом двох місяців, завдало йому моральної шкоди через негативні емоції, а тому він має право на її відшкодування, оскільки психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я можуть свідчити про заподіяння їй моральної шкоди. Отже, негативні емоції позивача внаслідок неотримання протягом двох місяців пенсії, як засобу для існування перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача, а відтак завдали йому моральної шкоди. При цьому, суд не погоджується із доводами Головного управління Фонду про те, що ненадання позивачем на момент формування виплатної відомості на червень 2019року всіх необхідних документів для виплати пенсії і, що нарахована сума пенсії включається в відомості для виплати пенсії не пізніше одного місяці з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії, свідчить про правомірність дій головного управління Фонду про включення у виплатну відомість на липень 2019року, нараховану пенсії за травень-червень 2019року. Так, відповідно до пункту 1 Положення про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014року №28-2 - управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані територіальними органами управління Пенсійного фонду України, підпорядковуються Пенсійному фонду України та безпосередньо відповідним головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України. Основними завданнями управління Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом (пункт 3 зазначеного Положення). Відповідно до підпунктів 7,8 пункту 4 Положення, управління Пенсійного фонду України відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. За таких обставин, головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області при формуванні списків нарахованої суми пенсії по інвалідності на червень місяць повинно було внести відомості про нараховану суму пенсії [PERSON] за травень 2019року, за відсутності документів про переогляд, як особі з інвалідністю III групи, оскільки в пенсійній справі позивача були всі необхідні документи для призначення і виплати пенсії по інвалідності III групи до 30.09.2019року. Окрім того, головне управління Фонду отримавши 10.06.2019року виписку із акту огляду Скадовської міжрайонної МСЕК до довідки серія 12-ААА № 677850 про визнання [PERSON] з 01.05.2019року особою з інвалідністю II групи строком по 30.06.2021року, мало можливість з урахуванням виплатного періоду для виплати пенсій та грошової допомоги з 4 по 25 число кожного місяця, скласти і подати у відповідності по п.13 Порядку виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого Кабінетом Міністрів України №1596 від 30.08.1999 року (в редакції постанови від 22.09.2016року №662) додатковий список на зарахування пенсії [PERSON] , нарахована сума пенсії, якому повинна була бути включеною до сформованого списку для виплати на початок червня 2019року. Відповідач також, не був позбавлений можливості здійснити виплату пенсії по інвалідності позивачу за травень-червень 2019року, у виплатний період з 4 числа, а не 25 числа, що суттєво б вплинуло на відновлення прав позивача на своєчасне отримання пенсії по інвалідності. Враховуючи викладене, оцінивши обставин справи, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача на вжиття заходів для отримання позивачем пенсії по інвалідності, яка в силу його хвороби є єдиним джерелом існування, негативно вплинула на позивача та спричинила негативні емоції. Із матеріалів справи вбачається, що негативні явища в житті позивача, пов`язані із невиплатою Головним управління Фонду призначеної пенсії по інвалідності за травень-червень 2019року та виплату її лише 23.07.2019року, тривали протягом більше ніж два місяці. Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який розмір може мати суто умовний вираз. При цьому, суд враховує тривалість невиплати пенсії, вимушені зміни житті позивача, страждання завдані фізичним болем та неможливістю забезпечити нормальних умов життя, і з урахуванням вимог розумності і справедливості, вважає необхідним визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000,00 грн. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 898 200,00грн. не підтвердженні належними та допустимими доказами завдання моральної шкоди, саме, у витребуваному позивачем розмірі, що відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України є його обов`язком. Відповідно до статті 2 ЦК України учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі статті 1173 ЦК України є держава Україна, а тому вона має бути відповідачем. Відповідно до п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011року №460/2011 центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України) Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Отже, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Такими органами у цій справі є Пенсійний фонд України(дії посадової особи якого призвели до безспірного стягнення коштів) та Державна казначейська служба України (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету). Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів. Саме такий правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі 910/23967/16, який суд у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України, враховує при виборі і застосування норми права у спірних правовідносинах. На підставі викладеного, ст.ст. 2, 15-16, 23,170, 1166-1167, 1173ЦК України,

Outcome: partial