overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У серпні 2015 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03.08.2015 року у цивільній справі №2/756/3801/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.08.2015 року у цивільній справі №2/756/3801/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позовні вимоги задоволено. [PERSON] вказала, що зазначене рішення суду було ухвалене з порушенням вимог ст.74 ЦПК України, оскільки вона не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. З цих підстав відповідач [PERSON] просила суд скасувати заочне рішенням Оболонського районного суду м. Києва 03.08.2015 року у цивільній справі №2/756/3801/15 та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Заявник в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення суду слід задовольнити з наступних підстав. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.08.2015 року у цивільній справі №2/756/3801/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позовні вимоги задоволено, розірвано шлюб, укладений 15.12.1976 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2234. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що повістка про виклик до суду надсилалась відповідачеві, проте не була їй вручена, що позбавило [PERSON] можливості з'явитись до суду для участі у розгляді справи. Докази, на які посилається заявник, можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У серпні 2015 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу звернувся [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та [PERSON] 22 вересня 2012 року був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін є малолітня донька - [PERSON], [INFO]. Також зазначав, що шлюбні стосунки між ними припинені, з квітня 2015 року вони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть. У зв'язку з цим просив позов задовольнити і розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 22 вересня 2012 року був укладений шлюб (а.с. 3). Від шлюбу у них є малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, вони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У серпні 2015 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу звернувся [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та [PERSON] був укладений шлюб 20.08.2005. Позивач у позовній заяві зазначив, що подружні відносини між ними припинені в зв'язку з тим що вони з дружиною перестали розуміти один одного, відносини між ними напружені, тривалий час проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], яка проживає з матір'ю. У судовому засіданні позивач підтримав позов у межах заявлених вимог, просив позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач позов визнала, та просила також розірвати шлюб. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що 20.08.2005 між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] актовий запис № 2084, видане Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] від 21.01.2014 (а.с.9). Шлюбні відносини між сторонами мають формальний характер. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами шлюбні стосунки припинені, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим і шлюб має бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У серпні 2015 року до Березанського міського суду Київської області із заявою про розірвання шлюбу звернулася [PERSON]. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що між нею та [PERSON] 20 липня 1994 року було укладено шлюб. Протягом всього спільного життя справжньої сімї у них не було, так як [PERSON] за цей час був 5 разів засуджений, на даний час також перебуває в місцях позбавлення волі. Заявниця зазначала, що на даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання між нею та заінтересованою особою припинено, на її переконання подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Тому [PERSON] просила заяву задовольнити, розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судове засідання заявниця не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила заяву задовольнити. [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував, просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 20 липня 1994 року був укладений шлюб (а.с. 6). [PERSON] на даний час відбуває покарання в Березанській виправній колонії № 95 (а.с. 11) за вироком Бориспільського міскрайонного суду Київської області від 28 грудня 2012 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України, засуджений до 4 років позбавлення волі. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог у повному обсязі. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У серпні 2015 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 15 лютого 2009 року зареєстрував шлюб із відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №066416, актовий запис № 257. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2013 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в \~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити \~заочне рішення на підставі \~наявних \~у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище «Видай») [PERSON] 15 лютого 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №066416, актовий запис № 257. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2013 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У серпні 2015 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 26 березня 2010 року зареєстрував шлюб із відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 109. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з липня 2014 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 26 березня 2010 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 109. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №459. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з липня 2014 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У серпні 2015 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 26 червня 2010 року зареєстрував шлюб із відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №354. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та шлюбні обов'язки, ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові, довіри та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 26.07.2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позову не заперечувала, просила задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 26 червня 2010 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №354. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №820. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та шлюбні обов'язки, ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові, довіри та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 26.07.2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У серпні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. Позивач вказував, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16 серпня 2012 року відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа про обвинувачення [PERSON] у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 190 КК України закрита. Зокрема, [PERSON] своїми умисними діями таємно викрала кредитну картку ПАТ «Приватбанк», фотоапарат та зловживаючи довірою, повторно заволоділа мобільним телефоном позивача, чим спричинила позивачу матеріальних збитків на суму 2300 грн. Просив стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину - 2300 грн. та моральної шкоди - 1000 грн. Позивач у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, про що надав письмову заяву. Відповідач у судове засідання повторно не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до ч.1 ст. 1177ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Судом достовірно встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука по кримінальній справі по звинуваченню [PERSON] у скоєнні злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 190 КК України, яка набрала законної сили, відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа закрита, оскільки був застосований Закон України «Про амністію у 2011 році». З цієї постанови постає, зокрема, що відповідач [PERSON], перебуваючи з дозволу власника за адресою: [ADDRESS], скориставшись відсутністю потерпілого [PERSON] викрала з шафи кредитну картку «Приватбанк» [NUMBER], що є офіційним документом, та продовжуючи свою злочинну діяльність та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У серпні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 березня 1995 року. Сторони малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2015 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати, місце проживання дитини визначити з матірю. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка проти позову не заперечувала. \~\~\~\~ Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 18.03.1995 року в Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 385. 18 березня 2003 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини\~\~життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.\~\~ Місце проживання дитини сторін малолітнього [PERSON], необхідно визначити з матір'ю. \~\~\~\~

Outcome: approved