Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач [PERSON] просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду та стягувати з відповідача в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що згідно рішення Рожнятівського районного суду від 20 липня 2012 року збільшено розмір аліментів які стягувались з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини всіх видів його заробітків, але не менше встановленого законом мінімуму до 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, які на даний час є занадто малими. Відповідач регулярно працює на сезонних роботах, має мінливі однак реально високі доходи, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Крім того, присуджений раніше розмір аліментів на утримання дитини є незначним, значно меншим за 50-ти відсотковий прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просили про задоволення позову. Крім того, позивачка [PERSON] пояснила, що вона ніде не працює, будь-якої допомоги від держави не отримує, власного житла немає, проживає з дитиною у будинку матері. Син з дитинства хворіє хронічним бронхітом, у зв'язку з чим витрачає значні кошти на його лікування. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив що згідний платити аліменти на утримання сина у мінімальному розмірі, оскільки на даний час офіційно не працевлаштований, перебивається тимчасовими заробітками, не заперечив, що час від часу виїзджає на сезонні роботи в Російську Федерацію, від яких отримує нестабільні доходи. Крім того, у нього є інша сім'я і на утриманні є малолітня дитина. Він власного житла немає, проживає разом з дружиною та її дітьми від першого шлюбу у її будинку. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). З відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 18 травня 2012 року і до повноліття дитини, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 20 липня 2012 року (а.с.31-32). З довідки №716/12.9-36 виданої Рожнятівським районним відділом ДВС 30.11.2017 року вбачається, що у відповідача [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів не має (а.с.8). Згідно ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] по вул. Радова Права, 173 в смт. Перегінське, у важких матеріально-побутових умовах, що підтверджується довідками №7938/02-24, №7940/02-24 виданих Перегінською селищною радою 08 листопада 2017 року та актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.6,7,9). Відповідач [PERSON] разом з сім'єю проживає у будинку по вул. Радова Ліва, 233 в смт. Перегінське, який належав покійному чоловікові його дружини [PERSON], від якої має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даному будинку також проживають діти його дружини від першого шлюбу, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного комісією Перегінської селищної ради від 28.03.2018 року (а.с.33). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р. передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд впершу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 01.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 930 гривень, а отже сплата аліментів відповідачем на сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно, є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму. А тому, вимога позивачки про зміну розміру аліментів є обґрунтованою. Враховуючи вищенаведене, виходячи із засад справедливості та розумності, захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи вік дитини, стан здоров'я, її потреби на навчання та матеріальне утримання, враховуючи майновий та сімейний стан сторін, а саме відповідача, який одружений вдруге, має на утриманні іншу сім'ю, періодично працює на сезонних роботах від яких має нестабільні доходи, майновий стан позивача, яка не працює, проживає у важких матеріально-побутових умовах, а також враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дитину (ст. 180 СК України), а тому суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду, однак у меншому розмірі ніж заявлено позивачем. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial