Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

УПФ України в Первомайському районі Харківської області звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру сплаченої суми пенсії розміром 1277,85 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що відповідач по справі з 19 травня 2008 року знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області та отримує пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Під час призначення пенсії [PERSON] стаж роботи на ПДП «Хімпром» було зараховано не в повному обсязі, а саме з 19 лютого 2004 року до 31 липня 2006 року, а з 01 серпня 2006 року до 04 липня 2007 року період роботи взагалі не був зарахований до стажу у зв'язку з тим, що ПДП «Хімпром» не сплачував внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 13 вересня 2012 року відповідачкою було подано заяву про перерахунок пенсії залежно від стажу роботи. УПФУ було проведено відповідний перерахунок згідно з даними персоніфікованого обліку. Під час проведення вказаного перерахунку було упорядковано стаж роботи [PERSON], проте відомості про заробітну плату та сплачені страхові внески не коригувалися. В лютому 2013 року позивач отримав дані про сплату страхових внесків ПДП «Хімпром», після чого було проведено перерахунок призначеної пенсії відповідачки по справі. Оскільки при перерахунку відбулася зміна індивідуального коефіцієнта заробітної плати для призначення пенсії з 1,58154 на 1,50083, відповідачці було надміру сплачено суми пенсії у розмірі 1277,85 грн. Під час досудового розгляду спору позивач в телефонному режимі повідомив відповідачку про переплату їй пенсії у вказаному у позові розмірі і що вона повинна повернути вказаний розмір коштів добровільно або вказана сума буде стягнута у примусовому порядку. Не погодившись з вказаною пропозицією [PERSON] звернулася з відповідною заявою на ім`я начальника ГУПФ України у Харківській області, після розгляду якої проведення утримань з пенсії відповідачки було припинено та повернуті утриманні з її пенсії кошти. В подальшому після проведення аудиту позивача за період з 01 лютого 2013 року до 01 лютого 2015 року, було встановлено, що припинення утримань з пенсії відповідачки та повернення утриманих сум пенсії у квітні та травні 2013 року було зроблено помилково всупереч нормам постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до списання» від 21 березня 2003 року № 6-4 і позивача відповідно було зобов'язано вжити дієвих заходів щодо погашення виявленої заборгованості з переплат. У судовому засіданні представник позивача - перший заступник начальника управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області Демченко Михайло Валерійович - заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додатково пояснив суду, що внутрішній аудит у позивача був проведений головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківський області стосувався усіх особових справ пенсіонерів, які перебувають у базі даних позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, перед початком розгляду справи по суті заявила клопотання по долучення до матеріалів справи відповіді на її ім`я від головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.05.2013 року за №1084/к-14 (одночасний номер 1322/к-12), в якому дії щодо нарахування відповідачці переплати пенсії були визнані такими, що сталися не з вини відповідачки. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунованими, а тому в задоволенні позову повинно бути відмовлено, виходячи з наступного: Відповідачка [PERSON] з 19 травня 2008 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується протоколом 128689 від 26.05.2008 року (а.с. 7). В період з 08.11.2004 року до 04.07.2007 року відповідачка працювала на різноманітних посадах на ДП «Хімпром», що підтверджується трудовою книжкою [PERSON] у вказаний період (а.с. 20). Працедавець відповідачки за вказаний період ДП «Хімпром» не повністю сплачував страхові внески за нараховану відповідачці за період з 19 лютого 2004 року до 31 липня 2007 року заробітну плату на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується довідкою про заробітну плату відповідачки (а.с. 8,9). У 2013 році позивач отримав дані про сплату за відповідачку ДП «Хімпром» страхових внесків, у зв`язку з чим було проведено перерахунок призначеної [PERSON] пенсії з відповідним зменшенням (оптимізацією) індивідуального коефіцієнта заробітної плати до значення 1,50083, який враховується при визначенні розміру пенсії, що підтверджується довідкою про заробітну плату (а.с. 35,36). Відповідно до цього коефіціента позивачем була вирахувана переплата пенсії відповідачки на вказану у позові суму, та розпочаті дії з примусового повернення вказаних коштів. Відповідачка, не погодившись з вказаною дією позивача звернулася з заявою на ім`я начальника головного управління пенсійного фонду України в Харківській області з проханням розібратися в ситуації та скасувати рішення про примусове повернення сплачених коштів. Листом від 13.05.2013 року за №1084/к-14 (додатковий номер 1322/к-12) (а.с. 44-45) [PERSON] було повідомлено, що «переплата виникла не з вини відповідачки, суми, утримані з пенсії відповідачки будуть їй повернуті і в подальшому утримання з пенсії проводитись не будуть». У той же після проведення внутрішнього аудиту позивача у 2015 році вказану переплату пенсії [PERSON] знов було встановлено, запропоновано сплатити переплату у добровільному порядку, після чого позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України або в судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставне набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Матеріали справи свідчать про те, що зокрема підтверджено і листом ГУ ПФУ в Харківській області (а.с. 44,45), що переплата пенсії відповідачу виникла не з її вини, не є рахунковою помилкою службовців позивача (оскільки стосується вирахування індивідуального коефіцієнту заробітної плати для призначення пенсії) та не виникла через недобросовісність [PERSON] Така правова позиція кореспондується і з постановою Верховного суду України від 22.01.2014 року по справі №6-151цс13, в якій суд зробив правовий висновок, що безпідставно набуті особою кошти (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела її виплату і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 360-7 ЦПК України висновок ВСУ щодо застосування норм права, викладений у постанові, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права і є обов'язковим для усіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: dismissed