Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

У серпні 2016 року заявниця звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], зазначаючи, що заявниця є донькою останнього. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] [PERSON], [INFO] помер у м.Сімферополь АР Крим через інтоксикацію, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть, яке видане Сімферопольською міською клінічною лікарнею та свідоцтвом про смерть виданим [INFO] відділом реєстрації смерті м. Сімферополя. Її батько є громадянином України. У зв'язку зі смертю батька вона звернулась до Індустріального районного у м.Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про видачу свідоцтва про його смерть, але в реєстрації смерті їй було відмовлено, так як надані нею документи не відповідають вимогам національного законодавства, а тому на території України вважається недійсними. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав. Просив суд її задовольнити та встановити факт смерті батька заявника - [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м.Сімферополь АР Крим. Представник зацікавленої особи відділу Індустріального районного у м.Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до судового засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань не подавав. Судом в судовому засіданні встановлені фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про народження, заявниця є дочкою [PERSON] і громадянкою України. Як слідує з наданого копії паспорту її батька, він також був громадянином України. Медичним свідоцтвом про смерть, яке видане Сімферопольською міською клінічною лікарнею та свідоцтвом про смерть виданим [INFO] відділом реєстрації смерті м. Сімферополя підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] в м. Сімферополі АР Крим. Вказані документи не є офіційним документами, відповідно до вимог ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі яких можливо провести державну реєстрацію смерті. Отримати медичні документи на підтвердження смерті батька встановленого законодавством України зразку, заявниця не має можливості, через знаходження медичної установи на тимчасово окупованій території АР Крим. В матеріалах справи міститься лист Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції № 926/13-29 від 26.07.2016 року, згідно з якими заявнику було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10, відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України, суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (зі змінами від 12.02.2015 року), державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що заявницею надано достатньо доказів того, що [INFO] в м. Сімферополь, АР Крим, помер її батько, а також враховуючи, що реєстрація смерті в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась належним чином, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] в судовому порядку. Встановлення факту смерті батька заявниці в певний час має для неї юридичне значення, оскільки необхідно їй для здійснення належної реєстрації смерті та подальшої реалізації її права на спадщину що відкрилась після смерті батька.

Outcome: approved