Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 38105 грн. 54 коп., з яких: 31394 грн. 96 коп. - сума основного боргу, 843 грн. 65 коп. - сума 3% річних, 5866 грн. 95 коп. - інфляційне збільшення, стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно Рішення Дніпровської міської ради від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг. На відповідального квартиронаймача - [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачі фактично отримують послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , однак, за надані послуги не сплачують внаслідок чого за розрахунком позивача утворилась заборгованість у загальній сумі: 38105 грн. 54 коп., з яких: 31394 грн. 96 коп. - сума основного боргу, 843 грн. 65 коп. - сума 3% річних, 5866 грн. 95 коп. - інфляційне збільшення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання, повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, відзив на позов, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду, не надавали. Судом відповідно до ч.4 ст.223, ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] . [PERSON] за вказаною адресою значиться такою, що знята з реєстрації 01.04.2019 року (арк.с.5). За адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (арк.с.8,11). Відповідно до довідки про розрахунок заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.01.2021 року заборгованість складає 38105 грн. 54 коп., з яких: 31394 грн. 96 коп. - сума основного боргу, 843 грн. 65 коп. - сума 3% річних, 5866 грн. 95 коп. - інфляційне збільшення (арк.с.10). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.160 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст. 13, п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2015 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 9 ЗУ «про житлово - комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.15 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, згідно визначених тарифів, за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована [PERSON] , станом на 31 січня 2021 року складає 31394 грн. 96 коп. Враховуючи встановлені обставини фактичного споживання послуг, які надаються позивачем, за відсутності доказів на спростування таких обставин і недоведеність зворотнього, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог стосовно заборгованості за надані послуги та наявність підстав для захисту прав позивача і присудження з відповідача [PERSON] до стягнення на користь позивача суми боргу за спожиті послуги станом на 30 січня 2021 року в розмірі 38105, 54 грн. При цьому, суд вважає, що вимога про солідарне стягнення суми заборгованості з [PERSON] та [PERSON] суми заборгованості в солідарному порядку, задоволенню не підлягає, так як відповідно до доказів наданих позивачем відповідач [PERSON] з реєстрації знята, відомостей про реєстрацію права власності останньою на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , позивачем не надано. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та суми інфляційного збільшення, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача трьох відсотків річних та інфляційних витрат, підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про доведеність заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові КЦС від 10 жовтня 2019 року у справі № 205/1460/15-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2270 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial