Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У січні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (далі по тексту - ТОВ «НФС», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 38 526,88 грн. На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що 22 січня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі по тексту - ПАТ «Ідея Банк», первісний кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір № Р24.221.70909, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 35 000 грн. та зобов'язалась сплачувати 15% річних, погашати кредит та сплачувати проценти у термін, визначений умовами договору. ПАТ «Ідея Банк» виконав свої зобов'язання передбаченні кредитним договором у повному обсязі, а відповідач не повернув йому отриманий кредит у встановлений договором термін, а також не сплатив нараховані відсотки та комісію. Зазначає, що 17 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «РАНТЬЄ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1, за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. В свою чергу, ТОВ «ФК «Рантьє» відступило ТОВ «ФК «СЕРЕТ», яке змінило назву на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» право вимоги за кредитним договором № Р24.221.70909 від 22 січня 2015 року, відповідно до укладеного між ними 28 лютого 2017 року Договору факторингу № 28/02-1. Вказує, що станом на 28 лютого 2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором № Р24.221.70909 становила 39 526,88 грн., однак після відступлення права вимоги [PERSON] здійснила сплату на суму 1000,00 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість, позивач вимушений був звернутись до суду. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] викликалась до суду у встановленому законом порядку, проте в судове засідання вона не з'явилася, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22 січня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р24.221.70909, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 35 000 грн., а позичальник зобов'язався повернути його та сплачувати проценти у розмірі 15% річних від залишкової суми кредиту, щомісяця згідно з умовами Договору (а.с.6-8). Своєю заявою (а.с.10) відповідач підтвердила, що Банк, до підписання кредитного договору, надав їй у письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 35000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № Р24.221.70909 від 22 січня 2015 року (а.с.12). 17 листопада 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1, згідно умов якого первісний кредитор - ПАТ «Ідея Банк» відступив новому кредитору - ТОВ «ФК «Рантьє» право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.36-41). Відповідно до витягу з Додатку № 2 до Договору факторингу 17/11-1 загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 17 листопада 2016 року складала 41 326,88 грн. (а.с.16). В свою чергу, 28 лютого 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Серет» був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № Р24.221.70909, за яким відповідач являється боржником (а.с.18-23). Відповідно до витягу з Додатку № 2 до Договору факторингу 28/02-1 від 28 лютого 2017 року загальна сума заборгованості [PERSON] станом на дату його укладання складала 39 526,88 грн. (а.с.17). Як вбачається зі статуту (а.с.24-28), товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Серет» змінило свою назву на товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс». Статтями 1077 та 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що після відступлення права вимоги, а саме 11 липня 2017 року, відповідач здійснила сплату у сумі 1000 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.13-14). 13 листопада 2017 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про усунення порушення кредитних зобов'язань, яка містила повідомлення про відступлення права вимоги та у якій боржнику надано було строк для дострокового погашення заборгованості (а.с.33), однак вказана вимога не була виконана [PERSON] Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості (а.с.15), станом на 24 листопада 2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 38 526,88 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 32 955,94 грн., а також заборгованості за нарахованими і несплаченими відсотками та комісіями у сумі 5 570,94 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ураховуючи те, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором виконувались неналежним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, а право вимоги за договором кредиту, за яким відповідачка є боржником, перейшло до ТОВ «Нью Файненс Сервіс», суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved