Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою про встановлення факту батьківства, зазначив, що з 2002 року підтримувала з [PERSON] близькі стосунки. 13 січня 2003 року у неї народилась дочка [PERSON], батьком якої є [PERSON], [INFO]. Заяву із зазначенням у графі «батько» актового запису прізвище матері, а ім'я та по батькові батька вона визначила на свій розсуд з метою отримання державної грошової допомоги одиноким матерям. З 2003 року [PERSON] займався вихованням дочки, по березень 2006 року вони проживали разом, вели спільне господарство. Проте [PERSON] відмовився подати в органи реєстрації актів громадянського стану заяву про реєстрацію батьківства. 04 червня 2012 року помер [PERSON], який не перебував з нею у шлюбі. З підстав статті 53 Кодексу про шлюб та сімю України [PERSON] просила задовольнити заяву, встановити факт, що [PERSON], [INFO], який помер 04 червня 2012 року, є батько [PERSON], [INFO]. Зобовязати Ізюмський міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести відомості до актового запису № 70 в Книзі записів актів громадянського стану про народження від 12 лютого 2003 року, внести відомості про батька, змінити прізвище батька з «Гарькавий» на «Сінельщиков» [PERSON], [INFO]. На даний час вона позбавлена можливості отримувати пенсію на утримання дочки, тому звернулася із заявою до суду. (а.с. 3, 61). Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали заяву, підтвердили обставини справи і просили суд заяву задовольнити повністю. Представник заінтересованої особи управління праці та соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області [PERSON] вимоги [PERSON] не визнав, мотивує тим, що [PERSON] після народження дитини [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області та з 01.02.2004 по 30.06.2016 отримувала державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям, тому в її діях вбачається корисливий мотив. В подальшому представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву розгляду справи без участі заінтересованої особи (а.с. 88). Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області (а.с. 30). Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - Ізюмський міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 30, 68-69). Представники третіх осіб: Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, Ізюмський міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не прибули, надали суду письмові заяви про розгляд справи без її участі, заперечень не мають (а.с. 34, 66, 82, 83). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представників осіб, які приймають участь у справі. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] та її представника [PERSON], пояснення представника заінтересованої особи управління праці та соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області [PERSON], покази свідків, перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з п. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК України і не є вичерпним. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1\~січня 2004 року. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сімю України від\~20.06.1969\~№\~2006-VII(далі КпШС України), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1\~січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини 2 статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. Отже, суд у справі, яка розглядається, погоджується з заявником щодо встановлення батьківства відносно [PERSON], яка народилась 13 січня 2003 року, на підставі норм КпШС України. За приписами ст. 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно ч.1 ст. 189 КпШС України реєстрація встановлення батьківства провадиться на підставі спільної заяви батьків або судового рішення. За змістом ст. 190 КпШС України на підставі акта про встановлення батьківства органи реєстрації актів громадянського стану вносять відомості про батька в актовий запис і видають нове свідоцтво про народження дитини. Судовим розглядом справи встановлено, підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], що [PERSON] з 2002 року підтримувала з [PERSON] близькі стосунки і проживали разом без реєстрації шлюбу. 13 січня 2003 року у [PERSON] народилась дочка [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] спільно займалися вихованням і утриманням ними дитини, про що надано докази, що з достовірністю підтверджують визнання [PERSON] батьківства. Із березня 2006 року [PERSON] та [PERSON] проживали окремо. 04 червня 2012 року помер [PERSON] (а.с. 4-8, 16-21). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилася 13 січня 2003 року в місті Ізюм Харківської області, про що 12 лютого 2003 року складено відповідний актовий запис за № 70 в книзі записів актів громадянського стану про народження відділом державної реєстрації актів громадянського стану Ізюмського міського управління юстиції Харківської області та видано свідоцтво про народження Серія 1-ВЛ № 231823 від 12.02.2003 (а.с. 6). Матеріалами справи встановлено, що заяву із зазначенням у графі «батько» актового запису прізвище матері, а ім'я та по батькові батька [PERSON] визначила на свій розсуд з метою отримання державної грошової допомоги одиноким матерям. Перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області та з 01.02.2004 по 30.06.2016 отримувала державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям (а.с. 35, 36-47). За життя [PERSON] не подав в органи реєстрації актів громадянського стану заяву про реєстрацію батьківства. Згідно вказаного актового запису про народження матір'ю дитини зазначено [PERSON], відомості про батька зазначено відповідно до ч.2 ст. 55 КпШС України, [PERSON]. За таких обставин суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і [PERSON] до народження дитини, та спільне виховання і утримання ними дитини, докази, що з достовірністю підтверджують визнання [PERSON] батьківства. Суд дійшов висновку про задоволення заяви. Понесені заявником судові витрати у справі не відшкодовуються (а.с. 10).

Outcome: approved