Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

УСЗН Бердянської РДА звернулося до суду з позовом, де зазначило, що 06. 11. 2012 року до Управління (далі УСЗН) звернулася [PERSON] із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме у порядку Постанови Кабінету Міністрів України № 189 від 22. 02. 2006 року. Заявниці була призначена допомога на сина [PERSON] 26. 05. [INFO]. Відповідно до виконавчого листа № 2-816, виданого Бердянським міськрайонним судом з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно з 26. 03. 2002 року до повноліття дитини. [PERSON] зверталася до Управління із заявами про призначення тимчасової допомоги 06. 11. 2012 року, 07. 05. 2013 року, 01. 11. 2013 року, і їй було призначено допомогу на період з 01.11.2012 року по 30. 04. 2013 року; з 01. 05. 2013 року по 31. 10. 2013 року; з 01. 11. 2013 року по 30. 04. 2014 року. Під час проведення перевірки правильності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної соціальної допомоги позивачу стало відомо, що [PERSON] працює в ПСП АФ «Росія», виконавчий лист поступив на виконання до цієї організації 14. 05. 2014 року, тобто ця обставин свідчить про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. За цих підстав просить стягнути з відповідача суму сплаченої тимчасової державної допомоги в розмірі 6629,40 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягає на тих підставах, що [PERSON] були сплачені кошти з Державного бюджету України, які повинні бути відшкодовані. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він не ухилявся від сплати аліментів, увесь час з 2012 року безперервно працює у ПСП АФ «Росія», з його заробітної плати відраховувалися аліменти. Бухгалтер ПСП АФ «Росія» 2 роки нараховувала, але не видавала заробітну плату працівникам, не відправляла аліменти на утримання дітей стягувачам, а після відкриття проти неї кримінального провадження зникла у невідомому напрямку, тому виникла ситуація, коли [PERSON] не отримувала аліменти, але його вини у цьому немає. Представник 3- ї особи ВДВС Бердянського МРУЮ за довіреністю [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] зверталася у ВДВС із заявами про те, що не отримує аліментів від [PERSON] на утримання сина, даних про його працевлаштування не було, тому їй видавалися довідки про відсутність інформації про сплату боржником аліментів, на підставі яких вона отримувала державну допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Як вбачається з копій заяв 06. 11. 2012 року, 07. 05. 2013 року, 01. 11. 2013 року до УСЗН Бердянської районної державної адміністрації зверталася [PERSON] із заявами про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. З довідок ВДВС Бердянського МРУЮ вбачається, що вона не отримує призначені за рішенням Бердянського міськрайонного суду аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], 25. 05. [INFO]. Рішеннями від 07. 11. 2012 року, від 27. 05. 2013 року, від 07. 11. 2013 року заявниці була призначена допомога сім»ям з дітьми на періоди з 01.11.2012 року по 30. 04. 2013 року; з 01. 05. 2013 року по 31. 10. 2013 року; з 01. 11. 2013 року по 30. 04. 2014 року, і за цей час сплачена державна допомога у розмірі 6629 грн. 40 коп. З довідки ПСП АФ «Росія» від 16. 05. 2014 року вбачається, що [PERSON] працює в ПСП АФ «Росія» з 17. 08. 2012 року, що свідчить про можливість відповідача сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 8 ст. 181 Сімейного Кодексу України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно до ч. 10 цієї ж статті суми наданої дитині тимчасової допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, зобовязаний сплачувати аліменти за рішенням суду і ухилявся від такої сплати, у відповідності до законодавства України повинен повернути витрачені на утримання неповнолітньої дитини кошти, виплачені з Державного бюджету України. Суд приймає до уваги надані відповідачем довідки ПСП АФ «Росія» від 07. 12. 2015 року про те, що з 2012 року із його заробітної плати робилися відрахування на сплату аліментів, проте це не спростовує того факту, що стягувач не отримувала аліментів на неповнолітню дитину, і внаслідок цього отримала державну допомогу на суму 6629,40 грн., яка повинна бути безумовно відшкодована у Держаний бюджет, а відповідач не позбавлений можливості стягнути цю суму у якості потерпілого при розслідуванні кримінальної справи.

Outcome: approved