Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 07.06.2004 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік. Позичальник зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим станом на 30 червня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 23 674,62 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 07 червня 2004 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 30 червня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 23 674,62 грн., яка складається з наступного: 7 200,76 грн. заборгованість за кредитом, 16 473,86 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Таким чином, з огляду на наведене та з урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 236,75 грн.

Outcome: approved