Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом відповідно до якого просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], на її користь, на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 14.02.2014 року у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів громадського стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], про, що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ №266898. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 2-КИ №488972 від 16.07.2014 року, питання про виховання якого вирішено в добровільному порядку. Спільне життя з відповідачем не склалося, через те, що відповідач не бажає виконувати свої сімейні обовязки, постійно ініціював сварки в сімї. З червня місяця 2017 року вони припинили подружні відносини і вона разом з сином переїхала на постійне проживання до своїх батьків, що підтверджується довідкою Петропавлівської селищної ради №8632 від 14.12.2017 року. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, хоча має постійний дохід, і постійне місце роботи, але не надає коштів на утримання сина [PERSON], чим ставить дитину у скрутне матеріальне становище. В судове засідання позивач не зявилась, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, також надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина друга тієїж статті зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки виданої Петропавлівською селишною радою Дніпропетровської області від 14.12.2017 № 8632 встановлено, що [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована за адресою [INFO]. (а.с.8). Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає, що оскільки відповідач працює, має постійний заробіток, тож повинен виплачувати позивачу на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ним повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved