Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

У січні 2020 року адвокат Грицак О.С. в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом позивачці було відмовлено, оскільки померлий за життя не оформив своє право власності на вказаний будинок. Таким чином, оскільки позивачка на даний час позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права після смерті чоловіка, вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, її представник - адвокат Грицак О.С. надала до суду письмову заяву, в якій просила провести судовий розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх повністю задовольнити. Представник відповідача Райської сільської ради в судове засідання також не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про їх одруження серії [NUMBER] від 22.03.2006 року, виданого Райською сільською радою Новокаховського міськвиконкому Херсонської області, актовий запис № 1. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.06.2019 року, виданого Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області вбачається, що [PERSON] помер[INFO]Після його смерті відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, а саме: будинок [ADDRESS] , Новокаховської міської ради Херсонської області . У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори Херсонської області Татаровської Н.С. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] , але постановою нотаріуса від 12.12.2019 року останній у його видачі було відмовлено, оскільки за життя спадкодавець не набув права власності на цей об`єкт нерухомості. Так, відповідно до довідки №692, виданої КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» від 19.11.2019 року власником спадкового будинку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Новокаховською нотаріальною конторою Херсонської області від 29.11.1990 року за №1-2565 є [PERSON] , який помер [INFO] . З матеріалів спадкової справи № 281/2019, заведеної 15.11.2019 року після смерті [PERSON] вбачається, [INFO] на ім`я його матері - [PERSON] було видане свідоцтво про право власності (виготовлене російською мовою) серії [NUMBER] на 1/2 частку у спільному майні подружжя, а саме: 1/2 частка у жилому будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за законом на її ж ім`я (також виготовлене російською мовою) серії [NUMBER] на іншу частину вказаного вище будинку, але державну реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] не здійснено. Згідно заповіту від 23.08.2006 року, посвідченого секретарем виконкому Райської сільської ради, [PERSON] за життя все майно заповіла сину - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Райської сільської ради міста Нова Каховка Херсонської області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно відомостей Спадкового реєстру після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право власності не видавалось. З довідки про реєстрацію місця проживання особи №2-5/1476 від 11.12.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею на день смерті зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину (жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] ) фактично, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем, проте, також своє право власності належним чином не оформив. На підставі п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Статтею ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до аб. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків [спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч. З ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року по справі № 523/3522/16-ц. Таким чином, ідсутність свідоцтва про право власності на спадкове майно на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] не є перешкодою для реалізації [PERSON] права на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. На підставі ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, які не заборонені законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 77-79 ЦПК України, зазначені ним обставини. Таким чином, з доказів, наданих суду, вбачається, що позивачка є спадкоємицею після смерті її чоловіка - [PERSON] , який фактично успадкував спірний будинок, але право власності на нього не зареєстрував після смерті матері, яка, в свою чергу, після смерті свого чоловіка [PERSON] , отримавши свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину на цей будинок, також належним чином своє право власності не зареєструвала. За таких обставин, зважаючи на те, що [PERSON] за життя спадщину прийняв фактично, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи, позивачка [PERSON] є його спадкоємицею за законом, інші спадкоємці на спадкове майно відсутні, однак, оскільки свої права власності на будинок спадкодавці за життя не оформлювали, позивачка не може оформити свої спадкові права нотаріально, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved