Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON], який помер 25.01.2016 року, терміном на 1 (один) місяць з часу набрання рішенням законної сили. На обґрунтування позову послалася на те, що 25.01.2016 року помер її дід, після смерті якого відкрилась спадщина спадкове майно, а саме: частина квартири за адресою: проспект Шевченка, 1а/25, м. Червоноград. Вказує, що вона не змогла своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки здійснює постійний догляд за своїм братом [PERSON], який є інвалідом першої групи «А» з дитинства та потребує постійного стороннього догляду та нагляду. На її думку, наведені вище причини є поважними для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач подала письмове заперечення на позов від 29.08.2016 року, у якому вказала, що після смерті її діда, який заповів їй та позивачеві своє майно, зокрема, квартиру за адресою: проспект Шевченка, 1а/25, м. Червоноград, вона в межах 6 місяців подала заяву про прийняття спадщини. Зазначає, що інвалідність [PERSON] не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, зважаючи на те, що останній не є прикутим до ліжка, самостійно гуляє містом. Окрім цього, за ним здійснює догляд позивач (його сестра) та мати [PERSON] Таким чином, догляд за [PERSON] не обмежує здійснення позивачем особистих немайнових та майнових прав. Останньою не надано доказів про те, що у неї виникли обєктивні непереборні істотні труднощі для звернення із заявою до нотаріальної контори. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали. Позивач пояснила, що основною причиною пропуску нею строку для прийняття спадщини є догляд за її хворим братом. Крім того, зазначила, що не знала про шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги заперечили, пославшись на доводи, викладені у запереченні на позовну заяву. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач та її мати часто просили його доглянути за братом позивача. [PERSON] є нормальною людиною, часто гуляв з ним містом, інколи останній гуляв самостійно. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявились у судове засідання, свідка, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (зміна прізвища на [PERSON]) [PERSON] серії V-УР № 0642902 від 04.03.1964 року її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача серії ІV-СГ № 297381 від 18.06.1987 року її матірю є [PERSON]. [PERSON] на праві спільної власності належала квартира, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, пр. Шевченка, 1а/25, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 09.08.1994 року. З матеріалами справи встановлено, що позивач з 29.06.2004 року проживає у м. Червонограді на вул. Івасюка, 3/35. [PERSON] помер 25 січня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02.02.2016 року. Згідно постанови приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.08.2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті [PERSON], який помер 25.01.2016 року, а саме на частину квартири, що знаходиться за адресою: м.Червоноград, вул.Шевченка, 1а/25, Львівської області у звязку із пропуском 6-ти місячного терміну з часу відкриття спадщини для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України (далі ЦК) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина тертя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз. 1, 2, 3, 6 п. 24 своєї постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. [PERSON] помер 25.01.2016 року, строк для прийняття спадщини, що відкрилася у звязку з його смертю, виходячи з ч. 1 ст. 253 ЦК, закінчився 26.07.2016 року, а тому позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки суду не подано доказів про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд дійшов висновку про відмову у позові. Суд не бере до уваги посилання позивача як на поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її діда на те, що вона здійснювала догляд за своїм братом [PERSON], який є інвалідом першої групи з дитинства безстроково та потребує постійного стороннього догляду та нагляду, оскільки, на думку суду, зазначена обставина не була об'єктивною, непереборною, істотною трудністю для звернення позивача у межах визначеного законом шестимісячного строку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Такий висновок додатково підтверджується показаннями свідка [PERSON], згідно з якими [PERSON] після смерті діда міг самостійно пересуватися. Заслуговує на увагу й те, що членом сімї позивача, крім [PERSON], є їхня матір [PERSON], яка у своїй позовній заяві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], поданій до Червоноградського міського суду Львівської області 11.08.2016 року, в обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини послалася на аналогічну обставину, що свідчить про здійснення догляду за [PERSON] як позивачем, так і її матірю.

Outcome: dismissed