Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Брокбізнесбанк» про визнання поруки припиненою. Позовна заява обґрунтована тим, що 17 липня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та приватним підприємством «Водообробка та обладнання» (далі ПП «Водообробка та обладнання») було укладено договір про надання овердрафту № 09-13-980-О, за умовами якого банк у межах ліміту на умовах повернення, строковості та цільового характеру надав ПП «Водообробка та обладнання» кредит у формі овердрафту. Того ж дня на забезпечення виконання умов кредитного договору між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №09-13-980-Р, відповідно до умов якого [PERSON] поручився за виконання зобовязань ПП «Водообробка та обладнання» перед ПАТ «Брокбізнесбанк» за договором про надання овердрафту № 09-13-980-О від 17 липня 2013 року. Позивач вказав, що оскільки ПП «Водообробка та обладнання» належним чином не виконувало взятих на себе зобовязань за кредитним договором, станом на лютий 2014 року утворилася заборгованість у сумі 79421 грн 4 коп. Пояснено, що 16 квітня 2014 року банк направив ПП «Водообробка та обладнання» лист-претензію № 743/046-кв про погашення простроченої заборгованості, а у вересні 2014 року звернувся до суду з позовом до ПП «Водообробка та обладнання» та поручителя [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. [PERSON], посилаючись на те, що заборгованість ПП «Водообробка та обладнання» виникла з лютого 2014 року, а звернення до поручителя з вимогою здійснено 29 серпня 2014 року, тобто після спливу шестимісячного строку для предявлення вимоги до поручителя, просить на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України визнати поруку припиненою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити з наведених вище підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встанолено, що 17 липня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Водообробка та обладнання» було укладено договір про надання овердрафту №»09-13-980-О (Том 1 а.с. 25-34), за умовами якого банк у межах ліміту на засадах повернення, строковості та цільового характеру використання надав позичальнику кредит у формі овердрафту в порядку та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобовязався використати його за цільовим призначенням та повернути банку, сплативши проценти за користування кредитом, виконати інші зобов'язання за договором. Ліміт овердрафту за умовами договору встановлено в розмірі 300 тис. грн зі сплатою 24 % річних за користування коштами та зі строком користування кредитом до 16 липня 2014 року включно. Згідно з пунктом 2.1 договору кредитування позичальника у формі овердрафту здійснюється позикдавцем у межах ліміту та строку, встановлених договором, з максимальним періодом безперервного користування овердрафтом не більше ніж 30 календарних днів. Початком періоду безперервного користування овердрафтом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувала заборгованість позичальника за овердрафтом. Датою закінчення періоду безперервного користування овердрафтом вважається день, по закінченню якого на поточному рахунку зафіксовано відсутність заборгованості позичальника за овердрафтом. Встановлено, що разом з установленням строку дії кредитного договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (погашення заборгованості за овердрафтом), що входять до змісту основного зобовязання, яке виникло на основі договору. У разі, якщо на 30-й календарний день від початку періоду безперервного користування овердрафтом позичальник не здійснить погашення заборгованості по поточному рахунку, заборгованість позичальника вважається простроченою з робочого дня, що йде за датою закінчення періоду безперервного користування овердрафтом, і банк здійснює нарахування відсотків на суму овердрафту за фіксованою процентною ставкою в розмірі 29 % річних. На забезпечення виконання зобов'язань за договором овердрафту цього ж дня, 17 липня 2013 року, між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №09-13-980-Р (Том 1 а.с. 5-8), за умовами якого він поручився перед кредитором за виконання боржником свого обовязку за кредитним договором. Як вбачається з матеріалів, 16 квітня 2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» направив боржнику лист-претензію про погашення заборгованості за кредитним договором, яка виникла у лютому 2014 року та станом на 15 квітня 2014 року становила 79 421 грн.04 коп. (Том 1 а.с. 9). 29 серпня 2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» направив поручителю вимогу про усунення порушення та невиконання боржником зобов'язань щодо своєчасного повернення овердрафту та необхідність сплати загальної заборгованості за кредитним договором, яка станом на 22 серпня 2014 року становила 85 315 грн. 08 коп. (Том 1 а.с. 10-12). 16 вересня 2014 року банк звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про солідарне стягнення боргу з боржника та поручителя (Том 1 а.с. 41-46). Частиною першою статті 553 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). За змістом частини четвертої стаття 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Порука - це строкове зобовязання, і незалежно від установлення строку її дії на підставі договору чи закону, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора вимагати від боржника виконання зобов'язання. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, що визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не означають, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, з 22 січня 2014 року почався період безперервного користування ПП «Водообробка та обладнання» овердрафтом, оскільки, саме з цієї дати обліковується перша сума за кредитом у розмірі 294 грн 35 коп. після погашення попереднього ліміту, а тому згідно з підпунктом 2.1 договору кредитування з 21 лютого 2014 року несплачена заборгованість вважається простроченою. Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя щодо окремих зобовязань за кредитом. Тобто, банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (виникнення простроченої заборгованості за овердрафтом з 21 лютого 2014 року) пред'явити вимоги до поручителя. Згідно правової позиції висловленої Верховним судом України у даній справі за заявою [PERSON] про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року, ухвал Апеляційного суду м. Києва від 1 липня та 13 жовтня 2015 року, рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 6 квітня 2015 року №6-1265цс16 від 19.10.2016, банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання ( виникнення простроченої заборгованості за овердрафтом ) пред'явити вимоги до поручителя. Як встановлено вище, строк виконання основного зобов'язання настав 21.02.2014, до суду ж звернулися 26.01.2015, з пропущеним строком позовної давності. Ст. 16 ЦК України закріплює право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість позовної заяви та задоволення вимог позивача. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави 223,60 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved