Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надані послуги, в обґрунтування якого зазначив, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), які надає Концерн «МТМ» за адресою: [ADDRESS] . За період з 01.09.2010 року по 31.07.2021 року за отримані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води утворилась заборгованість у розмірі 69474,15 гривні, яку позивач просить стягнути разом з понесеними ним судовими витратами у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, подали клопотання в яких просили застосувати строк позовної давності, розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали у межах строків позовної давності. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи рекомендованою кореспонденцією, наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ст.64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За нормами ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. За змістом статті 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Квартира відповідачів підключена до мережі централізованого опалення. Концерн «Міські теплові мережі» у період з 01.09.2010 року по 31.07.2021 року надав послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) на суму 69474,15 гривні за адресою: [ADDRESS] , де мешкають відповідачі, які оплату за надані послуги не здійснюють, у зв`язку з чим станом на 31.07.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 69474,15 гривні, що підтверджується довідкою щодо заборгованості за надані послуги та розрахунком суми нарахувань, оплат та накопиченої заборгованості. Факт надання зазначеної послуги в даному випадку є безспірним та беззаперечним. Відповідачі, скориставшись послугами Концерну, належним чином не здійснили оплату за надані позивачем послуги. За вказаний період заперечень з боку споживачів на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на адресу концерну не надходило. Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води тривають. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання. Під час розгляду справи відповідачами подана заява про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.09.2010 року по 31.07.2021 року позивач звернувся 12 серпня 2021 року, таким чином, в межах загального строку позовної давності перебуває період з 01.08.2018 по 01.08.2021 року. Згідно наданого позивачем розрахунку, не спростованого відповідачами, за період з 01.08.2018 року по 01.08.2020 року заборгованість за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води становить 31811,60 гривень, яка доведена позивачем належними та допустимими доказами. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Концерну «МТМ» підлягають частковому задоволенню з вище наведених підстав, з відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період часу з 01.08.2018 року по 01.08.2021 року в розмірі 31811,60 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1 039,41 гривень, з кожного по 519,70 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial