overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

У серпні 2012 року [PERSON] (до шлюбу Загоруйко) звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 жовтня 1993 року у Старокостянтинівському відділі реєстрації актів громадянського стану (актовий запис №238). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в шлюбі вони мають повнолітню Вікторію, [INFO], та малолітню Богдану, [INFO], проте спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї є неможливим. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У серпні 2013 р., [PERSON] звернувся до суду зі вказаною заявою, вказавши, що його батьки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 02.03.1984 р., про що зроблено актовий запис № 168. Після укладення шлюбу їм було присвоєно прізвища: [PERSON] та [PERSON]. [INFO] р. народився його брат - [PERSON]. 06.10.1992 р. його батьки шлюб розірвали. Після розірвання шлюбу батько почав жити окремо, зловживав алкогольними напоями та вів аморальний спосіб життя. У лютому 2010 р., він дізнався від сусідів батька, що він зник та не з'являється за адресою свого проживання. Після чого, намагався розшукати його самостійно, але результатів не було, тому вирішив звернутися до міліції. 16.12.2010 р. він звернувся до Тернівського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області, з письмовою заявою про розшук батька, але на свою заяву, 22.10.2010 р. отримав відповідь, що громадянин [PERSON], до категорії безвісно зниклих осіб не відноситься. 19.04.2013 р. повторно звернувшись до Тернівського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області, за роз'ясненнями на яких підставах зниклий батько не відноситься до категорії безвісно відсутніх осіб, та з проханням надіслати йому копії матеріалів справи, на підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальної справи. 29.04.2013 р. отримав лист у якому було зазначено, що будь - якої підтверджуючої інформації про безвісне зникнення [PERSON] не отримано. З часу зникнення його батька - [PERSON] минуло більше трьох років. Заявник надав заяву про підтримку заяви та її розгляд за його відсутності. Заінтересована особа - виконком Тернівської районної у м. Кривому Розі ради надав клопотання про розгляд справи без участі його представника та за відсутності заперечень проти заяви. Заінтересована особа - [PERSON] надав заяву про підтримку заяви та її розгляд за його відсутності. Із матеріалів справи, вбачається, що з лютого 2010 року ніяких відомостей про місце знаходження [PERSON] в місці його постійного проживання не має. Заявник є його рідним сином. На запити суду, які були направлені у відповідності з вимогами ст. 248 ЦПК України до МВС України, надійшли відповіді, що даних про місцеперебування [PERSON] немає. (а.с. 5, 7, 8, 9, 11, 12, 16, 18, 20) Дані правовідносини регулюються ст. 46 ЦК України, яка передбачає, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Суд, виходячи з того, що в місці постійного проживання [PERSON] в [ADDRESS] немає відомостей про місце його перебування більше трьох років, вважає, що його можливо оголосити померлим. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 10, 15, 60, 169, 209, 213, 215, 246, 249 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 червня 1995 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану (актовий запис № 140). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сім'ї між сторонами є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спільних дітей у сторін не має. Відповідачка не з'являється до ДРАЦС, а тому розірвати шлюб в позасудовому порядку не можливо. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Судом об'єктивно встановлено, що 23 червня 1995 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану, було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 140) від 23.06.1995 року. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. Спільних дітей у сторін не має. Збереження сім'ї між сторонами є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідачка не з'являється до ДРАЦС, а тому розірвати шлюб в позасудовому порядку не можливо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 27 грудня 1980 року між нею та відповідачем Миролюбненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб (актовий запис №24). Вказує, що через різні характери та погляди на життя між ними втрачено взаєморозуміння й вони з відповідачем не можуть проживати разом. Крім того, відповідач веде себе негідно по відношенню до неї, зловживає алкогольними напоями, вчиняє скандали та бійки. Оскільки відповідач не бажає розривати шлюб через органи ДРАЦС, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON], яка у встановленому законом порядку повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилася, натомість подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу із позивачкою. Заслухавши відповідача, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27 грудня 1980 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Миролюбненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №24). Між сторонами тривалий час існують непорозуміння, сварки, через що їхні шлюбні відносини стали неможливими. Наданий судом чотирьохмісячний строк на примирення позитивних результатів не дав. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також враховуючи, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14.12.2007 року, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1318. Шлюб у сторін перший, в шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Шлюбні відносини сторони не підтримують з січня 2012 року, спільного господарства не ведуть, взаємних інтересів не мають. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.12.2007 року, шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1318 (а.с.3), шлюб у сторін перший, в шлюбі мають неповнолітню дитину (а.с.4). Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану в місті Пшесмики Воєводство Мазовецьке Республіки Польща за № 5/2004/2. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені з 2009 року, а збереження сім'ї є неможливим. Позивачка зазначила, що з відповідачем проживають окремо, дітей у сторін не має, а перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 20 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану в місті Пшесмики Воєводство Мазовецьке Республіки Польща за № 5/2004/2 було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 18.04.2007 року. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені з 2009 року, а збереження сім'ї є неможливим. Сторони проживають окремо, спільних дітей у них немає, а перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, де є зацікавлена особа відділ опіки та піклування Дарницької районної м. Києва державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], який є сином [PERSON] та є інвалідом І групи з дитинства у зв'язку з психічним захворюванням, таким чином не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду. В своїх позовних вимогах просила суд визнати [PERSON], [INFO] недієздатним та призначити [PERSON], опікуном недієздатного [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Зацікавлена особа відділ опіки та піклування Дарницької районної м. Києва державної адміністрації надав подання про доцільність призначення опіком [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], який є сином [PERSON] та інвалідом І групи з дитинства із психічним захворюванням, що підтверджується медичною довідкою серія 2-18 АД № 147014 від 17 січня 1995 року (а.с. 3). Відповідно до Акту судово-психіатричного експерта № 136 від 20 лютого 2014 року, [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 32-34). Відповідно до подання органу опіки та піклування Дарницького району м. Києва № 101-1956/04 від 25 березня 2014 року, в разі визнання громадянина [PERSON], [INFO], недієздатним, вважають за доцільне призначити його опікуном матір [PERSON], [INFO], як азареєстрована та проживає разом із сином за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для задоволення позову. На підставі ст.ст. 58, 59, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що 07 жовтня 1995 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 935. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Батьком дитини є відповідач. Сімейне життя не склалося. Подружні відносини припинили, як єдина родина не існують, спільне господарство не ведуть. Основною причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, втрата взаєморозуміння та поваги та довіри один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення не знаходили, у зв'язку з чим постійно виникали сварки та скандали. Спору про розподіл майна подружжя не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається мешкати разом з нею. Вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. При таких обставинах суд вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України слухати справу у відсутність відповідача. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сімейне життя не склалося. Подружні відносини припинили, як єдина родина не існують, спільне господарство не ведуть. Основною причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення не знаходили, у зв'язку з чим постійно виникали сварки та скандали. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл майна між подружжям не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається мешкати разом з позивачкою. Позивачка вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, у розмірі 1125 грн. в результаті крадіжки її майна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 14.10.2012 року приблизно о 13.30 год відповідач викрав із її кишені мобільний телефон «Самсунг» С 5380 з флеш-картою памяті на 4 ГБ, сім картою оператора «Київстар» вартістю 10 грн., а також чохол мобільного телефону вартістю 65 грн., а всього загальною вартістю 1325 грн. Вироком Старокостянтинівського районного суду від 05 липня 2013 року відповідача було засуджено, однак ним повернуто лише 200 грн., а 1125 грн. так і не було повернуто. Оскільки, вирішити спір в позасудовому порядку не можливо, позивачка звернулася до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити повністю, крім того, просить стягнути й витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн., а всього 1 625 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю та вказав, що відшкодував [PERSON] лише 200 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом обєктивно встановлено, що вироком Старокостянтинівського районного суду від 05 липня 2013 року відповідача визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 850 грн. штрафу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлено, що [PERSON] частково відшкодовано позивачці завдану шкоду у розмірі 200 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними відповідача; вироком Старокостянтинівського районного суду від 05 липня 2013 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди слід задовольнити та стягнути з відповідача 1125 грн. матеріальної шкоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатною [PERSON] [INFO], яка є матір'ю заявниці. Обґрунтовуючи подану заяву заявниця зазначила, що [PERSON] страждає на психічне захворювання. Посилаючись на те, що внаслідок хвороби [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, просила суд ухвалити рішення про визнання [PERSON] недієздатною та призначення її опікуном останньої. У судове засідання заявниця та представник заінтересованої особи не з`явилися, направили суду заяви про розгляд заяви за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], є матір'ю заявниці, та постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 27 від 14 січня 2014 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом: судинна деменція (МКХ-10: F01), за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує встановлення опіки. Враховуючи викладене, суд вважає, що існують законні підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 105/01-3036/В-12 від 25.11.2013 року, як органу опіки та піклування, Печерська РДА в м. Києві просить суд призначити [PERSON] опікуном своєї матері [PERSON] З наданих суду документів вбачається, що [PERSON], за станом здоров`я може бути опікуном, характеризується позитивно, тому суд вважає можливим задовольнити подання про призначення її опікуном [PERSON]

Outcome: approved