Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У січні 2016 року до суду звернулася позивач з позовною заявою, в якій вказувала, що [INFO] року помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина , до складу якої увійшла земельна ділянка площею 4,5399 га з цільовим призначенням для ведення товарного сількогосподарського виробництва. Разом з спадкодавцем вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу понад 21 рік до дня смерті [PERSON] Вона звернулася до нотаріуса з наміром прийняти спадкове майно , але отримала відмову, оскільки нею було втрачено Державний акт , який посвідчував право власності на зазначену спадкову земельну ділянку. Позивач просить суд встановити факт її постійного проживання з [PERSON] однією сім'єю більше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Визнати за нею , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, на земельну ділянку площею 4,5399 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги викладені у позовній заяві та просив суд позов задоволити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області вимоги позивача визнав у повному обсязі Представник третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог : Відділ держгеокадастру у Володарському районі Київської області, не заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав , що за свого життя спадкодавець отримав Державний акт про що свідчать записи , які містяться в архіві відділу. Суд, ознайомившись з позовною заявою , заслухавши пояснення представника позивача , представника відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню , виходячи із наступного. По справі встановлено , що [INFO] року помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про його смерть ( а.с.5). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на спадкове майно , зокрема, на земельну ділянку площею 4,5399 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] ( а.с.36). Згідно довідки Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області [PERSON], [INFO] проживав без реєстрації шлюбу з 1990 року до дня смерті разом з [PERSON] ( а.с.8). Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу більше п'яти років по день смерті останнього, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які ствердили, що спадкодавець та позивач по справі проживали однією сім'єю, в період сумісного проживання вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом та взаємними правами та обов'язками. Покази свідків не викликають у суду сумніву щодо достовірності повідомлених ними обставин. Також, на підтвердження вимог позивача надана довідка Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області ( а.с.8), відповідно до якої спадкоємець та спадкодавець проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Відповідно дост. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення , а саме за ст. 256 ч. 1 п. 5 ЦПК України, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Суд може встановити факт, про встановлення якого просить позивач , так як встановлення такого факту має для неї юридичне значення , та від нього залежить виникнення майнових прав оскільки надає право на отримання спадщини. В судовому засіданні судом встановлено , що спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] , належала земельна ділянка площею 4,5399 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, що належала спадкодавцю ( а.с.11,12). Зазначений Державний акт було втрачено, про що було дано відповідне оголошення до місцевої газети « Голос Володарщини» ( а.с.11). Таким чином, суд встановив , що позивач постійно проживала разом із спадкодавцем та вважається такою що прийняла спадщину , оскільки протягом встановлено законом строку вона не заявила про відмову від такої та звернулася до нотаріуса , про що свідчить відмова надана до матеріалів справи ( а.с.10). Однак на даний час позивач не має змоги реалізувати свої спадкові права у цій частині та прийняти в спадщину земельну ділянку і вимушена звернутися до суду для усунення перешкод та поновлення своїх прав на спадкове майно. Так, задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Ст. 1218 ЦК України зазначає , що до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті . Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку: факт спільного проживання позивача із спадкодавцем однією сім'єю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, до того ж позивач не має змоги оформити у нотаріуса прийняття спадщини , оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено . Таким чином визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом, базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити .

Outcome: approved