Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

У січні 2015 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 13.02.2013 р. по 31.01.2015 р. у розмірі 137 040,00 грн. Від [PERSON] заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило. Судом з'ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.04.2013 р. у справі № 274/807/13-ц було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1 500,00 грн. на дитину - дочку [PERSON], на користь матері - [PERSON], щомісячно, починаючи з 13.02.2013 р. і ідо досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO] Це рішення набрало законної сили, на його виконання 29.04.2013 р. було видано виконавчий лист, на підставі якого 05.08.2014 р. було відкрито виконавче провадження (а. с. 11, 12). Між тим, [PERSON] аліменти на дитину не сплачував, внаслідок чого в нього станом на 01.08.2014 р. виникла заборгованість у розмірі 26 303,57 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 06.08.2014 р. № 44574, виданою Октябрським відділом державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції (а. с. 13). Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. [PERSON] не подав доказів, які б вказували, що заборгованість з аліментів перед [PERSON] виникла в нього за відсутності його вини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на стягнення з [PERSON] неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається з розрахунку розміру неустойки (пені), розмір неустойки (пені) за період з 13.02.2013 р. по 31.01.2015 р., яку має сплатити [PERSON], становить 137 040,00 грн. (а. с. 5). [PERSON] будь-яких доказів, які б спростовували зазначений розрахунок (вказували на його неправильність) не подав. Таким чином, [PERSON] має спалити [PERSON] неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період з 13.02.2013 р. по 31.01.2015 р. у розмірі 137 040,00 грн. Згідно з частиною другою статті 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. [PERSON] будь-яких доказів щодо свого матеріального та сімейного стану не подав, а тому суд не знаходить підстав для зменшення розміру неустойки (пені) від суми несплачених аліментів. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тобто з [PERSON] в дохід держави має бути стягнено судовий збір у розмірі 1 370,40 грн., оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору було звільнена ухвалою від 16.02.2015 р.

Outcome: approved