Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

У серпні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (далі - АТ «Чернігівгаз») звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за послугу розподілу природного газу за період з 01.01.2020 по 30.06.2021 в сумі 1690 грн 09 коп., інфляційні втрати у розмірі 132 грн 82 коп., три проценти річних у розмірі 46 грн 61 коп. та судовий збір у розмірі 2270 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що Відповідач є споживачем послуги з розподілу природного газу, оскільки існує документальне підтвердження споживання ним природного газу, зафіксоване у відомості обліку споживання газу з відповідними показниками лічильника, які підписані споживачем. Своїх обов`язків по оплаті за розподілений йому природний газ [PERSON] не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 1690 грн 09 коп, на яку нараховано інфляційні втрати та 3% річних, які позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 серпня 2021 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення. Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 71 від 23.01.2020 (а.с. 9) і є споживачеми послуг з розподілу природного газу, які надаються Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] . Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року, вказаний договір є публічним, його умови однакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Кодексу газорозподільних систем. Цей договір є договором приєднання. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів), яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Факт приєднання [PERSON] до умов вказаного Типового договору підтверджується відомостями про зняття показників лічильника (а.с. 10-12). Згідно з п. 5 ч. 2. ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі № 401/710/15-ц від 15 березня 2018 року в п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За Типовим договором розподілу природного газу Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п. 2.1 Договору). Своїх обов`язків по оплаті за розподілений природний газ [PERSON] не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість за вказану послугу. 24 грудня 2020 року позивач надіслав відповідачу вимогу про погашення заборгованості (а.с. 13), проте [PERSON] на час розгляду справи заборгованість не погасив. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованість відповідача [PERSON] станом на 28 липня 2021 року за період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2021 року становить 1690,09 грн, на яку нараховано інфляційні втрати у сумі 132,82 грн та 3% річних у сумі 46,61 грн. Заперечень щодо розрахунку та суми заборгованості відповідач до суду не подав. У зв`язку з тим, що відповідач допустив порушення зобов`язань по оплаті послуги розподілу природного газу, доказів своєчасного та належного здійснення такої оплати не подав, то позов підлягає задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню, становить 1869,52 грн та складається з 1690,09 грн заборгованості за послугу з розподілу природного газу, 132,82 грн інфляційних втрат та 3% річних у сумі 46,61 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 270,00 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved