Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача у свою корить 4800 гривень. понесених додаткових витрат на медичне обстеження та лікування малолітньої дитини [PERSON], [INFO] . В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що згідно рішення Рожнятівського районного суду від 30 грудня 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, які згодом рішенням цього ж суду збільшені до 1500 гривень. Дочка [PERSON] від народження хворіє алергічною поліморфною ерітемою, у зв'язку з чим потребує додаткових витрат на лікування, на що вона витратила 9600 гривень. Добровільно приймати участь в додаткових витратах на утримання дитини відповідач не бажає, що стало приводом для звернення з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився повторно про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Положення наведеної статті стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей, а також її хворобою. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично здійснені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2012 року від якого [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та народження [NUMBER] від 19 травня 2012 року, [NUMBER] від 15 травня 2013 року (а.с.5-6). Судом встановлено, що [PERSON] хворіє (діагноз алергічна поліморфна ерітема, тощо), про що свідчить картка стаціонарного хворого №5084/17 (а.с. 7). На лікування дитини позивач витратила 9605 гривень, 74 копійки, з них: 2310 грн. витрати на проведення аналізів 24.05.2017 р., 17.01.2017 р., 21.02.2017 р., 18.05.2017 р.,16.03.2017 р., 19.10.2016 р., (а.с. 9-14), 200 грн. витрати на проведення УЗД органів черевної порожнини 14.07.2017 р., а також витрати на придбання лікарських препаратів на суму 7095 гривень 74 копійки (а.с. 15-21). Встановлені судом обставини вказують на те, що дитина потребує додаткових витрат на лікування, яке її батько відмовляється надавати, при цьому весь тягар покладається на позивачку, в якої відсутній постійний дохід. У зв'язку з цим суд вважає, що стягнення з відповідача додаткових витрат понесених позивачем на лікування дочки в сумі 4800 грн. є цілком обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved