Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив стягнути з ПАТ «ІМЕКСБАНК» (далі - відповідач) на користь позивача грошові кошти в розмірі внесеного ним вкладу відповідно до Договору від 05 вересня 2014 року № 1095-14 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року «Вклад «Постійний клієнт» в сумі 241500, 00 грн. шляхом виплати готівки; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі нарахованих відсотків по вкладу відповідно Договору від 05 вересня 2014 року № 1095-14 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року «Вклад «Постійний клієнт» в сумі 15094, 00 грн. шляхом виплати готівки та понесених судових витрат в розмірі 2565 грн. 95 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ «ІМЕКСБАНК», від імені якого діяла філія АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Києві в особі начальника відділення № 5 філії АТ «ІМЕКСБАНК» Гайдай К.М. був укладений Договір №1095-14 (Про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року «Вклад «Постійний клієнт» (далі - депозитний договір)) та відкритий депозитний рахунок на суму 241500, 00 грн. Згідно умов депозитного договору відповідач зобов'язується 08 грудня 2014 р. (кінцевий термін дії депозитного договору) виплатити позивачу суму вкладу в розмірі 241500,00 грн. та 25% відсотків річних від суми вкладу. У зв'язку з правом позивача на повернення вкладу разом із нарахованими відсотками та на виконання банком своїх зобов'язань, визначених п.п. 6.1., п.п. 6.2., п.6. Публічного договору №1 Банківського Вкладу (Депозиту) від 20 січня 2014 р., позивач завчасно (03 грудня 2014 року) звернувся до начальника відділення №5 філії АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Києві, начальника Філії ПАТ «ІМЕКСБАНК» у м. Києві та Голови правління ПАТ «ІМЕКСБАНК» із заявами з вимогою повернути належні позивачу кошти разом з нарахованими відсотками в день закінчення строку дії депозитного договору готівкою та не бажанням здійснювати пролонгацію вкладу. Завітавши 08 грудня 2014 р. до відділення №5 Філії «ПАТ «ІМЕКСБАНК» у м. Києві» та Філії «ПАТ «ІМЕКСБАНК» у м. Києві», начальник відділення разом з представником Філії «ПАТ «ІМЕКСБАНК» у м. Києві» відмовили в поверненні належних позивачу коштів разом із нарахованими відсотками відповідно до депозитного договору, мотивуючи тим, що в касі банку відсутня дана сума та згідно розпорядження керівника ПАТ «ІМЕКСБАНК», банк має право видавати лише 3500 грн. в місяць. На день звернення до суду позивачу не надані обґрунтовані відповіді на його письмові звернення (заяви) від 08 грудня 2014 року. Виходячи з вимог чинного законодавства України і у відповідності до п.п. 6.1., п.п. 6.2., п.6 Публічного договору №1 Банківського Вкладу (Депозиту) від 20 січня 2014р. та умов Договору №1095-14 (Про приєднання до публічного договору №1) від 05 вересня 2014 року, та згідно вимог п.10.12, ст. 10 Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків в національній та іноземних валютах», затвердженої Постановою Національного банку України від 12 листопада 2003 року за № 492, після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою. Станом на 02.01.2015 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за депозитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 256594,00, яка складається з: суми вкладу 241500, 00 грн. та нарахованих відсотків за період з 05.09.2014 р. по 08.12.2014 р. в розмірі 15094, 00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заперечення по справі, у яких висловлено не погодження з нарахованими на думку позивача відсотками за депозитним договором та визнав позов в частині стягнення грошових коштів в розмірі 256 594, 00 грн. та відсотків в розмірі 5 778, 71 грн. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 05.09.2014 року був укладений договір № 1095-14/22 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу від 20.01.2014 року, вклад «Постійний клієнт», згідно якого Позивач вніс на банківський вклад грошові кошти в розмірі 241 500,00 грн. на строк до 08.12.2014 року. Згідно п. 6.2. депозитного договору, банк зобов'язаний по закінченню строку депозиту повернути вкладнику суму депозиту з нарахованими відсотками готівкою або в безготівковій формі шляхом перерахування на банківський рахунок, який зазначено вкладником у договорі про приєднання до договору, чи за письмовою заявою вкладника на інший його рахунок. 08 грудня 2014 року, по закінченню договору банківського договору банківського, банк перерахунок грошові кошти в розмірі 241 500, 00 грн. на поточний рахунок позивача, відкритий в філії АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Києві № [NUMBER]. Проценти за договором банківського вкладу перераховувалися відповідачем на рахунок позивача на карту БПК МПС згідно контракту № 999-00140453. Станом на 17 лютого 2015 року залишок грошових коштів на картковому рахунку позивача становить 5 778,71 грн., що підтверджується випискою по рахунку. Грошові кошти в розмірі 15 094,00 грн. процентів за період з 05.09.2014 року по 08.12.2014 року були перераховані банком на картковий рахунок позивача : за період з 06.09.2014 року по 30.09.2014 року - 241500,00x25% /365 х 25 днів = 4135,25 грн., із суми утримано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 15%, перераховано 01.10.14 року 3515,00 грн.; за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року - 241500,00x25% /365 х 31 днів = 5127,74 грн., із суми утримано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 15%, перераховано 04.11.14 року 4358,60 грн.; за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року - 241500,00x25% /365 х 30 днів = 4962,33 грн., із суми утримано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 15%, перераховано 01.12.14 року 4217,99грн.; за період з 01.12.2014 року по 07.12.2014 року - 241500,00x25% /365 х 7 днів = 1157,87 грн., із суми утримано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 15%, перераховано 08.12.14 року 984,20 грн..; Вищезазначені розрахунки процентів відповідача підтверджується також випискою по картковому рахунку згідно контракту № 999-00140453, що міститься в матеріалах справи. позивач вільно розпоряджався грошовими коштами на картковому рахунку, здійснював платежі (покупки), отримував готівкові кошти з банкоматів (підтверджується випискою по рахунку) , і за період з 05.09.2014 року по 05.12.2014 року позивачем було знято з карткового рахунку 11 648,38 грн. Позивач зняв з рахунку 05.01.2015 року 200,00 грн. Станом на 17 лютого 2015 року залишок грошових коштів на картковому рахунку позивача становить 5 778,71 грн., що підтверджується випискою по рахунку, яка міститься в матеріалах справи. На підставі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, відповідача зобов'язання за депозитним договором належним чином не виконав. За таких обставин, з огляду на викладене, слід зазначити, що суд, за наслідками повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, вважає, що позов про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі внесеного ним вкладу відповідно до Договору від 05 вересня 2014 року № 1095-14 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року «Вклад «Постійний клієнт» в сумі 241500, 00 грн. шляхом виплати готівки та стягнення нарахованих відсотків в розмірі 5 778 грн. 71 коп. є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки суд задовольняє частково позов з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 472 грн. 78 коп. у відшкодування судових витрат. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial