Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який проживав в с. Сальник Калинівського району Вінницької області, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай), розташовану на території Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області площею 2,1806 га, належну спадкодавцеві на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №198175 від 21.09.2004 року. Вона є спадкоємицею після смерті чоловіка за законом першої черги. Окрім неї спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого - [PERSON] , [PERSON] . Прийняти спадщину у встановлений законом шестимісячний термін вона не змогла, оскільки перебувала у скрутному матеріальному становищі, через те, що усі заощаджені кошти нею були витрачені на лікування та поховання чоловіка, лікування онуки у період з 2015 року по 2018 рік, та організації поховання рідної тітки, яка жила одиноко і померла у 2015 році. Всі ці обставини, стали причиною пропуску нею строку для звернення до нотаріуса у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. Після звернення до нотаріуса їй було роз`яснено, що необхідно у судовому порядку встановити додатковий строк для прийняття спадщини. З цих підстав просила визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю в три місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Сальник Калинівського району Вінницької області. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 18 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 22 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 17 листопада 2020 року о 14 год 00 хв. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Через канцелярію суду 14 вересня 2020 року позивачка подала письмову заяву, у якій просила судове засідання за її позовом проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Через канцелярію суду 14 вересня 2020 року подали письмову заяву, у якій просили судове засідання проводити у їх відсутність, позовні вимоги визнали повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, судовий розгляд здійснюється у відсутність учасників провадження, які заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі матеріалами без технічної фіксації судового засідання. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] , про що 28.07.2015 виконавчим комітетом Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області складено актовий запис за №23, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 2,1806 га на території Сальницької сільської ради Калинівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 198175 від 21.09.2004 року. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60388700 від 01.06.2020 (а.с.11). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина - позивачка у справі [PERSON] та діти -відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13), копією довідки від 01.06.2020 року №650 , виданої виконавчим комітетом Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області (а.с.12). Згідно з довідкою Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області від 01.06.2020 року № 650 [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав і був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Разом з ним проживали його дружина [PERSON] - 1960 р.н., його син [PERSON] -1980 р.н., син [PERSON] - 1984 р.н., невістка [PERSON] - 1982 р.н., невістка [PERSON] - 1989 р.н., онука - [PERSON] - 2005 р.н., онука - [PERSON] - 2012 р.н., онук - [PERSON] - 2008 р.н. Також обставина, що [PERSON] з 10.06.2000 зареєстрована за адресою [ADDRESS] , яка була місцем проживання спадкодавця [PERSON] , підтверджується і відміткою у паспорті позивачки (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст. 5 ЦПК України ,здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спірні правовідносини регулюються положеннями Книги шостої ЦК України. За змістом ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини Частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , наявністю поважних причин неможливості звернення до нотаріуса із відповідною заявою у встановлений законом строк. При цьому як вказано у позовній заяві, так і підтверджено доказами у справі, що на час відкриття спадщини позивачка була зареєстрована та постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] . Також у справі відсутні докази відмови позивачки від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернуто увагу, що судам необхідно розмежовувати пропуск строку для прийняття спадщини, прийняття спадщини особами, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (ст. 549 ЦК УРСР). За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273 ЦК). Згідно з пунктами 3.21, 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. У випадках, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки по справі встановлено, що [PERSON] на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкоємцем, не заявила про відмову від спадщини у встановленому законом порядку, вона є такою, що прийняла спадщину в силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України. Водночас суду не надано доказів на підтвердження звернення позивачки до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, та наявність обґрунтованої відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed