Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У січні 2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вимогами до відповідача [PERSON] про визнання за [PERSON] право власності на 37,6/164,5 частки квартири вартістю 758 072,00 грн., яка знаходиться за адресою у [ADDRESS] у спільній частковій власності з [PERSON] У судове засідання позивач, його представник не з'явилися, з боку представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 20.06.2006 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір про участь у реконструкції житлової квартири, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати відповідачу грошові кошти для проведення перепланування та збільшення площі належної відповідачу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею на момент укладання договору 126,9 кв.м.; відповідач зобов'язався провести перепланування та передати позивачу права на новостворену в результаті такого перепланування частину квартири (а. с. 6-8). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а саме передав відповідачу грошові кошти у сумі 80 000,00 доларів США (а. с. 9-11). Відповідачем умови договору щодо проведення реконструкції виконані. Реконструкція квартири проведена згідно чинного законодавства, що підтверджується такими документами: 1) дозвіл (резолюція) ОСББ від 27.02.2007 року, яким надано дозвіл на проведення реконструкції, 2) розпорядження КМДА від 01.10.2007 р. № 1287, яким відповідачу надано дозвіл на проведення реконструкції квартири, 3) лист-погодження проектної документації на реконструкцію від 22.08.2008 р. № 05-10621, виданий Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну виконавчого орану КМР (КМДА), 4) позитивний висновок державної експертизи від 31.07.2009 року, виданий ДП «СДЕОЦСУДБЕ», 5) дозвіл на виконання будівельних робіт №2117-Пч/С від 02.08.2010 р., виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, 6) технічний паспорт на квартиру, що виданий Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 02.09.2010 року, 7) довідка Головного управління економіки та інвестицій виконавчого орану КМР (КМДА) від 22.02.2011 року № 049-18/1027-11, 8) декларація про готовність об'єкта до експлуатації, що зареєстрована Інспекцією ДАБК у м Києві 12.01.2012 року № КВ 14212005310. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права. Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 332 ЦК України, переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З'ясовано, що не дивлячись на завершення будівельних робіт та готовність об'єкту до експлуатації з 12.01.2012 року, відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку щодо державної реєстрації права власності на реконструйоване (збільшене) приміщення. На сьогоднішній день у позивача відсутня можливість самостійно зареєструвати право власності на частину квартири. До проведення реконструкції площа квартири становила 126,9 кв.м, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим БТІ 13.01.2004 року. Згідно технічного паспорту, що виданий БТІ у зв'язку із завершенням реконструкції 02.09.2010 року, площа квартири становить 164,5 кв.м., площа збільшилася на 37,6 кв.м, що становить 37,6/164,5 частки квартири. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] право власності на 37,6/164,5 частки квартири вартістю 758 072,00 грн., яка знаходиться за адресою у [ADDRESS] у спільній частковій власності з [PERSON], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача в розмірі 3654,00 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved