Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У січні 2015 року позивач - товариство з обмеженою відповідальності «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернувся через свого представника з зазначеним цивільним позовом до відповідача - [PERSON], [INFO], іпн [NUMBER], про стягнення заборгованості на свою користь в розмірі 153.748,26 гривень та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1.537,48 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», відповідно до чинного законодавства України, було укладено Договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Відповідно до вказаного Договору та чинного законодавства позивач набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Згідно вищезазначеного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 37 від 04.04.2008 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та фізичною особою - громадянкою України, яким є відповідач - [PERSON], [INFO], іпн [NUMBER]. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, первісний кредитор зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 150.000,00 гривень. Відповідно до умов зазначеного Кредитного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - графіком платежів. Первісний кредитор свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 150.000,00 гривень. У порушення умов Кредитного договору, відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 01.12.2014р., має прострочену заборгованість: за кредитом складає - 82.692,41 грн.; по відсотках складає - 33.494,07 грн.; по комісії складає - 14.209,19 грн., пеня складає - 23.352,59 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості та розрахунком заборгованості. Представник позивача за довіреністю Михніцький Г.Ю. в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги, просив суд їх повністю задовольнити, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином згідно ст.74-76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заперечення на позов суду не надавала. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч.3 і 4 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Щодо змісту ч.1 ст.64 ЦПК України, то письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в. обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплата процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі викладеного,

Outcome: approved