Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка пред'явила в суді зазначений позов. В обґрунтування позову вказала, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 18 березня 2011 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісяця. З часу призначення аліментів матеріальний стан позивачки погіршився, відтак коштів на утримання дочки не вистачає. Крім того, її сімейний стан змінився, 09 вересня 2016 року вона уклала шлюб з [PERSON], у них 10 травня 2017 року народилась дочка [PERSON]. На даний час позивачка не працює, оскільки доглядає за малолітньою дитиною. Відповідач знаходиться у працездатному віці, інших утриманців не має, його стан здоров»я задовільний. Він регулярно їздить на заробітки до Польщі, отримує дохід, просить змінити розмір аліментів та в подальшому стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], в розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 500 гривень. У судове засідання позивачка не зявилася, до суду спрямувала заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, від нього до суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, позов не оспорив. Судом зі згоди позивачки, відповідно до статті 224 ЦПК України, ухвалено рішення при заочному розгляді. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO](а.с. 11). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2011 року з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO], на користь [PERSON] стягуються аліменти у твердій грошові сумі 300 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 22 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття( а.с. 9 зворот). Старшим державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 25774298 за виконавчим листом № 2-837, виданим Бердичівським міськрайонним судом 31 березня 2011 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 300 гривень щомісячно, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 05 квітня 2011 року(а.с. 7). 09 вересня 2016 року Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області \~зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис 442. Вони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO](а.с. 8, 10). Згідно вимог частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України\~„Про охорону дитинства). Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК). Враховуючи визначений\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»\~розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів. Зважаючи, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, з урахуванням обовязку обох батьків утримувати свою дитину, відповідач не оспорив розміру аліментів, який просить стягнути позивачка, отже суд вважає, що аліменти в розмірі 1500 грн., щомісячно, до повноліття дитини, є розміром, що відповідає обовязку\~батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням\~мінімальних життєвих потреб дитини. Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати за надання правової допомоги, судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, у розмірі 640 грн слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved