Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення аліментів. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що у них з відповідачем від спільного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які лишилися жити разом з нею та перебувають на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, про доньок не піклується, проте, має у власності нерухоме майно у вигляді однієї чверті квартири, а також, мотоцикл, автомобіль і причеп, позивач просить стягнути з нього аліменти на їхнє утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 7 000 гривень щомісячно на кожну дитину. В подальшому позивач, зменшила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно на кожну дитину. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.11.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. Представник відповідача надала відзив, у якому заперечила проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх необгрунтованими. Зазначила, що матеріальний стан відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти, сумарний розмір яких становить 6 тисяч гривень на місяць, відповідач працює рихтувальником кузовів і його оклад становить 5 000 гривень на місяць. Нерухоме майно, яке йому належить, не може бути реалізовано, оскільки він володіє лише часткою квартири і її продати для сплати аліментів неможливо, а автомобіль і причеп фактично не перебувають у його володінні, оскільки придбавалися за кошти батька і останній фактично користується автотранспортом. Щодо мотоцикла представник відповідача зазначила, що ця інформація є помилковою і відповідач не є власником мотоцикла. Відповідач погодився сплачувати 1 250 гривень аліментів на кожну дитину, що в сумі (2 500 грн) становить половину його доходів. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача визнала вимоги частково, оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1 250 гривень на кожну дитину. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач і відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі в період з 01.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01.08.2014 року. Вказаний шлюб було розірвано за Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08.07.2016 року (справа № 758/7146/16-ц). 12.12.2018 року позивач і відповідач повторно уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.12.2018 року (а.с.10). [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої є відповідач, а матір`ю - позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження від 31.05.2016 року (а.с.11). [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої є відповідач, а матір`ю - позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.05.2016 року (а.с.12). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав від 27.10.2020 року відповідач є власником 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.38). Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС від 29.10.2020 року відповідач є власником мотоцикла GEON X-ROAD 200 LIGHT, 2018 року випуску, автомобіля OPEL VIVARO, 2007 року випуску та причепу ПВ 01Ч 0, 2010 року випуску (а.с.39). Згідно з наказом № 2-к від 30.11.2020 року відповідача прийнято на посаду рихтувальника кузовів з 01.12.2020 року з посадовим окладом 5 000 гривень на місяць (а.с.66). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 6 000 гривень (по 3 000 гривень на кожну дитину), відповідач визнає вимоги в розмірі 2 500 гривень (по 1 250 гривень на кожну дитину), посилаючись на низький дохід. Суд бере до уваги, що відповідачем надано лише копію наказу про встановлення йому посадового окладу у розмірі 5 000 гривень, водночас, вказана сума не є належним доказом його доходу, оскільки не свідчить про фактично нараховані та виплачені суми заробітку. Відтак, суд, беручи до уваги всі обставини справи, дійшов висновку, що сума аліментів, в розмірі 2 000 гривень на кожну дитину є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, взявши до уваги надані докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, а саме, для стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі по 2 000 гривень щомісячно на кожну дитину, з 05.08.2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial