Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко Катерина Володимирівна, про визнання недійсними договору поруки, кредитного договору, договору іпотеки, договору купівлі продажу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 20.09.1996 року позивач та відповідач [PERSON] уклали шлюб. 28.04.2007 року між відповідачами [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON] з іншого боку було укладено договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], ціна вказаного договору складала 477 385 грн., який посвідчений приватним нотаріусом Петренко К.В. та зареєстрований за реєстровим №1662. Разом з тим, 28.04.2007 року між відповідачами [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/951 Н, згідно умов якого [PERSON] було надано кредит у сумі 85 000 доларів США з кінцевим строком повернення 09.04.2032 року. Вказаний договір було укладено для проведення розрахунків за договором купівлі продажу квартири. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Петренко К.В. 28.04.2007 року за реєстровим № 1665, та відповідно до умов якого вказану квартиру було передано в іпотеку банку. 08.11.2010 року позивач [PERSON] дізналась про рішення Шевченківського районного суду м. Києва по цивільній справі про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 919 287,44 грн., а також судового збору у розмірі 1 700 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 921 107,44 грн. З вказаного рішення вбачається, що [PERSON] є поручителем за договором кредиту. Вказаного договору поруки позивач не підписувала. Оскільки договір поруки позивач не підписувала та про наявність кредитного договору та договору купівлі продажу квартири дізналась лише 08.11.2010 року із заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва, посилаючись на законодавство України, просила визнати недійсними договір поруки № 951-Н/1 від 28.04.2007 року; договір купівлі продажу квартири [ADDRESS]; кредитний договір № 8/2007/840 К/951 Н від 28.04.2007 року, укладений між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра»; договір іпотеки № 951 Н/1 від 28.04.2007 року, укладений між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2013 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», [PERSON], третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко Катерина Володимирівна, про визнання недійсними договору поруки, кредитного договору, договору іпотеки, договору купівлі продажу задоволено в повному обсязі. Визнано недійсним договір поруки № 951-Н/1 від 28.04.2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON]. Визнано недійсним договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. та зареєстрований за реєстровим № 1662. Визнано недійсним кредитний договір № 8/2007/840-К/951-Н від 28.04.2007 року, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в особі відділення № 16 Ф ВАТ КБ «Надра» ДРУ. Визнано недійсним договір іпотеки, № 951 Н/1 від 28.04.2007 року, укладений між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в особі відділення № 16 Ф ВАТ КБ «Надра» ДРУ, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. та зареєстрований за реєстровим № 1665. Також судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі. Не погодившись з вищевказаним рішенням, ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі ПАТ КБ Надра просить рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2013 року скасувати в частині визнання недійсними кредитного договору № 8/2007/840-К/951-Н від 28.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в особі відділення № 16 Ф ВАТ КБ «Надра» ДРУ, договору купівлі продажу квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. та зареєстрованого за реєстровим № 1662, договору іпотеки, № 951 Н/1 від 28.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в особі відділення № 16 Ф ВАТ КБ «Надра» ДРУ, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. та зареєстрованого за реєстровим № 1665,та ухвалити нове рішення, яким, в цій частині відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON], посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, заявлених позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати частково, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, за наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає. При розгляді справи суд першої інстанції встановив, що 20 вересня 1996 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому зроблено запис № 1374, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого наявна в матеріалах справи. Також судом встановлено, що 28.04.2007 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] з іншої сторони було укладено договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. та зареєстрований за реєстровим № 1662. 28.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2007/840-К/951-Н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 85 000 доларів США для проведення розрахунків по договору купівлі продажу від 28.04.2007 року, що укладений між [PERSON], [PERSON], згідно чого позичальник придбаває у власність квартиру [ADDRESS]. За користування кредитом встановлюється плата у розмірі 12,49% річних з кінцевим терміном погашення до 09.04.2032 року. У забезпечення виконання зобовязань позичальником за вищевказаним кредитним договором, [PERSON] передає в іпотеку, а банк приймає в іпотеку квартиру [ADDRESS], яка згідно договору купівлі продажу від 28.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. та зареєстрований за реєстровим № 1662 належить [PERSON]. Судом також встановлено, що 28.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки № 951-Н/1, за умовами якого остання поручитель зобовязалася перед кредитором відповідати за виконання позичальником у тому ж розмірі, що і боржник. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва № 2 4949/10 від 21.04.2010 року у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість по кредиту у розмірі 919 287,44 грн., судовий збір у розмірі 1 700 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 921 107,44 грн. З висновку судової почеркознавчої експертизи ДНІСЄ № 1958 13 від 18.09.2013 року, вбачається, що підписи від імені [PERSON] в графах «Поручитель» на лицевій та зворотній сторінках договору поруки № 951 Н/1 від 28.04.2007 року, укладеному між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» в особі відділення № 16 Ф ВАТ КБ «Надра» ДРУ виконані не [PERSON], а іншою особою. Вирішити питання чи виконаний підпис на нотаріально посвідченій згоді від 23.04.2007 року, посвідченій приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], на укладення договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] не надається за можливе. Рукописний запис «/[PERSON]/» в графі підпис на нотаріально посвідченій згоді від 23.04.2007 року, посвідченій приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], на укладення договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в графі «підпис» анкети заяви на отримання кредиту від 26.04.2007 у сумі 85 000 доларів США виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. В судовому засіданні експерт [PERSON], який проводив почеркознавчу експертизу дала уточнюючі пояснення, що сам рукописний запис, який зроблений в нотаріально посвідченій заяві про дачу згоди від 23.04.2007 року, виконані не [PERSON], а іншою особою. Ця ж особа виконала і підпис, оскільки підпис виконано швидким почерком при наявності якихось збиваючих чинників, що свідчить про наслідування справжнього підпису [PERSON], за вказаних обставин районний суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачем договір поруки та заява про надання згоди на укладання її чоловіком [PERSON] купівлі продажу квартири, кредитного договору та договору іпотеки не надавалось, тому відповідно до ст. 65 СК Україи, ці договори повинні бути визнані недійсними. Але, з такими висновками суду погодитися не можна. Визнаючи недійсним кредитний та іпотечний договори, суд першої інстанції помилково керувався ст. 65 Сімейного кодексу України, оскільки вказаною нормою регулюється порядок розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, та на права одного з подружжя при укладанні кредитного договору ця норма права не розповсюджується. Відповідно до п.25 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства про вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року - При оспорюванні кредитного договору чи договору поруки, застави/іпотеки іншим із подружжя суди мають виходити з такого, що положення статті 65 Сімейного кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Отже кредитний договір не створює обовязків для другого із подружжя, а створює лише для позичальника, як сторони договору. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсними кредитного договору № 8/2007/840-К/951-Н від 28.04.2007 року, укладненого між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON], а також іпотечного договору № 951 Н/1 від 28.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» є безпідставними. Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] районний суд виходив з того, що позивачка не надавала відповідачу [PERSON] нотаріально посвідченої згоди, відповідно до ч.3 ст.65 СК України на проведення дій щодо купівлі нерухомості, пославшись при цьому, як на належні докази висновок експертої установи та пояснеенння експерта зробленого ним під час судового засідання, але районний суд не звернув уваги на той факт, що зазначені докази мають суттєві протиріччя. Фактично в судовому засіданні експерт змінила свої висновки зроблені нею в письмовому висновку судової почеркознавчої експертизи ДНІСЄ № 1958 13 від 18.09.2013 року, та зазначила, що в нотаріально посвідченій згоді від 23.04.2007 року, яку засвідчила приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], підпис [PERSON] про дачу згоди на укладення від її імені договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] зроблений іншою особою. Вказані в висновках експерта протиріччя в ході розгляду справи усунені не були. Відповідно до ст.212 ЦПКУ висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом у взаємному зв'язку з іншими доказами у їх сукупності. Інших доказів на підтвердження своїх тверджень про сфальшованість нотаріально посвідченої згоді від 23.04.2007 року, про дачу згоди на укладення від її імені договору купівлі продажу квартири [ADDRESS], або відсутність такової згоди позивачка [PERSON] суду не зазначила та не надала. За таких обставин колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 28.04.2007 року, укладеного між відповідачем [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON].з другого боку - немає. У частині задоволення позовної вимоги про визнання недійсним договору поруки № 951-Н/1 від 28.04.2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON], рішення суду не оскаржується.

Outcome: dismissed