Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь 30000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я. На обгрунтування вимоги послався на те, що свою шахтарську трудову діяльність реалізовував в якості підземного електрослюсаря V розряду ВАТ «ЧГМУ» ДП ЗУВХК. Підприємство обслуговувало вугледобувні шахти Львівсько-Волинського вугільного басейну. 24.01.1991 року на шахті № 10 «Великомостівська» при зварюванні та обстукуванні зварювального шва зубилом, відлетіла скалка і потрапила у ліве око позивача. Останній був без окулярів, оскільки не був забезпечений такими. Працював на шахті до 09.09.1999 року. У зв'язку з тривалою роботою в особливо шкідливих та тяжких умовах праці в нього значно погіршився стан здоров'я, внаслідок чого останній неодноразово був змушений звертатися за медичною допомогою. Довідкою МСЕК від 23.03.2006 року позивачу встановлено II групу інвалідності та 75 % втрати професійної працездатності. Наслідками неналежно створених роботодавцем умов праці стало погіршення здоров'я позивача, оскільки останнього все частіше стали турбувати задишка та болі в серці, почав падати зір. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали. Позивач пояснив, що стан його здоров'я незадовільний, так як має задишку, болі в серці, часті головні болі, падає зір. Після операції травмованого ока, погіршився зір на друге око. Має професійні захворювання - силікоз та обструктивний бронхіт. Просять позов задовольнити, Проти заочного розгляду справи позивач не заперечує. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судові засідання двічі поспіль не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Як передбачено ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для здійснення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з трудовою книжкою позивача останній з 23.07.1962 року по 09.09.1999 року працював у Гірничо-монтажному управлінні «Укрзахідвугілля». Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві від 25.01.1991 року, внаслідок попадання окалини в око, позивач отримав травму лівого ока. У зв'язку з тривалою роботою в особливо шкідливих та тяжких умовах праці позивач був змушений звертатися за медичною допомогою, що підтверджується копіями наявних у справі медичних документів. Згідно з довідкою МСЕК серії ЛВА-1 № 296301 від 07.04.2006 року позивачу безтерміново встановлено II групу інвалідності. Відповідно до довідки МСЕК серії ЛВА-2 №021799 від 26.09.2007 року останньому безтерміново встановлено 75% втрати професійної працездатності, з яких: 50% - трудове каліцтво, 25% - силікоз. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 2 статті 153 Кодексу законів про працю України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно статті 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до частин 2, 3 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або і інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 1 статті 1167 ЦК України установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з частиною 1 статті 1168 ЦК моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Як зазначено у п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування), ухваленого 27.01.2004 року у справі № 1-9/2004, відповідно до статей 23, 1167 Цивільного Кодексу України (435-15) моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо. Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. Вищенаведені обставини справи та правові положення, на думку суду, свідчать про доведення факту спричинення позивачеві відповідачем моральної шкоди унаслідок ушкодження його здоров'я при виконанні трудових обов'язків, що потягло за собою професійні захворювання та трудове каліцтво, а отже, про право позивача на її відшкодування. Факт спричинення позивачеві моральної шкоди підтверджується також наявними у справі копіями медичних документів та знаходить своє пояснення згідно із вищевказаними положеннями Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року у справі № 1-9/2004. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, стан його здоров'я, оскільки останній має задишку, болі в серці, часті головні болі, падає зір, після операції травмованого ока, погіршився зір другого ока, тяжкість професійних захворювань та трудового каліцтва, настання у зв'язку з цим негативних змін у його житті, необхідність лікування, втрату у зв'язку з цим життєвих зв'язків, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювань та трудового каліцтва. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому суд вважає, що сума компенсації спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 30000,00 грн., тому позов задовольняється в повному обсязі.

Outcome: approved