Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №125. В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначала, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним, аліменти нікому не платить, стягнень з відповідача по виконавчим документам не проводиться, тому він має можливість сплачувати аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дитини. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення сином повноліття, а саме до [INFO] року. Представник позивачки, яка діє на підставі ордеру від 03 квітня 2019, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просила суд їх задовольнити. Надала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що дитина часто хворіє, потребує особливого раціону, крім цього, син росте та потребує нових речей та предметів побуту, що відповідають його віку, а тому просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 31-32, 34-39). Представник відповідача, який діє на підставі ордеру від 26 березня 2019 року, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 1000,00 грн. на місяць, оскільки більше сплачувати не має можливості, надав до суду для огляду квитанцію на суму 1000,00 грн. Раніше відповідач надав до суду відзив на позов, згідно якого позовні вимоги визнав частково, просив суд стягувати аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування відзиву зазначив, що він в даний час не працевлаштований, жодного рухомого або нерухомого майна не має (а.с. 18-19, 23). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №125, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4) В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дитини у розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У поданій позовній заяві позивачка зазначила, що відповідач працює, однак не повідомляє їй місце роботи. В свою чергу відповідач у поданому відзиві, та його представник у судовому засіданні зазначили, що відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід, однак погодився сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. Враховуючи те, що відповідач погодився зі способом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачкою. При визначенні розміру аліментів судвраховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Так, судом встановлено, що відповідач перебуває в працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. Також, приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача та обставини, що мають істотне значення, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання сина на користь позивачки у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 22 січня 2019 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] року, включно. Суд роз`яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 768,40 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial