Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 27 квітня 1996 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 58. Від шлюбу мають спільних дітей: повнолітню доньку [PERSON] [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. Згода про порядок утримання неповнолітньої дитини між ними досягнута, спір про поділ майна буде вирішуватися в окремому порядку. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте в матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. На примирення не погодилася, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог, вказуючи на відсутність з його боку спору майнового характеру. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про їх права та взаємовідносини. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 27 квітня 1996 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №58. Від шлюбу мають спільних дітей: повнолітню доньку [PERSON] [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини між сторонами припинені. Останні жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано. В силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути 640 грн. судового збору.

Outcome: approved