Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області, Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що після смерті його батька, [PERSON], відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Миколай-Поле, вул. Центральна, 155. Він є спадкоємцем першої черги, прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Також оформив на своє імя частину спадкового майна у вигляді земельної ділянки, яка знаходиться біля житлового будинку. На теперішній час бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, але не має можливості, оскільки договір купівлі-продажу за життя батька не був зареєстрований в державному реєстрі нерухомого майна. У звязку з тим, що не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимушений звернутись до суду. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] до суду не зявився. У судове засідання 30.11.2017 р. зявилась представник позивача [PERSON], яка позов підтримала, надала пояснення, аналогічні тим, що у ньому містяться. У подальшому участі у розгляді справи не брала. У судове засідання 19.01.2018 р. зявилась представник позивача [PERSON], яка позов також підтримала, просила задовольнити. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача, територіальної громади в особі Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, до суду не зявився. На адресу суду надійшла заява Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 24.09.2017 р., де остання зазначає, що згодна з позовними вимогами та просить розглянути справу за відсутності представника відповідача. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. На підставі договору купівлі-продажу будинку від 05.02.1983 р., [PERSON] набув право власності на житловий у с. Миколай-Поле Запорізького району Запорізької області. Як видно зі свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 287847, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області 13.01.2014 р., [PERSON] помер 09.01.2014 р. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 454761, виданого 20.02.1976 р., [PERSON] є батьком [PERSON] позивача у справі. З копії спадкової справи вбачається, що заповіту [PERSON] не залишив. Заявою від 05.06.2014 р. [PERSON] прийняв спадщину за законом як спадкоємець першої черги. Інші спадкоємці, [PERSON] та [PERSON], відмовились від прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори №\~926/02-31 від 01.09.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документа. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є сином [PERSON] та, відповідно, спадкоємцем першої черги. Позивач прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Оскільки виникнення права власності на житловий будинок на час його придбання не залежало від державної реєстрації, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] набув право власності на житловий будинок 155 по вул. Центральній у с.\~Миколай-Поле Запорізького району Запорізької області. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Матеріали справи містять технічний паспорт, складений станом 1990 рік, за змістом якого власником будинку 155 по вул. Центральній у с. Миколай-Поле Запорізького району Запорізької області є [PERSON], самовільних побудов немає. Також матеріали справи містять технічний паспорт, складений станом на 18.10.2017 р., за змістом якого самовільних побудов дане домоволодіння також не має. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №\~104791436 від 23.11.2017 р. вбачається, що відомості щодо означеного житлового будинку в зазначених реєстрах відсутні, натомість міститься запис, що земельна ділянка за цією ж адресою наразі належить позивачу у справі. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Системно проаналізувавши докази у справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] успадкував за законом майно, що належало спадкодавцю, у тому числі житловий будинок, що розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Миколай-Поле, вул.\~Центральна, 155, який [PERSON] за життя набув правомірно. Враховуючи, що відсутність державної реєстрації права власності є перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, приймаючи до уваги, що у позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до остаточного висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved