Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання біржового контракту дійсним. В обґрунтування позову вказавши, що 26 червня 1997 року її чоловік [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Угода була кладена на Маріупольській універсальній товарній біржі, біржовий контракт (договір купівлі-продажу) від 26 червня 1997 року за №15201. Чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO], після чого відкрилась спадщина на сказану квартиру. Просила позов задовольнити, та визнати дійсним договір купівлі-продажу (біржовий контракт №15201) квартири [ADDRESS], укладений 26 червня 1997 року на Маріупольській універсальній товарній біржі між [PERSON] та [PERSON]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], 21 січня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. За біржовим контрактом №15201 (договором купівлі-продажу), укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі 26 червня 1997 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. 04 липня 1997 Маріупольським бюро технічної інвентаризації було видане реєстраційне посвідчення на зазначену квартиру, зареєстроване на [PERSON], у відповідності до біржового контракту №715201 від 26 червня 1997 року, за № 36495. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З біржового контракту вбачається, що [PERSON] придбав, а [PERSON] продав квартиру [ADDRESS], розрахувавшись готівкою в день укладення договору та передачі документів і таким чином повністю виконали свій обов'язок за договором купівлі-продажу. Утім договір не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому біржовий контракт був прийнятий БТІ у якості правовстановлюючого документа, а за [PERSON] зареєстроване право приватної власності на вказану квартиру. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Постановою державного нотаріуса Папуш П.С. від 18 січня 2018 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом, оскільки нею не було надано належним чином оформленого правовстановлюючого документу на спірну квартиру. Також, в матеріалах справи знаходяться письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачки по справі [PERSON] та підтвердили факт придбання в 1997 році спірної квартири сім'єю [PERSON] у [PERSON], який на теперішній час в квартирі не проживає та його місце перебування їм невідоме. За таких обставин позивачка позбавлена можливості нотаріального оформлення угоди, позаяк для цього продавець (відповідач у цій справі) мав би надати нотаріусу документ, який підтверджує право власності на відчужувану квартиру за [PERSON], що унеможливлюється наявністю державної реєстрації права власності на цю квартиру за іншими особами. З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати угоду дійсною, оскільки інший спосіб упорядкування позивачкою прав власності не передбачений законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved