Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач за час окремого проживання матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини не надавав, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини його зарплати з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Просила суд задоволити позов. У судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечували. Суду пояснили, що останні місяці подружжя проживає окремо, але він бажає зберегти сімю та розлучатись з дружиною не хоче. За час окремого проживання допомогу не надавав, бо не мав відповідного заробітку. Вказали, що подання позову є передчасним, оскільки сторони не розлучені. Просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. При розгляді справи судом встановлено, що 05 березня 2011 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. З довідки №44 від 13 січня 2014 року виконавчого комітету Софіївсько-Борщагіваської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вбачається, що [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні [PERSON]. З пояснень сторін встановлено, що за час окремого проживання відповідач не надавав позивачці кошти на утримання дитини у добровільному порядку, а відтак право позивачки на стягнення аліментів на утримання дитини підлягає захисту судовим рішенням. Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимоги позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 13 січня 2014 року. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, а відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу матері на утримання дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ст. 183 СК України. Доводи відповідача, що він не мав заробітку, не бажає розлучатись, суд до уваги не бере, оскільки обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на батьків дитини та не залежить від наявності чи відсутності зареєстрованого шлюбу між батьками дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved