Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON], звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про визнання громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця селища Новодонецьке м. Добропілля Донецької області, безвісно відсутнім з липня 2016 року. В обґрунтування вимог зазначила, що проживала разом із сином [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Родини син не мав, бо часто міняв місце роботи. У березні 2015 року виїхав до РФ на роботу і з цього часу більше його не бачила. В липні 2016 року стало відомо, що речей сина у квартирі, де він мешкав у РФ не має, а також те, що на роботу він не ходить. З того часу не відомо місце знаходження [PERSON] У звязку з викладеним, заявник звернулась до суду з даною заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім і вважає, що для цього є всі підстави, просить визнати [PERSON], [INFO] - безвісно відсутніми. Заявниця в судовому засіданні пдтримала заяву та просила суд її задовольнити та пояснила, що зверталась в поліцію, у звязку з тим, що її син пропав, проте результатів пошуку немає. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення, так як дозволить їй оформити субсидію на сплату комунальних послуг на житло. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Звернулись в суд з заявою про розгляд спарви у їхній відсутності. Не заперечують, що справа буде розглянута на розсуд суду. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності представника відповідача. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженка м. Бердянськ Запорізької області є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження.( а.с.5) Згідно довідки № 19299/403/2018 від 21 серпня 2018 року Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області, [PERSON], [INFO] не перебуває в місцях позбавлення волі. Згідно інтегрованої бази ППС « Армор» станом на 20 серпня 2018 року наявна інформація щодо знаходження у розшуку гр. [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Причина розшуку безвісти відсутній. (а.с.41-43). Згідно повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації, за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних « Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», відомостей про перетинання державного кордону України громадянином [PERSON], [INFO], в базі даних не виявлено. (а.с.50) Як вбачається з Акту складеного депутатом Новодонецької селищної ради [PERSON], у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. З 15 березня 2015 року [PERSON] за даною адресою не проживає.( а.с.17). В Міністерстві соціальної політики інформація щодо [PERSON] в ЄІБД ВПО відсутня. (а.с.60) Згідно інформації УСЗН Добропільської міської ради від 07 листопада 2018 року [PERSON], [INFO], в Єдиній інформаційній базі даних взятих на облік осіб, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції по управлінню соціального захисту населення Добропільської міської ради не значиться. (а.с.85) Згідно інформації наданої Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актових записів про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені та смерть відносно [PERSON], [INFO], у архіві відділу не виявлено. (а.с.96) Відповідно до приписів ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідність до ч. 1 статті 306\~ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Згідно з ст. ст.76, ч.2 ст.294\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт відсутності [PERSON] підтвердили також свідки, які, були допитані у судовому засіданні, зокрема, свідок [PERSON], яка суду пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON]. В березні 2016 року її брат разом з її чоловіком [PERSON] виїхали до Росії на заробітки. На початку серпня 2016 року її чоловік повернувся додому, а її брат залишився в Росії на роботі. Коли її чоловік на початку серпня 2016 року повернувся знову в Росію на роботу, то в місці, де вони проживали з її братом [PERSON], [PERSON] не було, не було і його речей. Її чоловік почав розпитувати людей про [PERSON], проте ніхто не знав, де він пропав. На роботі також сказали, що [PERSON] кілька днів вже не ходить на роботу. Брат сімї не мав і не міг ні до кого поїхати. Все життя він жив разом з їхньою мамою. З того часу невідомо місце знаходження [PERSON] Також свідок [PERSON], суду пояснив, що є сусідом [PERSON], живе з нею в одному підїзді. [PERSON] він не бачив вже 3-4 роки. Обставини за якими пропав [PERSON] йому не відомі. Відповідно до вимог ч. 2ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем перебування зі слів свідка [PERSON] відомі по серпень 2016 року, то безвісно відсутнім його слід визнати з 01 вересня 2016 року. Враховуючи встановлені в ході судового засідання обставини, а також пояснення свідків та письмові докази, які свідчать про те, що останні відомості про місцеперебування [PERSON] відоме до серпня 2016 року і з того часу встановити його місцезнаходження не можливо, оскільки жодних відомостей про нього не поступало, а також те, що протягом року в місці його проживання за зареєстрованою адресою відсутні відомості про місце його перебування, суд вважає, що доводи заявника про визнання [PERSON] безвісно відсутнім знайшли своє підтвердження і тому у суду є достатньо підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім з 01 вересня 2016 року. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити положення ст. 45 ЦК України, відповідно до якої, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Порядок скасування рішення визначений ст. 309 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved