Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] предявив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано уДобрятинській сільській раді Млинівського району Рівненської області, 04 лютого 2004 року, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вдруге звертається до суду з позовом про розірвання шлюбу. Основною причиною розірвання шлюбу називає несумісні характери та різні життєві погляди на сім'ю та шлюб. Втратив почуття поваги до відповідачки у зв»язку з порушенням останньою подружньої вірності. Шлюб існує лише формально, сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] залишити на його утриманні. Стягнути з відповідача на його користь половину сплаченого судового збору. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що збереження сімї, на її думку, неможливе. Однак, в задоволенні вимоги щодо визначення місця проживання їх неповнолітньої дитини просить відмовити та залишити дочку проживати разом із нею. Представник третьої особи органу опіки а піклування Млинівської РДА пояснила, що згідно рішення № 07-15 органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації від 01.07.2015 року доцільно визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] з мамою [PERSON], яка створила необхідні умови проживання та виховання дитини. Крім того в ході засідання комісії з питань захисту прав дитини було враховано те, що дитина виявила чітке і переконливе бажання проживати з мамою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує протягом дев»яти місяців. Протягом призначеного судом строку для примирення, заходи для збереження сімї стронами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивач є батьком, а відповідач є матір»ю неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Під час розгляду справи сторони не дійшли спільної згоди стосовно визначення місця проживання дитини з одним із них. Враховуючи положення ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 31.08.2015 року [PERSON] проживає разом із дочкою [PERSON] у квартирі, яку винаймає. У квартирі зроблено косметичний ремонт, наявні місця для відпочинку та навчання дитини. Дитина забезпечена одягом відповідно до віку та сезону, шкільним приладдям. Матір належним чином виконує батьківські обов»язки та створила необхідні умови для проживання, виховання та навчання своєї дитини. (а.с.51) Згідно рішення № 07-15 органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації від 01.07.2015 року доцільно визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO] з мамою [PERSON]. (а.с.52-53) З метою захисту прав дитини ч. 2 ст. 161 СК зазначає випадки, коли передача дитини батьку (матері) взагалі неможлива. Це відсутність самостійного доходу, зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, аморальна поведінка, що може зашкодити розвиткові дитини. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд враховує зазначені вище норми та ті обставини, що обоє батьків приділяють достатньо уваги вихованню та навчанню дочки, відсутність до них претензій зі сторони виконкому Млинівської селищної ради Рівненської області, ступінь їх матеріального забезпечення, особисту прихильність дитини до кожного з них, а також бажання дитини проживати разом із матір»ю. \~Суд вважає, що рішення про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON], 01.12.2014 року з мамою буде справедливим та відповідає чинному законодавству, а саме ч.2 ст.160 СК України, де зазначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи наведене, на підставі статей 104,105,110,112,160,161 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial