Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 18 липня 2011 року з відповідачкою [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00053197 (далі Кредитний договір), згідно з яким відповідачці було надано кредит в розмірі 4000 грн на строк до 18 липня 2014 року зі сплатою 10 % річних за користування кредитними коштами. Розділом 2 Кредитного договору передбачений порядок виконання грошових зобовязань позичальника. Зокрема, згідно п. 2.5.2. Кредитного договору позичальник зобовязується не пізніше дати встановленої у Графіку, поповнювати рахунок указаний у Спеціальній частині договору, у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, що встановлені у Графіку, а також у сумах комісії за управління кредитом. Кредитним договором, а саме п. 2 Спеціальної частини Кредитного договору, передбачено термін користування Кредитом до 18 липня 2014 року. У порушення Кредитного договору та діючого законодавства, відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобовязання, що у свою чергу відповідно до договору та діючого законодавства є підставою для предявлення вимоги про виконання боргових зобовязань. Станом на 14 серпня 2015 року загальна сума, що підлягає стягненню з відповідачки становить 20160,15 грн, з яких: 2577,55 грн заборгованість за кредитом; 662,66 грн заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 1423,79 грн заборгованість зі сплати комісії за розрахункове обслуговування; 15496,15 грн сплата штрафних санкцій. У судове засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення заочного розгляду. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Так як відповідачка, яка належним чином повідомлена й від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності у судове засідання не зявилась, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 18 липня 2011 року між сторонами укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00053197 (а. с. 6-19) (далі Кредитний договір). Відповідно до п. п. 1-10 Кредитного договору сума кредиту становить 4000 грн. Термін повернення кредиту до 18 липня 2014 року. Процентна ставка 10 %. Комісія за управління кредитом 1,75 % від суми Кредиту. Правила правила користування платіжними картками фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк», затверджених наказом Голови Правління № 279 від 23 лютого 2011 року. Штраф, передбачений п. 4.2. Загальної частини [PERSON] 25 % від суми Кредиту. Пеня, передбачена п. 4.3. Загальної частини [PERSON] (ставка) 0,50 %, розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів). Згідно п. 1.1. Загальної частини Кредитного договору, укладений Сторонами Договір є комплексним, відповідно до положень ст. ст. 3, 6, 628 ЦК України, і містить як норми, що регулюють правовідносини між Сторонами, повязані з кредитуванням, так і положення, що регулюють відкриття та обслуговування поточного рахунку, де Позичальник виступає Держателем. Відповідно до п. п. 1.2., 1.3. Загальної частини Кредитного договору, [PERSON] надає Позичальникові грошові кошти (надалі за текстом Кредит) в національній валюті України в сумі, зазначеній у п. 1. Спеціальної частини [PERSON], у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а Позичальник зобовязується повернути Кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим [PERSON] та додатковими умовами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і, що становитимуть невідємну частину цього [PERSON]. Кредит надається Позичальникові на поточні потреби. Пунктами 1.5., 1.6. Загальної частини Кредитного договору передбачено, що за користування Кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, що нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному у п. 3 Спеціальної частини [PERSON] (номінальна ставка). За обслуговування Кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом, розмір якої зазначається у п. 4. Спеціальної частини [PERSON]. За змістом п. 1.8.2. Загальної частини Кредитного договору, за обслуговування поточного рахунку Держатель сплачує комісійну винагороду Банку відповідно з чинними на дату надання послуги Тарифами по обслуговуванню поточних рахунків фізичних осіб (надалі [PERSON]), а також сплачує всі заборгованості, що виникають у звязку з використанням поточного рахунку, дотримуючись Правил. В день укладення цього [PERSON] доводяться Держателю на паперовому носії, про що Держатель робить відмітку на примірнику Банку. В подальшому [PERSON] доводяться до Держателя у встановленому Правилами порядку. Відповідно до пунктів 2.4.1., 2.4.2., 2.5.1. Загальної частини Кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами розраховуються у валюті Кредиту, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування, із розрахунку: рік рівний 360 дням, місяць рівний 30 дням, та сплачуються Позичальником у порядку, передбаченому п. 2.5. Загальної частини [PERSON]. При розрахунку процентів враховується день видачі кредитних коштів (день збільшення доступного залишку коштів на поточному рахунку Позичальника) та виключається останній день строку остаточного повернення всіх кредитних коштів. Проценти та комісію за управління Кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини Кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному в Додатку № 1 цього [PERSON] (наділ Графік). Щомісячний платіж, передбачений Графіком, складається із строкової частини Кредиту та строкових процентів. Платежі є ануїтетними: регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на погашення Кредиту, а саме основного боргу і процентів, що розраховується таким чином, що в кінці строку [PERSON] за умови належного виконання зобовязання Позичальником заборгованість повністю погашається. Розмір останнього платежу може коригуватися і буде дорівнювати сумі фактичної заборгованості за Кредитом, процентами, комісіями та штрафними санкціями, що залишилася після сплати Позичальником всіх попередніх платежів за цим [PERSON]. Згідно п. п. 4.2.-4.5. Загальної частини Кредитного договору, у випадку невиконання Позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.3. Загальної частини [PERSON], при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за [PERSON] перевищило шістдесят календарних днів, [PERSON] має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі, зазначеному у п. 8. Спеціальної частини [PERSON]. У випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини Кредиту та/або несплачених процентів, та/або комісії за управління Кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена у п. 9 Спеціальної частини [PERSON]. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобовязання, передбаченого цим [PERSON], а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті виконання всіх прострочених грошових зобовязань. Застосування або незастосування пунктів цього [PERSON], якими встановлюється порядок нарахування та розміри неустойки (штраф, пеня) за невиконання та/або неналежне виконання Позичальником умов [PERSON], є правом Банку. Позичальник зобовязаний сплатити нараховану йому на умовах цього [PERSON] суму штрафів на першу письмову вимогу Банку за реквізитами, що будуть зазначені в такій вимозі. Сплата позичальником неустойки (штрафу/пені) за цим [PERSON] здійснюється в національній валюті шляхом поповнення Рахунку-кореспонденту. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, що регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. У порушення умов Кредитного договору та зазначених правових приписів, станом на 14 серпня 2015 року [PERSON] допустила заборгованість за Кредитним договором в розмірі 20160,15 грн, з яких: 2577,55 грн заборгованість за кредитом; 662,66 грн заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 1423,79 грн заборгованість зі сплати комісії за розрахункове обслуговування; 15496,15 грн сплата штрафних санкцій (а. с. 4, 5). Ч. 3 ст. 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. До вищезазначеного висновку дійшов Верховний Суд України у свої постанові, у справі № 6-100цс14. Як убачається з матеріалів цієї цивільної справи, розмір неустойки (штрафу, пені), згідно п. п. 8, 9 Спеціальної частини Кредитного договору, п. п. 4.2., 4.3. Загальної частини Кредитного [PERSON] перевищує розмір збитків більш ніж у три рази (2577,55 грн (заборгованість за тілом кредиту) + 662,66 грн (заборгованість за відсотками) + 1423,79 (заборгованість з комісії за розрахункове обслуговуванням) = 4664 грн (розмір збитків)). Такий розмір неустойки суд уважає є таким, що значно перевищує розмір збитків, а відтак з урахуванням положень ч. 3 ст. 551 ЦК України вважає зменшити розмір неустойки до 5000 грн. Таким чином, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9664 грн. Згідно п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року № 63 у [PERSON] акціонерному товаристві «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» запроваджено тимчасову адміністрацію з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлена у 2015 році мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня 1218 грн. Таким чином, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн, а саме 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial