Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

У серпні 2018 року заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що він та його брат - [PERSON] народились в с. Грушівці, Кельменецького району, Чернівецької області в родині [PERSON] та [PERSON], які були їх батьками. 21.11.1993 року помер їх батьком [PERSON] та після його смерті спадщину до складу якої входило належне йому майно, зокрема частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Садовій, 6 в с. Грушівці, Кельменецького району, Чернівецької області, прийняла їх мати [PERSON], яка проживала разом з ним та він здійснював догляд за нею до моменту її смерті. 17.03.2016 року [PERSON] померла та за життя склала заповіт яким усе своє майно заповіла йому та його брату. З метою прийняття спадщини до складу якої входить нерухоме майно, виникла необхідність встановити факт його постійного проживання разом з матірю на час відкриття спадщини, а тому звернувся до суду з даною заявою та просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що він постійно проживав разом із своєю матірю на час відкриття спадщини після її смерті 17 березня 2016 року. В судове засідання заявник не зявився, в його інтересах діяла представник [PERSON], яка направила до суду заяву в якій просила справу слухати без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнав та не заперечував проти задоволення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового розгляду даної справи судом витребувано з Першої чернівецької державної нотаріальної контори, а саме - інформацію з Спадкового реєстру про заведені спадкові справи щодо майна померлої 17 березня 2016 року [PERSON]. Так, судом встановлено, що [PERSON] народився 01.01.1951 року та його батьками були [PERSON], який помер 21 листопада 1993 року та [PERSON], яка померла 16 березня 2016 року (а/с 8,12). З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] склала заповіт яким усе своє майно з чого б воно не складалось та де б не знаходилась заповіла своїм синам [PERSON] та [PERSON] (а/с 30). Згідно зі\~ст.\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу заяву\~про прийняття\~спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. За наслідками розгляду справи встановлено, що заявник проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подавав, про відмову від спадщини не заявляв. За змістом п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може вернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно розяснень, які містяться п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Варто зазначити, що і на даний момент заявник проживає у цій квартирі разом зі своїми дітьми. Так, метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Отже, враховуючи вище наведені обставини та дослідженні судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання заявника разом з матірю [PERSON] на час відкриття спадщини та відсутність спору про право в рамках даних правовідносин. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved