Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

у своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 10.08.1985 у виконкомі Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №71. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що з відповідачкою по справі він перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилися діти, які на даний час є повнолітніми. Перших декілька років після одруження, життя з відповідачкою в них складалось нормально, після чого відносини в сім`ї погіршились. Відповідачка зневажає його, як чоловіка, та зовсім не рахується з його думкою, а завжди поступає тільки так, як їй заманеться. Він зрозумів, що вони не зможуть створити міцної сім`ї, оскільки вони різні за характерами люди і в них різні життєві інтереси та погляди на життя. Окрім цього зрозумів, що між ними немає почуття поваги та любові, а тому прийшли до переконання, що не можуть проживати разом. Зазначив, що впродовж семи років вони спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, і їхні шлюбні відносини існують тільки формально. Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечило б їхнім інтересам. У судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Відповідачка у зал судового засідання прибула, при цьому направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зазначила, що примирення між нею та позивачем не можливе, а тому просила ухвалити рішення про задоволення позову, при цьому залишити їй попередньо обране прізвище - [PERSON] . Дослідивши докази, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в цьому буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10 серпня 1985, актовий запис № 71. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно [PERSON] (а.с. 7). З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що призвело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони не бажають зберігати сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, спільно не проживають, їх сім`я розпалася, шлюб існує формально. Небажання позивача зберігати сім`ю підтверджено його заявою, з якої вбачається, що він немає намірів примирятися з відповідачкою. Про небажання примиритися із позивачем також зазначила і відповідачка у своїй заяві (а.с. 14). За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка просила суд після розірвання шлюбу залишити раніше обране нею прізвище [PERSON] , то суд вважає, що її вимога підлягає до задоволення. На підставі викладеного, ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved