Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

У серпні 2019 року обласне комунальне виробниче підприємство Дніпро-Кіровоград звернулось до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] борг за послуги з водопостачання та водовідведення, за період з 01.09.2014 року по 31.07.2019 рік в сумі 3 227,11 грн., 3 % річних в сумі 170,56 грн., індекс інфляції в сумі 679,34 грн., а всього 4 077,01 грн., та понесені ними судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01.04.2012 року надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством. Відповідачу надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] на суму 3 227,11 грн. за період з 01.09.2014 року по 31.07.2019 року включно, послуги своєчасно не оплачувались, внаслідок чого за вказаний період виникла заборгованість. Крім того, відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України було нараховано індекс інфляції в сумі 679,34 грн. та 3 % річних в сумі 170,56 грн. за період з 01.09.2014 року по 31.07.2019 року. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.08.2019 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін /а.с. 16-17/. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2019 року позовну заяву задоволено повністю /а.с.31-33/ 20.05.2021 року відповідач подала заяву про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2019 року./а.а.65-67/ Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.05.2021 року заяву залишено без руху /а.с.75-78/. Відповідач виконала вимоги ухвали. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.08.2021 року поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2019 року/а.с. 93-94/. Відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.09.2021 року заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2019 року скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 21.09.2021 року від представника відповідача [PERSON] , адвоката Іващенко І.Ю, через канцелярію суду, надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив застосувати позовну давність та врахувати, той факт що [PERSON] було призначено субсидію на житлово-комунальні послуги. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав: Судом встановлено, що ОКВП «Дніпро Кіровоград» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Закону України Про питну воду та питне водопостачання та Закону України Про житлово-комунальні послуги надає споживачу послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. Між підприємством та споживачем [PERSON] існують фактичні договірні відносини, послуга надається, споживач не заперечує проти її отримання. Згідно довідки про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.09.2014 року по 31.07.2019 року обліковується заборгованість в сумі 3 227,11 грн. При цьому, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів /ч.1 ст.4 ЦПК/. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~ Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом /ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК/. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи /ч. 1 ст. 76 ЦПК/. У цій справі між сторонами виник спір стосовно споживання води, яку централізовано постачає позивач (виконавець послуги), та оплату за надану комунальну послугу відповідачем (споживачем).\~ Права і обов`язки учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг регулюються законом та договором. Так, споживач наділений правом одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 1875-ІV). Водночас на споживача покладається ряд обов`язків, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом ( п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону № 1875-ІV). Згідно з положеннями п. 4 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 22 Закону № 1875-ІV виробник зобов`язаний виробити житлово-комунальні послуги відповідно до умов договору, стандартів, нормативів, норм правил та має право вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих послуг. За нормами ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.\~ Відповідно до п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.\~ Згідно з п. 18 Правил розрахунковим періодом для послуги є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Отже, основою для проведення розрахунку між виконавцем і споживачем комунальних послуг є кількісний показник спожитої послуги, визначений на підставі показників засобів обліку, а за їх відсутності визначений за затвердженими нормами споживання, та затверджені у відповідності до Закону тарифи за одиницю вимірювання наданої послуги. Як вбачається із довідки про нарахування плати та розмір платежів за адресою: [ADDRESS] , розмір плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення розраховується за період з 01.09.2014 року по 31.07.2019 року виходячи з показань засобів обліку, а з 01.01.2016 року за нормами, затвердженими в установленому порядку, на 1 людину, норма водопостачання 8,82 м3 з 01.09.2014 по 30.04.2017, норма на 1 людину водопостачання 7,000, водовідведення 7,000 - з травня 2017 по червень 2019. Відповідач та її представник вказують на те, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 року зобов`язано Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у місті Кропивницькому раді розглянути заяву [PERSON] про призначення житлової субсидії від 11.03.2019 року, а тому розмір заборгованості має бути зменшено із врахуванням призначеної субсидії. Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем доказів прийнятого Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у місті Кропивницькому раді рішення про призначення відповідачу житлової субсидії та її розміру суду не надано, а відповідно і підстав для її врахування немає. З урахуванням того, що суд встановив факт існування простроченого грошового зобов`язання у період з 01.09.2014 року по липень 2016 року до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, які передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з цим, представником відповідача у справі подано відзив на позовну заяву в якому зазначено про застосування наслідків спливу позовної давності, відповідно до якої необхідно зазначити наступне. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення. Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Згідно наданого розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення заборгованість, про стягнення якої ставилось питання у позовній заяві, нарахована за період з 01.09.2014 року по 31.07.2019 року. З позовом до суду Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулося 14 серпня 2019 року, що підтверджується відміткою суду на позовній заяві /а.с. 2/. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість з оплати за користування послугами з водопостачання і водовідведення у період з серпня 2016 року по липень 2019 року в розмірі 2\~250,84\~грн. ( із розрахунку за спожиті послуги однією особою), а також інфляційні втрати в розмірі 144,73 грн. та 3% річних в розмірі 54,24\~грн., а у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з централізованого водопостачання та водовідведення за період 01.09.2014 по липень 2016 року необхідно відмовити за спливом позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі : 2\~449,81 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1\~154,30 грн. (2\~449,81 грн. х 100% : 4\~077,01 грн. х 1\~921,00 грн.).

Outcome: partial