Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. У позовній заяві представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач, перебуваючи у трудових правовідносинах з позивачем, став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачем було відшкодовано потерпілій стороні 74\~071,20 грн. У звязку із зазначеним позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 74071,20 грн. та судовий збір у сумі 740,71 грн. (а. с. 3-4). Представник позивача надала суду заяву про розгляд даної справи за її відсутності, в заяві також вказала, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 26). Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 червня 2009 року за участю автомобілів «Мерседес Бенц 312», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], відбулась дорожньо-транспортна пригода, винуватцем якої у судовому порядку був визнаний водій автомобіля «Мерседес Бенц 312», д/н [NUMBER], [PERSON] Також судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2011 року, додатковим рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 вересня 2012 року та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2012 року з ТОВ ПФК «Ігрек» (як з особи, в оренді якого перебував автомобіль під час скоєння [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, та як з особи, з якою [PERSON] перебував у трудових відносинах на час скоєння ДТП) на користь [PERSON] (потерпілої сторони) було стягнуто 64\~160,72 грн. матеріальної шкоди, 4\~268,88 грн. вартості складання акту, 5\~000,00 грн. моральної шкоди та 641,60 грн. витрат на сплату судового збору (а. с. 8-11). Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини зазначені вище обставини не підлягають доказуванню. Виконавчі провадження № 38953990 та № 38672078 з виконання зазначених судових рішень було закінчено у звязку із їхнім фактичним виконанням боржником ТОВ ВКФ «Ігрек» у повному обсязі (а. с. 12, 13, 14, 15). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом у ході розгляду даної цивільної справи за їх сукупністю та враховуючи, що позивачем була відшкодована шкода потерпілій стороні, яка була завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення виплаченої шкоди та інших витрат 74071,20 грн. Вирішуючи питання про повернення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені (а. с. 5) судові витрати по справі, а саме: в рахунок повернення судового збору 740,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved