Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду та стягувати з відповідача в її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач відповідно до рішення Рожнятівського районного суду від 02 жовтня 2013 року, сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 450 гривень на кожну дитину щомісячно, які на даний час є занадто малими. Відповідач є фізично здоровою працездатною особою, працює по найму на будівельних роботах за кордоном в Республіці Польща та отримує високі заробітки. Таким чином покращення матеріального стану відповідача є підставою для збільшення розміру аліментів, які стягуються з нього. У зв'язку з тим, що присуджений раніше розмір аліментів на утримання дітей є незначним, значно меншим за 50-ти відсотковий прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю просила про задоволення позову, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання . За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. З копій свідоцтв про народження вбачається, що сторони від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). З відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 450 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 06 вересня 2013 року і до повноліття дітей, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 02 жовтня 2013 року (а.с.4). Згідно ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Діти проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 2905, виданої Сваричівською сільською радою 09 жовтня 2017 року (а.с.7). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р. передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 01.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2017 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривні. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 930 грн., а отже сплата аліментів відповідачем на дітей дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] по 450 гривень є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму. А тому, вимога позивачки про зміну розміру аліментів є обґрунтованою. Враховуючи вищенаведене, виходячи із засад справедливості та розумності, захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, встановлених Рожнятівським районим судом Івано-Франківської області, та стягнути з відповідача аліменти, однак у меншому розмірі ніж просить позивачка, оскільки остання не представила жодних допустимих доказів, які б вказували на те, що матеріальний стан відповідача покращився. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З квитанції №055 від 11 жовтня 2017 року вбачається, що позивач понесла витрати у розмірі 100 гривень за надання правової допомоги, а тому дані витрати суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. З врахуванням ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved