Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У січні 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської ради, треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування. Позивач зазначив, що після смерті її сина [PERSON], яка сталася [INFO] відкрилася спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS], яка належала йому на праві приватної спільної сумісної власності. Дана обставина підтверджується договором міни від 21 вересня 1994 року, який посвідчений державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 20-17448, реєстраційною посвідкою віл 21 вересня 199-1 року, виданою Київським міським, бюро технічної інвентаризації (арк.14,15 нотар.спр.) та інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна №37235 від 21 листопада 2013 року. У позивача не збереглося свідоцтво про народження [PERSON]. Родинні відносин між [PERSON] та позивачем підтверджуються актовим записом про народження [PERSON], де матір'ю зазначається позивач, який був витребуваний державним нотаріусом з органів реєстрації актів громадянського стану. Квартира розташована на 8 поверсі 12 поверхового будинку та складається з трьох кімнат, загальною площею 70,3 кв.м. та жилою площею 41.6 кв.м. Дана обставина підтверджується копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] є батьками та спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] Однак [PERSON] відмовився від своєї частки в спадковому майні та позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, що прийняв спадщину. Постановою державний нотаріус Дванадцятої київської державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із неможливістю визначити склад спадкового майна, тобто зареєстровано КМБТІ право спільної власності на чотирьох членів сім'ї на підставі вищезазначено договору міни. Посилаючись на неможливість вирішення питання у визначенні частки нерухомого майна за померлим, позивач просить визнати за [PERSON], реєстраційний номер облікової карти фізичної особи платника податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків [NUMBER], право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. У поясненнях представника відповідача Київської міської ради (а.с. 86, 87) зазначено, що Київська міська рада є неналежний відповідач, оскільки є спадкоємці, батько померлого та брат померлого, які мають бути відповідачами. Тому, представник просив вирішити справу за їх відсутності у відповідності із вимогами законодавства. У поясненнях Головного управління юстиції у м. Києві (а.с. 48) підтверджено позицію нотаріуса Дванадцятої київської нотаріальної контори про неможливість оформити нотаріусом право власності у порядку спадкування за відсутності даних про склад спадкового майна. Тому, посилаючись на те, що такий спір має вирішуватись судом, покладаються на розсуд суду та просили вирішити справу за їх відсутності. У заяві позивачки від 29.05.2014 року також йдеться про розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та копію матеріалів нотаріальної справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи після смерті [PERSON], яка сталася [INFO] відкрилася спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS], яка належала йому на праві приватної спільної сумісної власності. Мати померлого звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки батько померлого [PERSON], як спадкоємець першої черги відмовився від спадщини на частину квартири [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із неможливістю визначити склад спадкового майна, тобто КМБТІ зареєстровано право спільної власності на чотирьох членів сім'ї на підставі договору міни від 21 вересня 1994 року, який посвідчений державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 20-17448, реєстраційною посвідкою від 21 вересня 1991 року, виданою Київським міським, бюро технічної інвентаризації (арк. 68, 69) та інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна №37235 від 21 листопада 2013 року. Судом встановлено, квартири [ADDRESS] розташована на 8-ому поверсі 12-ти поверхового будинку та складається з трьох кімнат, загальною площею 70,3 кв.м. та жилою площею 41.6 кв.м. Дана обставина підтверджується копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]. Зазначена квартира була придбана за договором міни від 21 вересня 1994 року між [PERSON], [PERSON] та їх синами [PERSON] та [PERSON], з одного боку та [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], з другого боку. Договір міни посвідчений державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 20-17448, реєстраційною посвідкою віл 21 вересня 1991 року, виданою Київським міським, бюро технічної інвентаризації та інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна №37235 від 21 листопада 2013 року. Після смерті [PERSON], яка сталася [INFO] відкрилася спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS], яка належала йому на праві приватної спільної сумісної власності із іншими членами сім'ї. Батько померлого [PERSON], як спадкоємець першої черги відмовився від спадщини на частину квартири [ADDRESS]. (а.с.56) Згідно із ч.1 ст.357, ч.1 ст.358 ЦК України частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або закогом. Право спільної власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Між співвласниками відсутній спір щодо розміру часток, які належить кожному з них, погоджуються, що кожному співвласнику належить по 1/4 частики квартири. [PERSON] та [PERSON], брат померлого є співвласниками квартири [ADDRESS], тому вони залученні до розгляду даної справи в якості третіх осіб. За таких підстав суд вважає, що за згодою всіх членів сім'ї до смерті [PERSON] кожен із співвласників мав право на ? частину квартири, що не було офіційно оформлено за відсутності спору між ними. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що слід задовольнити позов [PERSON], право власності про визнання права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Що стосується посилання представника Київської міської ради на наявність інших спадкоємців, то як свідчать матеріали спадкової справи інший спадкоємець першої черги, батько померлого відмовився від прийняття спадщини, а брат померлого не входить до числа спадкоємців першої черги за законом, а міг би стати спадкоємцем другої черги, лише за відсутності спадкоємців першої черги, яким є мати померлого. Враховуючи наведене та на підставі ст. 357, 358, 1258, 1261, 1268, 1274 ЦК України та

Outcome: approved