Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

у серпні 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилався на те, що на балансі позивача знаходиться житлова квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. 24 листопада 1977 року, військовослужбовцю [PERSON], на склад сімї три особи: він, дружина - [PERSON], донька - [PERSON] надана у користування окрема, що належить військовому відомству 1- кімнатна квартира [ADDRESS], в яку відповідач та члени його родини вселилися згідно з ордером № 785. [PERSON] знялася з реєстраційного обліку в грудні 1991 року, а [PERSON] - в 1999 році, в звязку зі зміною місця проживання. Сам [PERSON] в грудні 1993 року змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] та отримав в Новомосковському РОВД Дніпропетровської області паспорт серії XVII - КИ за № 557670, але особовий рахунок на квартиру не переоформив. [PERSON] приблизно протягом останніх десяти років в квартирі [ADDRESS] не проживає, заяв про продовження строку тимчасової відсутності до позивача не надавав. Означені дії порушують права позивача, тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування означеною квартирою. Представник позивача надав суду заяву згідно якої просив розглядати позов за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що у відповідності до ордеру, виданого Міністерством оборони України в особі начальника КЕЧ району № 785 від 24 листопада 1977 року, [PERSON] на склад сімї три особи: він, дружина - [PERSON], донька - [PERSON] надано у користування квартиру [ADDRESS] /а.с.2/, в якій відповідач зареєструвався 27 грудня 1993 року /а.с.11/. [PERSON], [PERSON] станом на момент розгляду справи в квартирі зареєстрованими не значаться /а.с.3/. [PERSON] в грудні 1993 року змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] та отримав в Новомосковському РОВД Дніпропетровської області паспорт серії XVII - КИ за № 557670 /а.с.8/. Як вбачається з Актів комісії у складі техніка будинкоуправління № 1 Гвардійської КЕЧ району, депутата Гвардійської селищної ради, бухгалтера, паспортиста будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району, складеного в присутності мешканців квартир №№ 4, 6 будинку № 2 по вул. Зенітна в смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, з 2007 року [PERSON] в квартирі не проживає /а.с.5, 6/. Отже, позивач, відповідно до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] відповідач не проживає понад шість місяців, а лише зареєстрований в ній. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження поважності причин не проживання відповідача у наданому на підставі ордеру спірному житловому приміщенні понад 6 місяців, зібрані у справі докази та їх оцінка свідчать про фактичне таке не проживання, - наявні підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1600,00 гривень, тому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1600,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved