Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

У січні 2019 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що Вона є власницею 1/2 частини квартири [ADDRESS] , інша частина вказаної квартири належить на праві власності [PERSON] . Згідно технічного паспорту квартира є двокімнатною загальною площею 53,8 кв.м. та складається з двох жилих кімнат, житловою площею 30,8 кв.м., у тому числі: 1-а кімната - площею 13,57 кв.м. , 2-а кімната - 17,22 кв.м., кухні - 6,75 кв.м., вбиральні - 3,96 кв.м., коридору - 10,45 кв.м., вбудованих шаф - 1,03; 0,86 кв. Кімнати в квартирі ізольовані. Відповідач по справі [PERSON] раніше перебував з її матір`ю в шлюбних відносинах та до їх розлучення вони проживали в спірній квартирі всі разом. Після розлучення [PERSON] з її матір`ю, позивачка проживає за іншою адресою та не може вселитися до спірної квартири, оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями та поводить себе агресивно. Крім того, користуватись власністю вона не має можливості, оскільки відповідач змінив замки на дверях та добровільно надати доступ до квартири відмовляється. Оскільки вона є співвласником квартири, то має сплачувати комунальні послуги за користування спірною квартирою. Між тим, добровільно з відповідачем вона не має можливості розподілити витрати на комунальні послуги відповідно до належних їм часток. Відповідач по справі, як співвласник квартири, не виконує належним чином свої обов`язки, в результаті чого виникла заборгованість по сплаті комунальних послуг. На підставі викладеного, просила встановити наступний порядок користування спірною квартирою: у її користування виділити житлову кімнату площею 13,57 кв. м. та вбудовану шафу площею - 1,03 кв.м.; у користуванні відповідача залишити житлову кімнату, площею 17,2 кв.м та вбудовану шафу - 0,86 кв.м.; в загальному користуванні залишити: кухню - 6,75 кв.м., вбиральню - 3,96 кв.м., коридор -10,45 кв.м., а також розділити особові рахунки на квартиру [ADDRESS] по централізованому опаленню та управлінню будинком між сторонами відповідно до частки кожного у спільній частковій власності на квартиру, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 536,80 грн. У подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила встановити наступний порядок користування спірною квартирою: їй виділити житлову кімнату площею 13,57 кв. м. та вбудовану шафу площею - 1,03 кв.м.; відповідачу залишити житлову кімнату, площею 17,22 кв.м та вбудовану шафу - 0,86 кв.м.; в загальному користуванні залишити: кухню - 6,75 кв.м., вбиральню - 3,96 кв.м., коридор - 10,45 кв.м., розділити особові рахунки на квартиру [ADDRESS] по централізованому опаленню та управлінню будинком між сторонами відповідно до частки кожного у спільній частковій власності на квартиру, а саме по 1/2 від загальної площі квартири, а також стягнути стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, направили на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи ККП «Маріупольтепломережа» в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи ТОВ «Місто для людей Маріуполь» в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши надані матеріали по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 квітня 2008 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної, часткової власності по 1/2 частині за кожним [PERSON] та [PERSON] . Загальна площа квартири становить 53,8 кв.м. Вказана обставина також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19130146 від 09 червня 2008 року, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , змінила ім`я на [PERSON] . Відповідно до довідки №16-141-0059, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб від 15 січня 2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] народження та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту ОСББ «Центральний 82» про проживання громадян від 09 січня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки ККП «Маріупольтепломережа» від 14 грудня 2018 року, [PERSON] має заборгованість за опалення станом на 01 грудня 2018 року в розмірі 4935,17 грн. (особовий рахунок [NUMBER] ). Судом також враховано заяву представника третьої особи ККП «Маріупольтепломережа», відповідно до якої представник просить врахувати при винесенні рішення загальну/опалювальну площу квартири в розмірі 53,84 кв.м (1-а кімната 13,57 кв.м, 2-а кімната 17,22 кв.м, кухня 6,75 кв.м., вбиральня 3,96 кв.м., коридор 10,45 кв.м, вбудовані шафи 1,03 та 0,86 кв.м)- в техпаспорті не вірно зазначено 53,8 кв.м. Згідно ч. 1ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння користування та розпорядження своїм майном. За ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно роз`яснень, Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України (п.6 постанови від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»), якщо виділ частки будинку в натурі і неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Оскільки сторони в добровільному порядку не можуть встановити порядок користування спірною квартирою та наданий позивачкою варіант встановлення порядку користування квартирою, не порушує житлових прав сторін, а відповідач не спростував доводи позивачки, то можливо встановити порядок користування спірною квартирою, який запропонувала позивачка. Позовні вимоги в частині покладення обов`язку на ККП «Маріупольтепломережа» та ТОВ «Місто для людей» розподілити особові рахунки на оплату послуг централізованого опалення та управління будинком, між позивачкою та відповідачем також підлягають задоволенню та будуть доцільними в разі встановлення порядку користування квартирою та з метою дотримання інтересів обох власників квартири. Вимоги позивачки про стягнення судових витрат з відповідача на її користь підлягають задоволенню відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved