Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

у серпні 2016 року позивачка звернулась до суду з даним позовом вказуючи, що 08 вересня 2014 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На цей час подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Дочка проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує, що вона самостійно, власними силами доглядає та матеріально забезпечує дитину. Батько дитини матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, офіційно не працює, інших дітей не має, аліменти нікому не платить, тому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 5000 гривень щомісяця, до досягнення нею повноліття. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі. Пояснила суду, що відповідач є моряком, працює на іноземну компанію, заробітну плату отримує за кордоном. Батько дитини має можливість надавати дочці матеріальну допомогу у розмірі 5000 гривень, щомісяця. У дане судове засідання позивач та її представник не прибули, представник подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника. Представник відповідача, який діє в його інтересах позов визнав частково з підстав викладених у письмових запереченнях. Зокрема зазначив, що [PERSON] не має постійного місця роботи, не отримує регулярний дохід, тому не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж одна тисяча гривень щомісяця. Заслухавши пояснення позивача, її представника, заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав. Згідно ст.ст. 180, 181,184 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 8) Як вбачається з довідки Забарівської сільської ради Саратського району донька сторін проживає з матір'ю [PERSON], знаходиться на її утриманні (а.с. 9,50). [PERSON] не має постійного місця роботи, дохід не отримує, що підтверджується довідкою державної фіскальної служби (а.с.38). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини, яка на цей час проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Враховуючи, що відповідач не має постійного місця роботи та регулярного доходу, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 гривень щомісяця, до її повноліття, чи до зміни матеріального, сімейного стану сторін, з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення аліментів з 19 серпня 2016 року. Твердження позивачки в частині того, що відповідач отримує дохід за кордоном, тому має матеріальну можливість сплачувати аліменти у розмірі 5000 гривень щомісяця, суд вважає необгрунтованими, такі твердження не підтверджені належними доказами. Надані позивачкою копія посвідчення моряка [PERSON], довідка про знаходження відповідача в морі, суд не може прийняти як належні та допустимі докази в даній справі, оскільки вказаними доказами підтверджено факт перебування відповідача в морі в період 2013-2014 роки, а не місце його роботи на цей час та дохід, який отримує відповідач. На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен сплатити у дохід держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: partial