Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] (надалі по тексту - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач), в якому просила стягнути з відповідача 109 431,32 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди; 3 000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди; судові витрати пропорційно задоволених вимог. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.01.2015 р. у м. Києві по вул. Щусєва, 44 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мазда» д.н.з. [NUMBER], який належить на праві власності позивачу та транспортного засобу «БМВ» д.н.з. [NUMBER], яким керував відповідач. 31.03.2015 р. постановою Шевченківського районного суду м. Києві у справі № 761/6349/15-п встановлено вину відповідача у вчиненні зазначеної ДТП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності. Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 507 від 04.03.2015 р., вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу «Мазда» д.н.з. [NUMBER], пошкодженого внаслідок вказаної ДТП складає 153 552,47 гри. Також, внаслідок даної ДТП транспортний засіб «Мазда» д.н.з. [NUMBER] зазнав прихованих пошкоджень вартість ремонту яких складає 5 378,85 грн. (Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 536 від 29.04.2015 р.). Всього вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Мазда» д.н.з. [NUMBER] складає 158 931,32 грн. Витрати на проведення автотоварознавчих досліджень склали 1 508,95 грн. На дату ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача на забезпеченому транспортному засобі «БМВ» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» за полісом № АІ/4761571 зі строком дії з 01.12.2014 р. до 30.11.2015 р. Відповідно до п. 5 Полісу, розмір франшизи за шкоду, заподіяну майну складає 500,00 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2016 р. у справі № 761/20422/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.11.2017 р. у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» вирішено стягнути із страховика 49 500,00 грн. страхового відшкодування (ліміт відповідальності страховика). Позивач вважає, що відповідач повинен сплатити їй 109 431,32 грн. (різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою) = 158 931,32 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 49 500,00 грн. (сума страхового відшкодування). Окрім того, позивач зазначила, що вказаними діями їй завдано моральної шкоди, а тому, виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості, позивач оцінює її у розмірі 3 000,00 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 19.03.2018 року справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив її задовольнити з викладених у позові підстав. Пояснив, що необхідно стягнути з відповідача, як з винної у ДТП особи, суму коштів, що не обхоплена страховим відшкодуванням, без урахування фізичного зносу, оскільки необхідно придбати нові деталі для автомобіля. Відповідач в судове засіданні свого представника не направив, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направив. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 28.01.2015 року о 21 год. 10 хв., керуючи автомобілем «БМВ» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по вул. Щусєва, 44, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда» д.н.з. [NUMBER]. 31.03.2015 р. постановою Шевченківського районного суду м. Києві у справі № 761/6349/15-п встановлено вину відповідача у вчиненні зазначеної ДТП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності (а.с. 6). У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вказаного ДТП автомобіль марки «Мазда» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що доведено в судовому засіданні. Цивільно-правова відповідальність відповідача на забезпеченому транспортному засобі «БМВ» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» за полісом № АІ/4761571 на момент ДТП. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2016 р. у справі № 761/20422/15-ц вирішено стягнути із страховика 49 500,00 грн. страхового відшкодування (ліміт відповідальності страховика). За відсутності об'єктивної можливості отримання решту коштів для проведення відновлювального ремонту автомобіля, позивач звернувся із вказаним позовом до суду до винуватця ДТП - відповідача по справі із заявою про стягнення іншої частини грошових коштів, які не охоплені страховим відшкодуванням. Автомобіль марки «Мазда» д.н.з. [NUMBER], належить [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №507 по визначенню вартості матеріального збитку КТС від 04.03.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мазда» д.н.з. [NUMBER], без врахування фізичного зносу складає 153 552,47 грн. (а.с. 9-18). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Тобто сума збитків, які завдані потерпілому в результаті дорожньо-транспортної пригоди і не включені до суми страхової виплати, становить 109 431 грн. 32 коп. (158 931 грн. 32 коп. - 49 500 грн. 00 коп.). За положеннями статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, пунктом 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Також, у відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 20.01.2016 року за №6-2808-15 визначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вирішуючи вищевикладене, завдані потерпілому в результаті дорожньо-транспортної пригода, у розмірі 109 431 грн. 32 коп. підлягають стягненню з відповідача для повного відшкодування завданої ним шкоди, оскільки ці збитки не включені до суми страхової виплати, яка стягнена з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Крім того, саме вказана сума підлягає стягненню на користь позивача, оскільки для ремонту належного йому автомобіля необхідно буде придбати саме нові запчастини, а слід враховувати їх вартість без врахування їх фізичного зносу, тобто із суми в розмірі - 153 552,47 грн. (а.с.11). Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). При визначені розміру моральної шкоди, суд враховує, що майно позивача ушкоджено внаслідок ДТП та те, що внаслідок ушкодження майна, позивач перенесла сильні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді емоційного стресу і не можливістю тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, а тому, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000,00 грн. Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду з вини відповідача, позивачу ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія»було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 49 500 грн. 00 коп., тому різниця між матеріальною шкодою, необхідної для відновлення пошкодженого транспортного засобу та страховою виплатою склала 109 431 грн. 32 коп., яка має бути сплачена відповідачем,крім того, враховуючи перенесені позивачем душевних страждань, викликаних дискомфортом у вигляді емоційного стресу і не можливістю тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000,00 грн. Згідно із ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1109 грн. 43 коп. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: partial