Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 24 липня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №1371-016/ФКВ-08, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на суму 79 000,00 доларів США. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим станом на 20 листопада 2013 року виникла заборгованість в розмірі 771 563,95 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 липня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №1371-016/ФКВ-08, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на суму 79 000,00 доларів США під 11% річних строком до 20 липня 2018 року. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 20 листопада 2013 року виникла заборгованість в розмірі 771 563 грн. 95 коп., яка складається з наступного: 563 001,82 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 175 538,43 грн. - сума заборгованості за відсотками, 33023,70 грн. - комісія за ведення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 771 563 грн. 95 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3 441,00 грн.

Outcome: approved