Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, в якому просив звільнити з-під арешту, накладеного 23.02.2012 року Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ постановою від 23.02.2012 року по ВП № 28393122, при примусовому виконанні виконавчих листів: № 2-5314 виданого 27.10.2011 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми заборгованості та № 2-10401 виданого 05.08.2011 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ерсте Банк» суми заборгованості нерухоме майно, а саме: дачний будинок № 265, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, «Ювілейне» садівниче товариство «Ювілейний-2» та земельну ділянку площею 0,054 га, що розташована за адресою: садівниче товариство «Ювілейне» (садове товариство «Ювілейний-2») Підгородненської міської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ділянка № 265, що належать [PERSON] (ІПН [NUMBER]), та перебуває в іпотеці [PERSON] акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» відповідно до Іпотечного договору № 095/03-16063-ІР від 12.12.2007 року; зобовязати [PERSON] службу Дніпропетровського районного управління юстиції внести інформацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про видалення запису про обтяження нерухомого майна, а саме: дачного будинку № 265, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, «Ювілейне» садівниче товариство («Ювілейний-2» садове товариство), та земельної ділянки площею 0,054 га, що розташована за адресою: садівниче товариство «Ювілейне» (садове товариство «Ювілейний-2») Підгородненської міської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ділянка № 265, що належать [PERSON] (ІПН [NUMBER]), та перебуває в іпотеці [PERSON] акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» відповідно до Іпотечного договору № 095/03-16063-ІР від 12.12.2007 року. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 12.12.2007 року між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 095/03-16063-ДК, на підставі якого [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 59 860,00 доларів США, строком до 11.02.2027 року. В якості забезпечення виконання основного зобов'язання за Кредитним договором, між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] 12.12.2007 року був укладений Іпотечний договір № 095/03-16063-ІР, предметом якого став дачний будинок та земельна ділянка площею 0,054 га, що розташовані за адресою: садівниче товариство «Ювілейне» (садове товариство «Ювілейний-2») Підгородненської міської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ділянка № 265, що належали [PERSON]. Відповідачка має заборгованість по кредитному договору, тому між сторони досягли домовленості щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом його продажу. При цьому позивачеві стало відомо, що Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ постановою від 23.02.2012 року по ВП № 28393122, накладено арешт на все майно [PERSON] та оголошено заборону відчуження всього її майна у тому числі і вищезазначеного предмету іпотеки. Підставою складання постанови є виконавчі листи: № 2-5314 виданий 27.10.2011 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми заборгованості та № 2-10401 виданий 05.08.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ерсте Банк» суми заборгованості. Зважаючи на те, що договір іпотеки укладено 12.12.2007 року з метою забезпечення виконання умов кредитного договору, а постанова Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ про накладення арешту від 23.02.2012 року, банк має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок реалізації нерухомого майна, у звязку з цим, позивач звернуся до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «УкрСоцбанк» за довіреністю [PERSON] надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом порядку, що підтверджується їх відміткою на супровідному листі суду. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] служби Дніпропетровського районного управління юстиції надав суду лист про розгляд справи за їх відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до Закону України від 21.04.1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду. Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника. Відповідно до положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту може звернутися особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішень. Встановлено, що 12 грудня 2007 року між ПАТ «УКРСОЦБАНК» (згідно з новою редакцією Статуту від 14.06.2010 року найменування банку змінено з Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» на Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК») та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 095/03-16063-ДК, на підставі якого [PERSON] отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 59 860,00 доларів США, строком до 11.02.2027 року. В якості забезпечення виконання основного зобов'язання за Кредитним договором, між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та [PERSON], того ж дня 12 грудня 2007 року було укладено Іпотечний договір № 095/03-16063-ІР, предметом якого виступили: дачний будинок № 265, який складається: А-дачний будинок (цегла), загальною площею 93,2 кв. м., Б-літній душ (цегла), В-вбиральня (цегла), 1-3-огорожа (металева), І,ІІ-замощення (тротуарна плитка, бетон), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, «Ювілейне» садівниче товариство («Ювілейний-2» садове товариство) та земельна ділянка площею 0,054 га, що розташована за адресою: садівниче товариство «Ювілейне» (садове товариство «Ювілейний-2») Підгородненської міської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ділянка № 265, цільове призначення: ведення садівництва, що належали [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, у [PERSON] перед банком існує заборгованість по кредитному договору, тому банк та [PERSON] досягли домовленості щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом його продажу. Встановлено, що постановою від 23 лютого 2012 року Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ по ВП № 28393122, було накладено арешт на все майно [PERSON] та оголошено заборону відчуження всього її майна у тому числі і вищезазначеного предмету іпотеки. Підставою складання постанови є виконавчі листи: № 2-5314 виданий 27 жовтня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми заборгованості та № 2-10401 виданий 05 серпня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ерсте Банк» суми заборгованості. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку незавершеного виконавчого провадження, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р. на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком. У відповідності до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ «УКРСОЦБАНК». Зважаючи на те, що договір іпотеки укладено 12.12.2007 року з метою забезпечення виконання умов кредитного договору, а постанова Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ про накладення арешту від 23.02.2012 року, банк має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок реалізації нерухомого майна. Таким чином, за наявності договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель, в даному випадку ПАТ «Укрсоцбанк», має право, у разі не виконання боржником [PERSON] своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно. Державним виконавцем арешт на майно, накладено 23 лютого 2012 року, тобто вже після передачі спірного майна в іпотеку, порушує право іпотекодержетеля на звернення стягнення на передане в іпотеку майно. Таким чином, аналізуючи наведене, доводи позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved