Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

У серпні 2015р. позивач ПАТ «ОТП Банк», який є правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON], третя особа: [PERSON], в якому просив суд: - в рахунок погашення заборгованості [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER], паспорт: [NUMBER] виданий 08 травня 1999р. Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій обл., [INFO] народження, [ADDRESS]) за кредитним договором №ML-009/185/2006 від 23 березня 2006р. (далі по тексту - кредитний договір) у розмірі 41959,61 дол. США та 159,84 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PМL-009/185/2006 (далі по тексту - договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., зареєстровано в реєстрі №1596, а саме квартиру [ADDRESS] та належить відповідачці на праві власності шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» визначивши, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 березня 2006р. між третьою особою та АКБ «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є в свою чергу ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір. Банк виконав зобов'язання передбачені кредитним договором та надав позичальникові кредит в розмірі 42942,0 дол. США, однак, позичальником не здійснюються в строк погашення відповідних сум кредиту, не сплачені відсотки, інші обов'язкові платежі за кредитним договором. В забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачкою 23 березня 2006р. було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., зареєстровано в реєстрі №1596. Відповідно до п. 3.1. ст. 3 договору іпотеки предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на праві власності Станом на 21 травня 2015р. заборгованість третьої особи за кредитним договором складає 41959,61 дол. США та 159,84 грн., а тому, так як позичальник належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. До судового засідання стороною позивача було подано до суду заяву, про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, просила суд позов задовольнити. Відповідачка, третя особа, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомили, своїх представників до суду не направили, заперечення на позов не подавались. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 23 березня 2006р. між [PERSON] та АКБ «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір, відповідно до ч. 2 п. 1.1. кредитного договору банк в порядку передбаченому цим договором надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині № 1 цього договору, а позичальник приймає кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому договорі. Судом встановлено, що банк виконав зобов'язання передбачені кредитним договором та надав позичальникові кредит в розмірі 42942,0 дол. США (ч. 1. п. 2 кредитного договору) із встановленням плаваючої відсоткової ставки 6,50 + FIDR (процента ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Позичальник, в свою чергу, відповідно до п.1.1 ст.1. частини №2 кредитного договору зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у кредитному договорі. Відповідно до п.1.5.1. ст. 1.5. частини №2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу. Розмір та дата платежу визначені у п. 2 частині 1 кредитного договору. В забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами 23 березня 2006р. було укладено договір іпотеки. Відповідно до п. 3.1. ст. 3 договору іпотеки предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу предмета іпотеки. Відповідно до п.6.2 договору іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: - несплати іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; - порушення Іпотекодавцем будь-якого із зобов'язань за ст. 5 Договору іпотеки; - інших обставин, передбачених чинним законодавством України, кредитним договором та цим договором. Судом встановлено, що іпотекодавцю [PERSON] та боржнику [PERSON] було направлено іпотечне повідомлення по кредитному договору вих. №73-12-12-4-10/3415 від 07 серпня 2015р., вих. №73-12-12-4-10/3416 від 07 серпня 2015р., вих. №73-12-12-4-10/3424 від 07 серпня 2015р. В даних повідомленнях зазначено про порушення позичальником зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів згідно з умовами кредитного договору, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Станом на дату винесення рішення дане іпотечне повідомлення виконано не було. У відповідності до п. 6.2. договору іпотеки даний факт є іпотечним випадком. Судом встановлено, що станом на 21 травня 2015р. заборгованість третьої особи за кредитним договором складає 41959,61 дол. США та 159,84 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 8522/16-42 від 13 січня 2017р. ринкова вартість предмету іпотеки - квартири [ADDRESS] станом і в цінах на момент проведення дослідження, визначена за матеріалами справи, становить 758000,0 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, чє 1 ст. 611 ЦК України. Частиною 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. За змістом ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено вимоги щодо змісту судового рішення у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, в частині обов'язковості зазначення опису нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя та початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги правові позиції Верховного Суду України, висловленої у постановах по справах №6-18цс15 від 04 березня 2015р., №6-42цс15 від 15 квітня 2015р., №6-85цс15 від 22 квітня 2015р., № 6-1935цс15 від 07 жовтня 2015р., суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, і в рахунок погашення заборгованості третьої особи за кредитним договором у розмірі 41959,61 дол. США та 159,84 грн., слід звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, який належить відповідачці на праві власності шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» визначивши початкову ціну продажу на рівні 758000,0 грн. При цьому судом враховано, що відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 08 червня 2017р. №89065211 на праві власності відповідачці належить наступне нерухоме майно: 1) квартира [ADDRESS]; 2) квартира [ADDRESS]. Враховуючи наявність у відповідачки на праві власності іншого нерухомого житлового майна, дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на її правовідносини з позивачем не поширюється. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 654,0 грн., вартість проведення судової експертизи у розмірі 4228,8 грн.

Outcome: approved