Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

У серпні 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 06.10.2018 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. В шлюбі у них народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після народження дітей між подружжям погіршилися стосунки тому на даний час, шлюбні відносини сторони не підтримують. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 СК України обов`язку утримувати своїх дітей, аліменти нікому не платить, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. Тому позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді від 06.08.2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та просили його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково та просив стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст.180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2\~ст. 84 Сімейного Кодексу України\~дружина , з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За змістом\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Як установлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2018 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] виданих Шевченківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Полтавській області. Як убачається з матеріалів позову на даний час діти виховуються матір`ю та перебувають на її утриманні, батько дітей на їх утримання матеріальну допомогу не надає. Сторонами не надано суду доказів про досягнення згоди про добровільну сплату аліментів. Відповідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18 Конвенції про захист прав дитини). Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільні діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її повному утриманні, позивач не в змозі самостійно забезпечити дітей в достатньому обсязі для її розвитку, оскільки протилежного не доведено, відповідач на утриманні інших осіб не має, тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом розгляду справи. Ч. 2 ст.182 СК України\~викладено в новій редакції, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з цим, суд приймає до уваги те, що позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, що відповідач офіційно працевлаштований та спроможній сплачувати аліменти саме у розмірі Ѕ частини всіх його видів доходів. Окрім цього, представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відповідач офіційно не працює та не має постійного заробітку. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від всіх його видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено,а судом не встановлено, що відповідач спроможній сплачувати аліменти саме у такому розмірі. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на корить позивачки на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1ст.191\~СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору за законом, відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 908 грн. за вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей.

Outcome: partial