Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У січні 2014 року до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 26 січня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 105. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки в процесі сумісного проживання у них виявились різні погляди на організацію сімейного життя та різні точки зору з багатьох життєвих питань. З часом взаємовідносини між сторонами стали неприязними, подальше спільне проживання стало неможливим, і позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, який на її думку вже фактично розпався. Подальше формальне збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Примирення та продовження сімейних відносин є неможливим. З підстав, зазначених вище, позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою. Під час судового розгляду справи за клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення з 12 лютого 2014 року по 26 лютого 2014 року, протягом якого провадження у справі було зупинено. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, додатково суду пояснивши, що встановлений судом строк для примирення подружжя позитивного результату не дав, сторони не знайшли взаєморозуміння та не примирились, позивачка не бажає продовження подружніх відносин. Крім того, протягом наданого судом строку для примирення відповідач постійно вчинював відносно неї психологічний тиск, що негативно впливало на неї та їхніх спільних дітей, шлюбні відносини сторони не підтримують з вересня 2013 року. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений судом про час і місце судового засідання. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що 26 січня 2002 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 26 січня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03 вересня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області (а.с. 8); [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 9); [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 10). Частиною 2 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вислухавши пояснення позивача та оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами розірванню, оскільки судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, заходи щодо примирення подружжя позитивного результату не дали, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам одного із подружжя, а саме позивача по справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved