Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У серпні 2016 року позивачі звернулися до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [ADDRESS] на праві спільної власності сумісної власності належить відповідачу [PERSON] та позивачам - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого 30.12.1998 р. Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва. Як вказано у позові, на сьогоднішній день у вищевказаній квартирі крім співвласників зареєстрована малолітні син позивача № 2 - [PERSON] - [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] - [PERSON] [INFO] Позивачі зазначають, що на даний час домовленості між сторонами про порядок володіння та користування квартирою та поділу майна квартири в натурі не має. Відповідач використовує квартиру без згоди позивачів на свій власний розсуд, що полягає в тому числі у передачі частини квартири, а саме кімнати площею 17,3 кв.м. в користування іншим особам без укладання відповідних письмових договорів. Такі дії відповідача унеможливлюють вільне використання квартири позивачами та призводить до виникнення конфліктних ситуацій з цього приводу. Тому посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд поділити в натурі спірну квартиру [ADDRESS] наступним чином: виділити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належні їм ? частини у праві спільної часткової власності, а саме: житлові кімнати площею 17, 3 кв.м. та 12, 5 кв.м., а також лоджією площею 2, 5 кв.м.; Виділити [PERSON] належну йому ? частину у праві спільної часткової власності, а саме: житлову кімнату площею 8, 3 кв.м; Залишити в спільній частковій власності сторін кухню площею 8 кв.м., ванну кімнату площею 2, 6 кв.м., вбиральню площею 0, 8 кв.м., коридор площею 14, 6 кв.м., вбудовану шафу площею 1, 5 кв.м., балкон площею 2, 0 кв.м. та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач № 1, її представник та позивачі № 2 та № 3 у судовому засіданні змінили предмет позову та просили суд визначити порядок користування вищевказаним житловим приміщенням, виділивши у користування позивачам кімнату площею 17,3 та 8,3 кв.м. з лоджією площею 2,5 кв.м., а відповідачу виділити кімнату площею 12,5 кв.м. з балконом площею 2 кв.м., залишивши у спільному користуванні: кухню площею - 8 кв.м., ванну - 2,6 кв.м., вбиральню - 0,8 кв.м., коридор - 14,6 кв.м. та вбудовану шафу 1,5 кв.м. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, так як він робив ремонти у спірних кімнатах, а позивачі ні в чому йому не допомагали. Представник 3 особи - Служби в справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання так і не з'явився, надіслав свою заяву щодо слухання справи у їх відсутність. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, встановив обставини викладені нижче. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Вказане кореспондується з вимогами ч. 1 ст. 134 ГК України. Як з'ясував суд, [ADDRESS] на праві спільної власності сумісної власності належить сторонам по справі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого 30.12.1998 р. Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва.(а.с. 5). У відповідності до довідки Форми № 3 КК «Центр комунального сервісу» № 5107 від 29.06.2016 р.(а.с. 7). Як з'ясував суд під час слухання справи, 05.12.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у ВРАЦС Дніпровського РУЮ м. Києва, а/з № 2116, виданого 05.12.2009 р. (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як з'ясував суд, домовленості між сторонами про порядок володіння та користування спірною квартирою та поділу майна квартири в натурі не має. Відповідач використовує квартиру без згоди позивачів на свій власний розсуд та посилався у своєму відзиві на уточнений позов на те, що у квартирі є можливість жити, а у судових дебатах вказував, що не має можливості жити, так як у кімнатах ремонт не закінчено, але жодного доказу на підтвердження цього, суду не надав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, за винятком випадків і порядку, встановлених законом. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином суд приходить до висновку щодо задоволення позову позивачів у повному об'ємі, так як він не суперечить вимогам законодавства. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачів витрати по оплаті судового збору у розмірі 6890 грн. Тому

Outcome: approved