Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду із позовом до Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, у якому просить встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданий [PERSON], належав [PERSON], який помер [INFO], а також визнати за позивачем у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Нива» в с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області, в розмірі 2,41 в умовних кадастрових гектарах. У обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер його дід [PERSON]. За життя останньому був виданий сертифікат серія [NUMBER] на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Нива» в с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області, в розмірі 2,41 в умовних кадастрових гектарах. Після його смерті спадщину прийняв його син та батько позивача [PERSON], який, не оформивши своїх спадкових прав, помер [INFO]. Позивач є спадкоємцем за законом [PERSON], проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права у зв'язку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай), який був виданий дідові та успадкований батьком, після смерті діда був втрачений. Також позивач зазначає, що прізвище діда у правовстановлюючому документі зазначено як «[PERSON]». Вказані розбіжності у документах є перешкодою для оформлення спадщини, а тому [PERSON] звертається до суду також з вимогою про встановлення відповідного юридичного факту. У підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В останнє судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності та позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області Франкова З. до суду не прибула, у надісланій письмовій заяві просить справу розглядати без представника сільської ради, вказує, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Андрійчук І. В. у судове засідання не з'явилася, у поданих письмових поясненнях просить розглянути спір без її участі та вказує, що при вирішенні справи покладається виключно на розсуд суду. Звертає увагу суду на необхідність застосування строку позовної давності у даній справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з'ясувавши позиції учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. Згідно з рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2001 року встановлено факт, що померлий [INFO] [PERSON] дійсно являвся батьком [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 29 жовтня 2002 року. Згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Будинком щастя Ворошиловградської області 23 липня 1981 року, останній являється батьком позивача. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За змістом довідки Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 12 січня 2018 року № 60 після смерті [PERSON] фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступив його син [PERSON]. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив його син [PERSON]. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], а позивач прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] Згідно з повідомленнями завідувача Ізяславської державної нотаріальної контори від 03 лютого 2018 року № 186/01-16 та завідувача Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом від 02 лютого 2018 року №№ 321/01-21, 322/01-21 спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились. За життя [PERSON] видано сертифікат серія [NUMBER] на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Нива» в с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області, в розмірі 2,41 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується повідомленням Відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18 січня 2018 року № 29-22-0.25-34/101-18. Однак, прізвище спадкодавця у зазначеному сертифікаті записано як «[PERSON]». За змістом ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до довідок, виданих виконавчим комітетом Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №№ 80, 81 від 24 січня 2018 року, на території сільської ради особа з даними [PERSON] не проживала. Натомість, по [ADDRESS] був зареєстрований та проживав [PERSON]. У протоколі розподілу земельних часток (паїв) між власниками земельних сертифікатів по Михнівській сільській раді відомостей про [PERSON] немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що прізвище власника у вищезазначеному державному акті записано не вірно. Факт належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], на думку суду, підтверджується усіма вищезазначеними доказами. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на спадкування, що передбачено Цивільним кодексом України. Згідно з ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. За змістом ст.ст. 529, 548 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, прийняв спадщину в установленому законодавством на час її відкриття порядку, проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права у зв'язку з втратою сертифікату на земельну частку (пай), який був виданий його дідові. Втрата сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім'я [PERSON], підтверджується оголошенням в газеті «Зоря Надгориння», випуск від 18 січня 2018 року № 3. За таких обставин, суд вважає, що з метою захисту прав позивача слід визнати за ним право на спірну земельну частку у порядку спадкування за законом. Отже, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. При цьому, на думку суду, позивачем не пропущено строк на звернення до суду, оскільки [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку, спадкове майно йому належить з моменту відкриття спадщини, про відповідні розбіжності у правовстановлюючому документі він дізнався лише тоді, коли звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Відтак, доводи представника третьої особи про необхідність застосування позовної давності у даній справі не заслуговують на увагу. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, ст.ст. 131, 152 ЗК України,

Outcome: approved