Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON], в якому позивач посилається на те, що 04.05.2016 р. між ним та відповідачем було укладено договір №003778 фінансового лізингу з додатками, предметом якого був транспортний засіб Беларус 892, який позивач мав намір придбати для власних потреб. Позивач уважає, що договір укладений з численними порушеннями чинного законодавства, що порушує його права та законні інтереси та враховуючи те, що він нотаріально не посвідчений, відсутність чіткого визначення його предмету, є недійсним. Також позивач вказує на те, що по відношенню до нього відповідач був не чесним та недобросовісним і вчинив так умисно, щоб привабити клієнта та схилити до укладення договору. Додаток №3 до договору відсутній, його форма, сутність та зміст не погоджені. Разом з цим, відповідачем порушено вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів», так як положення договору призводять до істотного дисбалансу прав та обов'язків його сторін. Позивачем було з'ясовано, що ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» не входить до складу юридичних осіб, які мають ліцензію на здійснення фінансових операцій. У зв'язку з цим позивач просить визнати договір №003778 фінансового лізингу від 04.05.2016 р., укладений між сторонами недійсним та стягнути з відповідача адміністративний та авансовий платіж в сумі 50500,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн., а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 275,60 грн. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 26.05.2016 р. забезпечено вищевказаний позов, шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми позову у розмірі 50500 грн. (а.с.54-56). У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, натомість направили заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.195,196), відповідач повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.131-135), натомість поштові конверти повернулися до суду з відмітками «за зазначеною адресою відсутній» (а.с.175,193), також відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду (а.с. 190), але до суду представник ТОВ«Лізингова компанія «ВАШ АВТО» не з'явився, причини неявки не повідомив. У відповідності зі ст. 281 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку. Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 04 травня 2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» (лізингодавцем) та [PERSON] (лізингоодержувачем) укладено договір фінансового лізингу з додатками №003778, предметом якого є транспортний засіб Беларус 892 (п.1.1 Договору), вартістю 505000,00 грн. (п.8.2 Договору) (а.с. 10,15). За умовами договору (п.п. 3.1.1, 3.1.2), лізингодавець зобов'язаний придбати для лізингоодержувача та передати лізингоодержувачу Предмет лізингу на умовах даного договору, а лізингоодержувач зобов'язується його прийняти та сплачувати лізингові та інші платежі (п.п. 3.3.2, 3.3.3). Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 78 календарних місяців, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань сторонами за даним Договором (п.2.1). Строк лізингу починається з моменту передачі предмета лізингу та підписання Акту приймання-передачі предмета лізингу, закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання Акту приймання-передачі предмета лізингу та в останньому місяці сплати лізингового платежу за Додатком № 3 до цього Договору (п. 2.2). За умовами договору, авансовий платіж складає частину від вартості предмета лізингу в розмірі 50% від вартості предмета лізингу зазначеному у договорі та у Додатку №1 до нього. Лізингоодержувач має можливість сплачувати авансовий платіж, на умовах викладених у даному договорі, впродовж 12 місяців з моменту підписання даного договору платежами, які визначені у Додатку №1 (п.9.1,9.2) (а.с.20,21). Відповідно до Додатку №1 до договору вартість предмета лізингу на дату підписання договору на 04.05.2016 р. становить 505000,00 грн. (а.с.24). Як свідчить квитанція № 3 від 04.05.2016 р., [PERSON] перерахував на користь ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» 50500,00 грн, призначення платежу - платіж згідно договору фінансового лізингу №003778 від 04.05.2016 р. (а.с.26). Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до частин першої та другої статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Тобто за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки. За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування. Частинами першою та третьою статті 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України. За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з частиною другою статті 799 ЦК України договір підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що договір фінансового лізингу з додатками №003778, укладений 04 травня 2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та [PERSON], нотаріально посвідчено не було. Згідно зі статтею 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нікчемний договір не породжує тих прав і обов'язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України. Положення статті 216 ЦК України застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (ч.5 ст.216 ЦК України). Згідно ч.2 статті 5 ЦПК України у випадках, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За правовим висновком Верховного Суду України у справі за № 6-648цс16 нікчемний договір не породжує тих прав і обов'язків, настання яких бажали сторони, й визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України. Положення статті 216 ЦК України застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що договір фінансового лізингу, укладений 04 травня 2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та [PERSON] є нікчемним і визнання такого договору недійсним судом не вимагається, а оскільки на виконання умов вказаного договору позивач сплатив відповідачу 50500,00 грн, предмет лізингу у користування не отримав, тому в порядку застосування наслідків нікчемності слід стягнути з між Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь [PERSON] сплачені ним за договором фінансового лізингу №003778 від 04.05.2016 грошові кошти в сумі 50500,00 грн та позов в цій частині задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 275,00 грн, та на користь держави судовий збір в сумі 275,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial