Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що з 07 квітня 2000 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 72. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинили. Основною причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач тривалий час вживає спиртні напої, вчиняє сварки та скандали, погрожує заподіянням шкоди здоров'ю їй та дитині. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони шлюбні відносини припинили. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Між сторонами спору стосовно поділу спільного майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з позивачкою. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні також встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, не працює, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved