overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

у січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 13 681 грн. 53 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн.. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 27.08.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.11.2016 року виникла заборгованість в розмірі 13 681 грн. 53 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1841 грн. 65 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 10\~712 грн. 19 коп., а також штрафи (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 627 грн. 69 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 13 681 грн. 53 коп. та судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

у січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 14\~045 грн. 28 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн.. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.06.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість в розмірі 14 045 грн. 28 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 279 грн. 736 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9531 грн. 93 коп., заборгованість за пенею 3088 грн. 61 коп., а також штрафи (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 645 грн. 01 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 14 045 грн. 28 коп. та судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

у січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 17 330 грн. 14 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 14.07.2009 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.8 % на рік на суму залишку заборгованості. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість в розмірі 17 330 грн. 14 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 258 грн. 09 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 12170 грн. 61 коп., заборгованість за пенею та комісією 3600 грн., а також штрафи (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 801 грн. 44 коп. що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 17 330 грн. 14 коп. та судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

у січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 19 102 грн. 48 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 14.12.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість в розмірі 19\~102 грн. 48 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 204 грн. 87 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 13 661 грн. 78 коп., заборгованість за пенею та комісією 3850 грн., а також штрафи (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 885 грн. 83 коп. що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 19 102 грн. 48 коп. та судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.04.2015 року між ним в особі відділення «Азов» та [PERSON] був укладений кредитний договір №109/15 А за умовами якого позивач надав кредит в сумі 3 000 грн., зі сплатою 0,15% від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом щомісячно терміном на 3 календарних місяці. Відповідач належним чином не виконав умови договорів, в результаті чого станом на 16.12.2016 року має заборгованість в сумі 1183,17 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором №109/15 А від 10.04.2015 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 3 000 грн., зі сплатою 0,15% від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом щомісячно терміном на 3 календарних місяці (а. с. 6-7), розмір заборгованості підтверджено розрахунком (а. с. 4). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 29.06.2001 року Верхньоторецькою селищною радою Ясинуватського району Донецької області, актовий запис № 10. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки. Зараз позивач не мешкає разом з відповідачем, тому вважає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сумісне господарство не ведеться, сумісний кошторис також. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу немає. Позивач в судове засідання не зявився, надав при цьому суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала повністю, проти його задоволення не заперечувала. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу у сторін немає, син буде мешкати разом з матірю. Судом також зясовано той факт, що після розірвання шлюбу відповідач бажає залишити прізвище «Дадаєва».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом у якому зазначив, що він працював у відповідача на посаді водія з 16.01.2014 по 06.03.2014. При звільненні ТОВ «Екобіопром» не виплатило йому заробітну плату в сумі 2685 грн., а тому просить стягнути з відповідача зазначену суму заробітної плати, середній заробіток за час затримки розрахунку та компенсацію моральної шкоди. В судовому засіданні позивача підтримав позовні вимоги та додав, що працював у відповідача водієм, але записів у трудову книжку не робили, з наказом про прийняття на роботу його не знайомили. Працював він по домовленості з тодішнім директором товариства. Коли підприємство перестало працювати він бачив своє прізвище серед працівників, яким товариство не виплатило заробітну плату. В подальшому нове керівництво відмовилося виплатити йому заборгованість по заробітній платі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив, що позивач не працював у ТОВ «Екобіопром», а також ним не обґрунтовано спричинення йому моральної шкоди та не заявлено її розмір. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За нормами ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з довідкою ТОВ «Екобіопром» (а.с.23) товариство з [PERSON] трудових чи інших договорів не укладали. Позивачем, на підтвердження своїх вимог, жодних доказів, які б підтвердили перебування в трудових відносинах з ТОВ «Екобіопром», не надано. Таким чином, за відсутності доказів перебування сторін у трудових відносинах, відсутні підстави стверджувати, що відповідачем були порушені трудові права [PERSON]. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.07.2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним центром розвитку сімї,\~ актовий запис\~ №\~ 1518\~ між нею та [PERSON] \~ посилаючись на взаємні неприязні стосунки, розбіжності та непорозуміння, відсутнє почуття поваги та кохання, припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Вимоги про стягнення аліментів обґрунтовує відсутністю матеріальної допомоги на утримання дитини зі сторони її чоловіка та визначає їх розмір 1/3 частиною доходів відповідача щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує. Визнає обставини не проживання у сім`ї з жовтня 2016 року та не належне матеріальне утримання та погоджується на стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] \~ перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження.(а.с. 8). Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, сім`я існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення аліментів, суд виходить із такого. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. ст. 182, 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] і зобов`язаний його утримувати, то суд, з урахуванням статей 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову 05.01.2017 року. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір сплачений позивачкою у розмірі 640,00 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.12.2007 року між ВАТ «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 74/227/07/Ф, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 4000,00 грн. зі сплатою 26,00 % річних за користування кредитом на строк до 01.12.2009 року. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за договором станом на 18.10.2016 року виникла заборгованість в сумі 1182,55 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту 773,58 грн.; пені 408, 97 грн. \~У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відстуність та визнання позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~ Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Судом встановлено, що 24.12.2007 року між ПАТ «Кредобанк», та відповідачем було укладено кредитний договір № 74/227/07/Ф, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 4000,00 грн. зі сплатою 26,00 % річних за користування кредитом на строк до 01.12.2009 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням позичальником обов'язку зі сплати коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором та інших платежів заборгованість за договором станом на 18.10.2016 року виникла заборгованість в сумі 1182,55 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту 773,58 грн.; пені 408, 97 грн.. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано грошових зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню 1182,55 грн. заборгованості за кредитним договором. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: approved