Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

У серпні 2019 року Акціонерне товариств «Державний ощадний банк України» ( далі - АТ «Ощадбанк» ) в особі філії - ХОУ АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за додатковим договором до договору № 12488 від 07.07.2015 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою в загальному розмірі 20299,44 грн. та судового збору в розмірі 1921,00 грн. Позов мотивований тим, що 22.09.2010 року між АТ «Ощадбанк» і [PERSON] було укладено договір № 12488 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за умовами якого банк відкриває клієнту рахунок та надає платіжну картку типу Master Debit Standart та ПІН-код до неї. Крім того, 07.07.2015 року між АТ «Ощадбанк» і [PERSON] був укладений додатковий договір до договору № 12488 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, за умовами якого боржнику надано кредит у розмірі 12000,00 грн. зі строком дії, що відповідає періоду дії кредитної картки і при випуску платіжної картки на новий термін продовжується на строк дії платіжної картки з фіксованою процентною ставкою 27% річних, що сплачується щомісячно. Позичальник отримав кредитні кошти та використав їх. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 25 липня 2019 у загальному розмірі 20299,44 грн. з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми заборгованості за кредитом, з яких: 11919,20 грн. - загальна сума основного боргу; 5412,98 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 23.50 - загальна сума заборгованості за РКО; 1281,08 грн. - нараховано пені; 1193,50 ГРН. -сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 7,84 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 461,34 грн. -розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток, відзив на позов не надав. Враховуючи наявність всіх умов, встановлених ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, оцінивши письмові докази, що надані учасниками справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 07 липня 2015 року між АТ«Ощадбанк» в особі філії - ХОУ АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений додатковий договір до договору № 12488 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, за умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 12000,00 грн. зі строком дії, що відповідає періоду дії кредитної картки і при випуску платіжної картки на новий термін продовжується на строк дії платіжної картки з фіксованою процентною ставкою 27% річних, що сплачується щомісячно не пізніше 25 числа місця, наступного за звітним. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 40,00% річних. Всі інші умови договору, що не змінені цим додатковим договором, залишаються чинними і сторони підтверджують по них свої зобов`язання. Відповідно до п.3.3. договору № 12488 в разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня. Матеріали справи свідчать про те, що банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. З наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором вбачається, що [PERSON] також була видана кредитна картка № [NUMBER] з терміном дії травень 2017 року. Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх, але взятих на себе зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 25 липня 2019 у загальному розмірі 20299,44 грн. з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми заборгованості за кредитом, з яких: 11919,20 грн. - загальна сума основного боргу; 5412,98 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 23.50 - загальна сума заборгованості за РКО; 1281,08 грн. - нараховано пені; 1193,50 грн. -сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 7,84 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 461,34 грн. -розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. 11.12.2018 відповідачу направлено рекомендованим листом повідомлення з вимогою терміново ліквідувати заборгованість перед банком, однак дана вимога виконана не була. Суд не може у повному обсязі погодитися з такими розрахунками, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, обранні контрагенту та визначенні умов договору з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту та вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін узгоджені ними, та умови, що є обов`язковими у відповідності з актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору. Таким чином, позичальник, будучи зобов`язаним щомісячно вносити платежі по договору, припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, допускаючи прострочення платежів. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Стаття 625 ЦК України регламентує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Строк дії кредитного договору, укладеного між банком та відповідачем [PERSON] , обмежується строком дії кредитної картки № [NUMBER] до 30 травня 2017 року. У зв`язку із закінченням строку дії цієї картки 01червня 2017 року настав строк виконання зобов`язання у повному обсязі. Тому суд вважає, що звернення позивача з позовом до суду 29.08.2019 року відбулось в межах трирічної позовної давності. Згідно наданих доказів вбачається, що заборгованість [PERSON] за тілом кредиту складає 11919,20 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту складатиме 7,84 грн., а всього 11927,04 грн., тому суд вважає, що ця заборгованість підлягає стягненню на користь банку. Щодо стягнення процентів, які просить позивач стягнути з [PERSON] станом на 25 липня 2019 року, суд виходить з наступного. Нараховані банком проценти з 01.06.2017 року по 25.07. 2019 року не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки нараховані після закінчення строку дії кредитного договору, тобто після 30 травня 2017 року, коли закінчився строк дії кредитної картки. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за процентами, пенею та 3% річних за несвоєчасну сплату процентів залишок заборгованості по процентам на 26.05.2017 року складає 5094,59 грн., тому сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів на цю дату буде складати 1187, 61 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів складатиме 124,61 грн., а розмір пені складатиме 1253,17 грн., загальна сума заборгованості за РКО- 23,50 грн., а всього - 7683,48 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 19610,52 грн. Вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено,що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 1855,80 грн.

Outcome: partial