Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У січні 2020 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитом в розмірі 15 082,02 грн, а саме: заборгованість за основним боргом у розмірі 14 275,60 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 700,62 грн, комісію у розмірі 23,11 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 51,78 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом у розмірі 12,16 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 5,53 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 13,22 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.08.2018 року було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви на приєднання №332696806. Однак відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), у зв`язку з чим за цим договором виникла заборгованість в розмірі 15082,02 грн.. На підставі ст. 4, 19, 27, 30, 57, 79,175, 1874, 2159, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 527, 599, 611, 625, 629, 1054 ЦК України просить суд стягнути з [PERSON] в рахунок погашення боргу на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість в розмірі 15082,02 грн. та сплачений судовий збір. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 13 березня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. 27.04.2021р. постановою Донецького апеляційного суду скасована ухвала Волноваського районного суду про закриття провадження, справу направлено для продовження розгляду. 08.07.2021р. представником позивача зменшені позовні вимоги з урахування погашення боржником основного боргу. Зазначено, що при направлені позовної заяви до суду на рахунку відповідача обліковувалась заборгованість за основним боргом в сумі 14 275,60 грн, за процентами за користування кредитом в сумі 700,62 грн та комісією в сумі 23,11 грн, які [PERSON] було погашено у червні 2020 року. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України [PERSON] було нараховано 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 51,78 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 12,16 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 5,53 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 13,22 грн, які відповідачем погашено не було. До того ж, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн та за подання апеляційної скарги на ухвалу суду 3153,00 гривень, які також просив стягнути з відповідача. Відповідач надав заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України посилаючись на відсутність предмету спору, оскільки заборгованість погашена в повному обсязі,про що свідчить довідка банку № 104.28И-25/307 від 06 липня 2020 року ,оригінал якої надано як додаток до вказаної заяви. Ухвалою суду від 21.09.2021р. відмовлено в задоволенні заяви про закриття провадженн за відсутністю предметі спору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні зменшених позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, наявне в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 31.08.2018 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви на приєднання №332696806. Однак відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), у зв`язку з чим за цим договором виникла заборгованість в розмірі 15082,02 грн... Відповідно до умов укладеного кредитного договору, договір складається з заяви про приєднання позичальника до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту). АТ «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. До договору кредиту згідно з ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідачем погашена в повному обсязі, про що свідчить довідка банку № 104.28И-25/307 від 06 липня 2020 року ,оригінал якої надано як додаток до вказаної заяви (а.с.64-66). Згідно з довідкою АТ «Державний Ощадний банк України» ТВБВ 10004/0284 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» № 104.28И-25/307 від 06 липня 2020 року, виданої [PERSON] , вбачається , що по рахунку [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] на 06 липня 2020 року кредитна заборгованість погашена в повному обсязі (а.с. 65) Однак, станом на 08.07.2021 року позивачем зменшені позовні вимоги, згідно до яких він наполягав на стягнені 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 51,78 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 12,16 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 5,53 грн, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 13,22 грн, які відповідачем погашено не було. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору при поданні позову в сумі 2102,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Із матеріалів справи вбачається, що 08.04.2021 року позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу Волноваського районного суду 21.10.2020 року про закриття провадження у справі (а.с.88-90). Згідно платіжного доручення за подання апеляційної скарги позивачем сплачено 2270,00 грн. . (а.с.87). Відповідно до постанови Донецького апеляційного суду від 27.04.2021 року апеляційну скаргу задоволено частково. Ухвалу Волноваського районного суду від 21.10.2020 року про закриття провадження у справі скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.129-133). З врахуванням викладеного та з огляду на те, що суд апеляційної інстанції, скасувавши ухвалу Волноваського районного суду направив її для продовження розгляду до суду першої інстанції, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача також підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2270 гривень.

Outcome: approved