Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що починаючи з 1994 року здійснював підприємницьку діяльність на території України. У 1997 році Броварська райдержадміністрація Київської області зареєструвала Статут та установчий договір підприємства з іноземною інвестицією у формі ТОВ «Феромой-КІ», метою діяльності якого було будівництво заводу по виробництву морозива в с. Красилівка Броварського району Київської області. Завод було збудовано, але не здано в експлуатацію. Учасниками ТОВ «Фермой-КІ» були компанія «Clanvest Limited» (Ірландія) та ТОВ «Магнет» (Польща). Для подальшого будівництва заводу [PERSON] підписав документи щодо зміни статуту ТОВ «Фермой-КІ», згідно яких він був представником співвласника, а саме компанії « Clanvest Limited » (Ірландія). Згідно договору продажу часток, від 10 квітня 2000 року у м. Дубліні (Ірландії) та на підставі законодавства цієї країни, між компанією « Clanvest Limited» (Ірландія) в особі [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншого боку, останній придбав 99,95 % часток ТОВ «Фермой-КІ», що знаходиться в Броварському районі Київської області. 15 березня 2001 року ТОВ «Магнет» (Польща) теж продало свою частку (0,05 %) ТОВ «Фермой-КІ» [PERSON]. Таким чином, [PERSON] став власником 100 % часток ТОВ «Фермой-КІ». Позивач зазначає, що внаслідок внесення незаконних змін до договору про діяльність ТОВ «Феромой-КІ» він був викючений з учасників товариства, а майно реалізовано та передано як внески у статутні фонди ТОВ «Інкон», ТОВ «Морозко». 01.07.2002 року ТОВ «Фермой-КІ» передало як свій внесок у статутний фонд ТОВ «Інкон» об'єкт незавершеного будівництва, розташований по вул. Київській, 2 в с. Красилівка Броварського району Київської області. Згідно акту прийому-передачі було передано майно на загальну суму 10 000 000 грн., в тому числі: будівлі та споруди на суму 3 978 371 грн, обладнання холодопостачання на суму 1 892 724 грн, обладнання насосного водопостачання на суму 39 376 грн, обладнання котельної на суму 594 848 грн, газообладнання на суму 10 267 грн, електрообладнання на суму 415 563 грн, морозильне обладнання на суму 3 050 003 грн, об'єкти незавершеного будівництва на суму 18 848 грн. 21 грудня 2006 року між ЗАТ «Інкон» та ЗАТ «Ерлан» було укладено договір купівлі-продажу вказаного майна, а 17 грудня 2008 року ЗАТ «Ерлан» за договором купівлі-продажу продало, а ЗАТ «Дніпрометалсервіс» придбало у власність зазначене майно. Позивач зазначає, що на даний час належне йому майно розпродане, знищене, викрадене, а частково передано в оперативну оренду [PERSON], [PERSON], про що йому стало відомо у 2013 році під час розгляду цивільної справи за його позовом до ПрАТ «Дніпрометалсервіс» про витребування майна з чужого незаконного володіння. Збитки від втраченого майна складають 250 000 000 гривень, з яких 100 000 000 грн - обладнання, згідно акту приймання-передачі від 16 січня та 21 грудня 2006 року, 140 000 000 грн - упущена вигода, що полягає в недоотриманні прибутку з розрахунку 14 000 000 грн в рік, згідно прийнятого бізнесплану, 10 000 000 грн - моральна шкода, яка полягає в знищенні в Україні та підриві у світі ділової репутації як іноземного інвестора [PERSON]. Посилаючись на те, що шкода йому заподіяна внаслідок неправомірних дій відповідачів, позивач просить стягнути з них шкоду солідарно. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Представник ПрАТ «Дніпрометалсервіс» у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його безпідставність, оскільки позивач ніколи не був власником спірного майна, а також на пропуск ним строку позовної давності. Представник ПрАТ «Ерлан» у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що позивачем не доведено належність йому майна, вартість якого він просить відшкодувати, а тому вимоги є безпідставними. Представник ТОВ «Маяк-Гарант» у судовому засіданні позов не визнала та вважає його безпідставним, таким, що не містить доказів щодо самого факту, розміру шкоди та протиправних дій відповідача. Представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на його безпідставність та недоведеність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки не повідомила. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 14.01.2014 внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ПрАТ «Інкон», а 18.03.2009 - ТОВ «Торговий дім «Морозко». Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивач є громадянином Польщі, та починаючи з 1994 року здійснював підприємницьку діяльність на території України. У 1997 році Броварська райдержадміністрація Київської області зареєструвала Статут та установчий договір підприємства з іноземною інвестицією у формі ТОВ «Феромой-КІ», метою діяльності якого було будівництво заводу по виробництву морозива в с. Красилівка Броварського району Київської області. Завод було збудовано, але не здано в експлуатацію. Учасниками ТОВ «Фермой-КІ» були компанія «Clanvest Limited» (Ірландія) та ТОВ «Магнет» (Польща). Для подальшого будівництва заводу [PERSON] підписав документи щодо зміни статуту ТОВ «Фермой-КІ», згідно яких він був представником співвласника, а саме компанії «Clanvest Limited » (Ірландія). Згідно договору продажу часток, від 10 квітня 2000 року у м. Дубліні (Ірландії) та на підставі законодавства цієї країни, між компанією «Clanvest Limited» (Ірландія) в особі [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншого боку, останній придбав 99,95 % часток ТОВ «Фермой-КІ», що знаходиться в Броварському районі Київської області. 15 березня 2001 року ТОВ «Магнет» (Польща) теж продало свою частку (0,05 %) ТОВ «Фермой-КІ» [PERSON]. Таким чином, [PERSON] став власником 100 % часток ТОВ «Фермой-КІ». З метою залучення додаткових інвестицій у розбудову та введення в експлуатацію підприємства, були внесені зміни до статуту ТОВ «Фермой-КІ». Зокрема, згідно рішення загальних зборів учасників від 23 березня 2001 року оформленого протоколом № 1/01, компанія « Clanvest Limited » (Ірландія) вийшла із складу засновників ТОВ «Фермой-КІ» та прийнято [PERSON] до складу учасників із часткою в статутному фонді 99,95%, а також уступку громадянином Польщі [PERSON] 0,85% статутного фонду новим учасникам. Були складені зміни № 1 до договору про діяльність ТОВ «Фермой-КІ» та розподіл часток був таким: ТОВ «Кіб- сервіс» (Харків) - 0,3%; ТОВ «Магнет» (Польща) - 0,05%, ПП «Європа Плюс» - 0,35%; [PERSON] - 0,2%; [PERSON] - 99,1%. 24 березня 2001 року були внесені зміни №2 до протоколу №2/01 від 24 березня 2001 року, яким зафіксовано новий розподіл часток у статутному фонді ТОВ «Фермой-КІ»: ТОВ «Кіб-сервіс» (Харків) - 0,3%; ТОВ; ПП «Європа Плюс» - 0,35%; [PERSON] - 0,2%; [PERSON] - 99,15%. Пізніше було складено додаткову угоду до договору про діяльність на підставі протоколу №3/01 від 29 червня 2001 року, якою до складу учасників товариства введено «Аvagno Enterprises Limited», яке стало власником частки, що раніше належала [PERSON] у розмірі 99,0 % статутного фонду, а частка [PERSON] склала 0,15%. 01 липня 2002 року ТОВ «Феромой-КІ» передало як свій внесок у статуний фонд ТОВ «Інкон» об'єкт незавершеного будівництва, що розташований по вул. Київській, 2 в с. Красилівка Броварського району Київської області. Рішенням Господарського суду Київської області від 09 серпня 2006 року за ЗАТ «Інкон» визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва, що розташований по вул. Київській, 2 в с. Красилівка Броварського району Київської області. 25 листопада 2002 року ТОВ «Інкон» було реорганізовано шляхом перетворення у ЗАТ «Інком», до якого перейшли всі права та обов'язки, в тому числі і на об'єкт незавершеного будівництва. 21 грудня 2006 року між ЗАТ «Інкон» та ЗАТ «Ерлан» було укладено договір купівлі-продажу вказаного майна, а 17 грудня 2008 року ЗАТ «Ерлан» за договором купівлі-продажу продало, а ЗАТ «Дніпрометалсервіс» придбало у власність зазначене майно. Таким чином, власником об'єкту незавершеного будівництва по вул. Київській, 2 в с. Красилівка Броварського району Київської області є ПрАТ «Дніпрометалсервіс», а [PERSON] як фізична особа ніколи не був власником цього майна. Наведене встановлено рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2014 року, по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «Дніпрометалсервіс», КП БМР «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації прав власності на нерухоме майно та про зобов'язання зареєструвати у реєстрі прав власності права власності на нерухоме майно, яким у задоволенні позову відмовлено, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року з послідуючими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, для настання відповідальності за ст. 1166 ЦК України необхідна наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина заподіювача. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини в завданні шкоди, а позивач доказує наявність шкоди та її розмір. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди та її розміру. При цьому суд враховує, що обладнання, вартість якого він просить відшкодувати, є невідємною частиною майного комплексу, власником якого є ПрАТ «Дніпрометалсервіс». З огляду на наведене, враховуючи не доведеність наявності шкоди та її розміру, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed