Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з 16 лютого 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 11 вересня 2007 року шлюб між ними розірвано. Однак, після розірвання шлюбу вони продовжували проживати разом і від спільного проживання у них народилося ще двоє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Влітку 2013 року відповідач забрав малолітніх дітей і проживає разом з ними та іншою жінкою в орендованому будинку по [ADDRESS], створюючи їй перешкоди в спілкуванні з дітьми. Посилаючись на відсутність згоди щодо визначення місця проживання дітей, а також на те, що малолітні діти потребують догляду матері більше ніж батька та на її можливість створити необхідні умови для належного виховання та утримання дітей, позивач просить визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] з нею та зобов'язати відповідача передати їй дітей. У січні 2014 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, у якому просить визначити місце проживання дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] з ним, посилаючись на те, що він має всі необхідні умови для належного утримання та виховання дітей, тоді як відповідач таких умов не має та й не бажає займатись вихованням дітей. Ухвалою Деснянського райсуду м. Києва від 11 лютого 2014 року справа за позовом [PERSON] передана за підстудністю на розгляд Броварського міськрайонного суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 02 квітня 2014 року обидві справи об'єднані в одне провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали свої позовні вимоги та заперечували проти задоволення позвних вимог [PERSON], надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] та його представник свій позов підтримали, а позов [PERSON] не визнали. Представник служби у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області у судовому засіданні позов [PERSON] підтримала, пояснивши, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей з матір'ю. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 лютого 2006 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 11 вересня 2007 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу у сторін народилося ще двоє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З літа 2013 року малолітні діти проживають разом з батьком в орендованому будинку по [ADDRESS]. Наведені обставини сторонами не заперечуються сторонами. За правилами частини 1 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку його особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати на піклуванні і під відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли маються виключні обставини, бути розлучена з матір'ю. З матеріалів справи, показів допитаних у судовому засіданні свідків вбачається, що з літа 2013 року діти проживають разом з батьком, який займається їх вихованням та гармонійним розвитком, підтримує зв'язок зі школою, де навчається [PERSON], має умови для проживання дітей. Орган опіки та піклування Броварської міської ради надав письмовий висновок про доцільність визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] разом з матір'ю [PERSON] Виходячи з принципу 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації та враховуючи малолітній вік дітей, відсутність обставини, які б виключали проживання дітей з матір'ю та можливість останньої створити належні умови для виховання та розвитку дітей, суд приходить до висновку, що місце проживання дітей слід визначити з матір'ю. На думу суду, в контексті положень Декларації прав дитини та Конвенції про права дитини, сьогоденна більша матеріальна забезпеченість одного з батьків, зокрема батька дитини, не може бути визнана підставою для висновку, що проживання з матір'ю не відповідає інтересам дитини. З огляду на наведене суд задовольняє позовні вимоги [PERSON], а в задоволенні позову [PERSON] відмовляє. На підставі викладеного та

Outcome: approved