Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

У серпні 2019 року позивачка звернулась із вказаним позовом до суду, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Батько позивачки [PERSON] спадщину прийняти не встиг, оскільки помер [INFO] . Позивачка звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено через те, що пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, оскільки є юридично не обізнана про порядок прийняття спадщини. На підставі викладеного просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] ., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.04.1994 року, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно біржового контракту №11057 від 24.09.1996 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . [INFO] померла бабка позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерті серії [NUMBER] , виданого 28.05.2008 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №734. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерті серії [NUMBER] , виданого 10.12.2018 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1771. Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Слащева А.Г. від 31.10.2019 року, у прийнятті заяви [PERSON] для прийняття спадщини відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно відповіді Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 28.10.2019 року відсутня інформація щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно відповіді приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Слащева А.Г. від 12.11.2019 року, що по спадковій справі щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцями є його донька [PERSON] , [INFO] . Позивач не проживала з померлою на день її смерті і до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк не звернулася, оскільки є юридично необізнаною з вимогами законодавства щодо порядку та строку прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У відповідності із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Ч.1 ст.1269 ЦК України передбачає, що, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Беручи до уваги лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», враховуючи що юридична необізнаність з вимогами законодавства щодо порядку та строку прийняття спадщини не являється поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, однак, з урахуванням думки відповідача, який визнав позов, враховуючи те, що спадщина після смерті [PERSON] , до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визначивши позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що докази надані позивачем є достовірними і переконливими, а позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved