Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У своєму позові позивач вказує, що 10 травня 2012 року між нею, у якості позикодавця, та відповідачем по справі, у якості позичальника, було укладено договір позики в сумі 10 000 гривень. Згідно п. 4 договору позики, засобом забезпечення виконання зобов'язань позичальником [PERSON] було визначено його зобов'язання передати позикодавцю у власність, у разі несвоєчасного виконання умов договору, 1/4 частину квартири за адресою [ADDRESS]. Відповідач є власником 1/4 частини квартири. Відповідно до п.3 договору позики, датою повернення позики є 10 січня 2013 року. Відповідач умови договору не виконав і до теперішнього часу не повернув позикодавцю отримані кошти. На неодноразові прохання позикодавця повернути позичені кошти, відповідач повідомляв, що не має змоги розрахуватися. Обов'язок позичальника повернути позику передбачений статтею 1049 Цивільного кодексу України. Згідно статті 572 ЦКУ, в силу застави, кредитор має право у випадку невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, отримати задоволення за рахунок заставленого майна. Відповідач успадкував 1/4 частину квартири [ADDRESS] після смерті брата [PERSON], померлого [INFO]. Окрім того, померлий мав перед позивачем борг у розмірі 11 000 гривен. Цей борг фактично успадкував відповідач. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи [INFO] помер син позивачки - [PERSON]. Спадщину - 1/4 частину квартири [ADDRESS] успадкував [PERSON]. Померлий мав борг перед позивачем у розмірі 11000 гривен. Позивач повідомив про існування боргу відповідача і що згідно діючого законодавства він як спадкоємець повинен повернути позивачу борг. Відповідно до частини 2 статті 1281 ЦК України: « кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред»явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.» Вимоги кредитора спадкоємці зобов»язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Крім того, сам відповідач 10 травня 2012 року уклав договір позики, як позичальник на суму 10 000 гривен. Позикодавець позивачка. Згідно п. 4 договору позики, засобом забезпечення виконання зобов'язань позичальником [PERSON] було визначено його зобов'язання передати позикодавцю у власність, у разі несвоєчасного виконання умов договору, 1/4 частину квартири за адресою [ADDRESS]. Відповідач є власником 1/4 частини квартири. Відповідно до п.3 договору позики, датою повернення позики є 10 січня 2013 року. Відповідач умови договору не виконав і до теперішнього часу не повернув позикодавцю отримані кошти. На неодноразові прохання позикодавця повернути позичені кошти, відповідач повідомляв, що не має змоги розрахуватися. Обов'язок позичальника повернути позику передбачений статтею 1049 Цивільного кодексу України. Згідно статті 572 ЦКУ, в силу застави, кредитор має право у випадку невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, отримати задоволення за рахунок заставленого майна. З наведених вище підстав суд задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved