Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом. 20 вересня 2017 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про зміну предмету позову, яка прийнята судом 17 січня 2018 року (а.с. 57). Зазначив, що 01 липня 2015 року в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 0,9506 га, розташована на території Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за заповітом. Окрім цього, 05 вересня 2013 року в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 2,0 га, розташована на території Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за заповітом. Окрім того, 19 квітня року в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 3,4739 га, розташована на території Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за заповітом. Під час оформлення спадщини, зясувалось, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальних дій. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивачу сільською радою невірно було розяснено порядок оформлення спадкових прав, а тому, позивач не знав про необхідність подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пропущений ним з поважних причин та визначити додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявився, проте від його представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Із поданої заяви вбачається, що позивач та його представник просять суд позов в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] залишити без розгляду. В Іншій частині просять позов задовольнити (а.с. 53). Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте Пеньківський сільський голова [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують (а.с. 52). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного. 01 липня 2015 року у с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-АМ № 324299 (а.с. 8). Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є [PERSON], що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 21 травня 2015 року (а.с. 6). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 36). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори [PERSON] від 14 листопада 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 54). 19 квітня 2015 року у с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-АМ № 317977 (а.с. 24). Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є [PERSON], що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 17 серпня 2010 року (а.с. 22). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 38). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори [PERSON] від 14 листопада 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 55). Судом установлено, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] з поважних причин, оскільки сільською радою йому було невірно розяснено процедуру оформлення спадкових прав. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON], з огляду на це, на переконання суду, [PERSON] слід визначити додатковий строк для подачі заяв про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду. Враховуючи те, що представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], отже, позов у цій частині слід залишити без розгляду. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved