Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

\~ У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 123\~644 грн.; витрати повязані з проведенням автотоварознавчої експертизи 1 200 грн.; сплачений при подачі позову судовий збір - 1\~248 грн. 45 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що в результаті ДТП, винним в якому визнано [PERSON] йому спричинено матеріальну шкоду згідно висновку автотоварознавчої експертизи 123\~644 грн. Відповідач у добровільному порядку шкоду не відшкодовує, тому позивач вимушений звернутися до суду для стягнення вищевказаної суми шкоди. У судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] не зявився, але відповідно до наданої суду заяви просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови суду [PERSON]Р зареєстрований [INFO]. Відповідно до довідки з адресно-довідкового підрозділу ДМС УМВС України в Дніпропетровській області [PERSON]Р зареєстрований [INFO]. Згідно супровідного листа відповідачу відправлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідно до ст. 128 ЦПК України днем вручення\~судової повістки\~є: день\~вручення судової\~повістки під\~розписку; день\~отримання судом\~повідомлення про\~доставлення судової\~повістки на\~офіційну електронну\~адресу особи; день\~проставлення у\~поштовому повідомленні\~відмітки про\~відмову отримати\~судову повістку\~чи відмітки\~про відсутність\~особи за\~адресою місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~повідомленою цією\~особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Разом з тим, всі документи, що були направлені судом на адресу реєстрації [PERSON] були повернуті до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Враховуючи вимоги ст.128 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про слухання справи, та у наданий судом строк та станом на 12 грудня 2018 року відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279, зі згоди представника позивача, суд\~ розглядає справу за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст. 82 ЦПК України). Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача відшкодувати [PERSON] у добровільному порядку спричинену матеріальну шкоду. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 22 березня 2018 року близько 14-00 год. в м.Дніпрі на перехресті вул. Донецьке шосе та вул. Березинська, водій [PERSON], керуючи автомобілем МАЗ д/н АЕ 3479АХ, своєчасно не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який від цього скоїв зіткнення з автомобілем «КамАЗ», д/н АЕ 1693СІ, під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілям нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, пасажири отримали тілесні ушкодження. Своїми діями [PERSON] скоїв правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. [PERSON] свою вину визнав. Вина [PERSON] у зазначеному ДТП підтверджується Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року, яка набрала законної сили 28.05.2018 року, згідно з якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Як вбачається з постанови, автомобіль «Мерседес», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копієютехнічного паспорту на автомобіль СХТ 577433, отримав механічні ушкодження. У відповідності до Звіту з оцінки майна №КТЗ-26062018/01 від 26 червня 2018 року, вартість ремонту автомобіля (матеріальних збитків) з урахуванням зносу становить 123\~644 грн. Окрім того, [PERSON] оплачено послуги суб'єкта оціночної діяльності, щодо визначення вартості матеріального збитку. Вартість послуг складає 1200 грн., що підтверджується квитанцією. Як встановлено судом, [PERSON] вимушений був відремонтувати автомобіль за рахунок власних коштів, що підтверджується копіями Актів, квитанцій та свідоцтв, оскільки [PERSON] добровільно не виплачує грошові кошти на ремонт автомобіля. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України). За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За своєю правовою природою зобов'язання з відшкодування шкоди, завданої ДТП є деліктним зобов'язанням. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Таким чином, у [PERSON] виникло зобов'язання по відшкодуванню [PERSON] завданої внаслідок пошкодження майна шкоди. [PERSON] має право на отримання відшкодування від особи, що заподіяла таку шкоду, у повному обсязі. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні керуватися положеннями ст. 1166, 1187 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виходячи зі змісту п. 4 вищезазначеної Постанови, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавана за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. З моменту, коли сталася ДТП у [PERSON] виникло право вимоги до безпосереднього заподіювана шкоди. Аналогічні правові позиції висловлені колегіями суддів Верховного Суду України у постановах від 11.11.2015 року по справі №6-309цс15 та від 14.09.2016 року по справі №6-725цс16, відповідно до яких зазначено, що право вимоги як до безпосереднього заподіювана шкоди, так і до страхової компанії, відповідальної за останнього виникає з моменту, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача і йому завдано шкоди. Відповідно до статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача є: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгороднє, вул. Жовтнева, буд. №4, що розташована у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, тому позов підсудний Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. Як встановлено судом, для надання професійної правничої допомоги [PERSON]залучено адвоката, у відповідності до Договору про надання правничої допомоги. Вартість наданих послуг адвоката складає: 3100 грн., з яких 600 грн. за виїзд з клієнтом за місцем вимоги (суд, міліція, прокуратура, інші заклади, установи по місту Дніпропетровськ) для бесід, ознайомлення з матеріалами, подання заяв, участі у судових засіданнях, отримання документів, т.і.) та 2\~500 грн. складання позовної заяви за матеріалами цивільного судочинства (5 годин роботи адвоката) Судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~повязаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать зокрема\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу; повязані із залученням експертів та проведенням експертизи (ст.133 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено витрати повязані з залученням експерта та проведенням\~експертизи 1 200 грн.; витрати на професійну правничу допомогу 3\~100 грн.; сплачений при подачі позову судовий збір - 1\~248 грн. 45 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved