Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У січні 2015р. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява [PERSON].(Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічне підприємство «Український центр підвищення платіжної дисципліни населення» (Відповідач, ТОВ «НТП «УЦППДН») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 17.02.2014 року сталося залиття квартири [NUMBER], що розташована за адресою м. Київ, вул.. Татарська, 21, власником якої є позивач. Відповідно до Акту про залиття житлової квартири від 17.02.2014 року, складеного ТОВ «НТП «УЦППДН», залиття сталося з технічного поверху внаслідок протікання труби центрального опалення. Згідно звіту оцінки збитків, завданих власниці квартири внаслідок залиття, сума матеріальної шкоди становить 44 576 грн. Оскільки відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдану шкоду, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 44 576 грн., витрати за послуги експерта в розмірі 800 грн та моральну шкоду в розмірі 4000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову пояснивши, що ТОВ «НТП «УЦППДН» є неналежним відповідачем, оскільки не є балансоутримувачем будинку [ADDRESS]. Відповідач в період з 01.01.2014р. по 01.03.2015р. був надавачем окремих видів послуг, що входять до структури послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по мікрорайону «Татарка». Тобто, у відповідності до договору з балансоутримувачем КП «Керуюча дирекція Шевченківського району», відповідача було уповноважено надавати ряд послуг, які зазначені в договорі. Крім того, позивачем не надано доказів щодо вини відповідача у залитті квартири як балансоутримувача. Позивач не зверталась з жодною претензією до відповідача з приводу вирішення даного спору в позасудовому порядку, натомість до позовної заяви долучила висновок спеціаліста, який був виготовлений 17.03.2014р., однак з позовом звернулась до суду лише в січні 2015 року. Також представник відповідач звернув увагу на те, що під час обстеження квартири спеціалістом не було запрошено представника обслуговуючої організації. При цьому представником відповідача не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що залиття квартири позивача сталося не з вини відповідача. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Будинок №21 по вул.Татарська в м. Києві на момент залиття квартири позивача обслуговував відповідач ТОВ «НТП «УЦППДН», про що вказано в його поясненнях. Відповідно до заперечень відповідача між КП «Керуюча дирекція» та ТОВ «НТП «УЦППДН» було укладено договір, відповідно до якого відповідач в період з 01.01.2014 року по 01.03.2015 року був надавачем окремих видів послуг, що входять до структури послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по мікрорайону «Татарка», а саме: прибирання сходових клітин; прибирання підвалів; технічних поверхів та покрівлі; прибирання прибудинкової території; прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації, прибирання сходових кліток, прибирання прибудинкової території. Згідно акту про залиття житлової квартири від 17.02.2014 року, затвердженого генеральним директором ТОВ «НТП «УЦППДН», 17.02.2014 року в квартирі [ADDRESS] відбулось залиття з технічного поверху внаслідок протікання труби центрального опалення. Отже, з даного Акту вбачається, що залиття квартири позивача сталося внаслідок протікання труби центрального опалення, що знаходиться на технічному поверсі. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття, позивач звернулася до субєкта оціночної діяльності ФОП «Швець Роман Васильович». 04.03.2014 року позивач повідомила заявою відповідача про те, що о 10-00 год. 07.03.2014 року в квартирі [NUMBER], що розташована за адресою [ADDRESS], буде проводитись експертна оцінка (а.с. 6). Згідно Звіту оцінки збитків, завданих власниці квартири внаслідок залиття № 27/14 від 17.03.2014 року, вартість майнової шкоди, завданої [PERSON] в результаті залиття її квартири [ADDRESS], за цінами і станом на час дослідження, становить 44\~576 грн. З матеріалів справи вбачається, що вказаний Звіт було складено уповноваженим оцінювачем та за наявності у нього відповідного дозволу на здійснення оціночної діяльності та з врахуванням вимог Методики оцінки вартості майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 1891 від 10.12.2003 року. В судовому засіданні представник відповідача в своїх поясненнях вказав на те, що доданий до позовної заяви висновок спеціаліста не відобразив дійсних обставин справи, його було складено без врахування попередніх залиттів, а тому даний акт не може братися судом до уваги для встановлення дійсного розміру матеріальної шкоди. Разом з тим представником відповідача не надано доказів, які б свідчили про інший розмір шкоди чи розміри пошкодження. Під час розгляду справи судом було розяснено сторонам право заявляти клопотання про призначення судової експертизи, однак таке клопотання сторонами, як позивачем так і відповідачем, не заявлялось. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки суд не переймає на себе обовязку щодо доведення заперечень відповідача на позов в частині розміру матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне взяти до уваги Звіт оцінки збитків, завданих власниці квартири внаслідок залиття № 27/14 від 17.03.2014 року, який надала позивач, оскільки доказів іншого матеріали справи не містять. Не беруться судом до уваги заперечення представника відповідача, що ТОВ «НТП «УЦППДН» є неналежним відповідачем, оскільки не є балансоутримувачем будинку № 21 по вул.Татарська, оскільки в самих запереченнях на позов представник відповідача вказав, що саме відповідач здійснює технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж, в тому числі центрального опалення, водопостачання водовідведення. Доказів зворотного суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи представником відповідача не було підтверджено документальними доказами, що ТОВ «НТП «УЦППДН» є неналежним відповідачем, а отже, відповідач не повинен нести будь-яку відповідальність за спричинення шкоди позивачу. Разом з тим, як зазначалось вище, представник відповідача в своїх поясненнях, а також в письмових запереченнях, вказував на те, що згідно угоди, яка була укладена між КП «Керуюча дирекція» та ТОВ «НТП «УЦППДН», на останнього було покладено ряд обовязків по обслуговуванню будинків, в тому числі технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення. З вказаного випливає, що обслуговування труби центрального опалення, у звязку з протіканням якої відбулось залиття квартири позивача, здійснював відповідач, а отже, саме відповідач повинен нести відповідальність за спричинення шкоди позивачу. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Відповідач, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не надав жодних доказів, що заявлений позивачем розмір матеріальної шкоди не відповідає обставинам справи, а сама оцінка проведена з порушенням вимог закону, а тому, суд оцінюючі належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «НТП «УЦППДН» на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 44 576 грн. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення витрат за послуги експерта в розмірі 800 грн., оскільки товарний чек, який надала позивач суду на підтвердження вказаних вимог, суд вважає його неналежним доказом, а тому він не приймається судом до уваги. Крім матеріальної шкоди, суд вважає, що позивачу була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок залиття квартири позивача, яке сталося з вини відповідача, позивач зазнала стресу та переживань, її нормальні життєві устої були порушенні, в звязку з чим вона отримала моральні страждання. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правої відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500 грн. Судові витрати покласти на відповідача відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: partial