Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У січні 2014 року АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ № 10007/0325 філії Запорізьке обласне управління звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] про виселення з житлового приміщення. В обґрунтування позову зазначив, що з 03.09.2010 року філію - Шевченківське відділення № 7858 ВАТ «Ощадбанк» на підставі постанови правління ВАТ «Ощадбанк» від 19.08.2010 року та наказу начальника Запорізького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» від 19.08.2010 року реорганізовано в територіальне відокремлене безбалансове відділення № 10008/0325 філії - Запорізьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк». 26.12.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Шевченківське відділення № 7858 та [PERSON] було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 987-Ф. Згідно вказаного договору [PERSON] було отримано кредит в сумі 537000 гривень строком до 25 грудня 2012 року. за користування кредитом було встановлено плату в розмірі 15,5% річних, які повинні сплачуватись згідно п.1.5.1 кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 26 грудня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Шевченківське відділення № 7858 та [PERSON] [PERSON] був підписаний договір іпотеки нерухомого майна № 1Z/987-Ф, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 3463. Відповідно до договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме - двокімнатна квартира загальною площею 73,83 кв. м., житловою площею 29,2 кв. м., зі всіма невід'ємними приналежностями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 18.12.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення, яким задоволені позовні вимоги банку, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: [ADDRESS]. На виконання вказаного рішення банком отримані виконавчі листи, відкрите виконавче провадження. Однак, при виконанні судового рішення у банка, як стягувача виникають перешкоди при реалізації заставленого майна, у зв'язку з тим, що за адресою іпотеки зареєстровані і мешкають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] На дату укладення договору іпотеки в квартирі були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] 27.11.2013 року банк звертався з письмовою вимогою, про добровільне звільнення квартири протягом місяця, яка отримана відповідача особисто, однак вимога банку була залишена без виконання. На підставі вищевикладеного просить позов задовольнити, виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS] та стягнути з них витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові та наполягаючи на них, просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідачі не з'явилися, причину неявки суду не сповістили, про день і час слухання справи повідомлялися завчасно, у встановленому законом порядку, представник відповідача [PERSON], у судове засідання не з'явився, просив судове засідання провести без відповідача та його представника, надав до суду письмові заперечення на позовну заяву. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно по наявних матеріалах у відсутність відповідачів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та з рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18 грудня 2009 року, а тому у відповідності до ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню, 26.12.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Шевченківське відділення № 7858 та [PERSON] було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 987-Ф. Згідно п. п 1.1 п. 1 зазначеного договору, [PERSON] було отримано кредит в сумі 537000 гривень строком до 25 грудня 2012 року. За користування кредитом було встановлено плату в розмірі 15,5% річних, які повинні сплачуватись згідно п.1.5.1 кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 26 грудня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Шевченківське відділення № 7858 та [PERSON] [PERSON] був підписаний договір іпотеки нерухомого майна № 1Z/987-Ф, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 3463. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме - двокімнатна квартира загальною площею 73,83 кв. м., житловою площею 29,2 кв. м., зі всіма невід'ємними приналежностями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 18.12.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено судове рішення у цивільній справі за позовом ВАТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON], яким задоволені позовні вимоги банку, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: [ADDRESS]. На виконання вказаного рішення банком отримані виконавчі листи, відкрите виконавче провадження. Однак, при виконанні судового рішення у банка, як стягувача виникають перешкоди при реалізації заставного майна, у зв'язку з тим, що за адресою іпотеки зареєстровані та проживають наступні особи (в тому числі неповнолітні): [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (арк. 9). На дату укладення договору іпотеки в квартирі були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (арк. 12). Відповідно ст. 7, 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 Житлового Кодексу України, якими визначено наступне, якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду та звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Також відповідно до вищевказаної статті Закону України «Про іпотеку» звернення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення полягає згідно п.4 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такі особі користуватися цим приміщенням. Всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу Іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом місяця з дня отримання моїй про добровільне звільнення житлового приміщення. Якщо мешканці не звільняють квартиру у встановлений законом строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Судом встановлено, що 27.11.2013 року банк звертався з письмовою вимогою, про добровільне звільнення квартири протягом місяця з дня отримання вимог, яка отримана [PERSON] та [PERSON] особисто 11.12.2013 року (арк. 10, 10 зворот, 11, 11 зворот), однак вимога банку була залишена без виконання. Відповідачі не звільнили житлове приміщення що є предметом іпотеки, чим порушили умови іпотечного договору, після прийняття рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки, на письмову вимогу Іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити Предмет іпотеки протягом 1 (одного) місяця з дати отримання такої вимоги, а також сприяти виселенню всіх мешканців, що зареєстровані та/або фактично проживають за адресою знаходження Предмету іпотеки. Малолітні [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] на момент передачі спірної квартири в іпотеку не були зареєстровані в зазначеному житловому приміщені, договір іпотеки спірної квартири між [PERSON] та банком укладено у 2007 році, тобто купівля зазначеної квартири та передача її в іпотеку банку відбулася раніше за реєстрації в ній малолітньої особи. Також, відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Відповідно до п. 44 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012 року: згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2009 р. було лише звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: [ADDRESS], однак не ставилося питання про виселення вказаних осіб, що дає право Позивачу, звернутися до суду з даними позовними вимогами. Крім того, проживання відповідачів у квартирі негативно впливатиме на попит на дане житлове приміщення під час проведення прилюдних торгів з реалізації даного нерухомого майна. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачі мешкають в квартирі, на яку звернуто стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили, ще 29.12.2009 року у добровільному порядку не звільнили житлове приміщення, враховуючи позицію відповідачів, які від отримання судових повісток відмовляються, про що свідчить повернуті на адресу суду конверти із відміткою «у зв'язку із закінченням терміну зберігання», суд вважає позовні вимоги позивача про їх виселення з квартири обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved