Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 14 грудня 2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона має двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, а тому ненадання допомоги відповідачем ставить її сімю в тяжке матеріальне становище. Відповідач працює, у вільний від основної роботи час займається ремонтом техніки, для виконання цих робіт замовляє запасні частини, отримує від цього дохід. Просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до повноліття сина. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовільнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.43-44). Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина, але в частці від його доходу, оскільки він працює в ПАТ Миронівський ЗВКК, має стабільну заробітну плату. Підприємницькою діяльністю не займається, а запасні частини замовляв для ремонту чотирьох автомобілів, що є у нього та його батька. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2010 року, від шлюбу 14 липня 2010 року у них народився син [PERSON], який проживає з матірю. Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо та надає посильну матеріальну допомогу на утримання сина, проте позивач стверджує, що відповідач ніякої допомоги їй не надає. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов»язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Суд вважає, що вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини не грунтується на нормах чинного законодавства, що регламентують спірні правовідносини. Відповідач має постійну роботу, його дохід не носить нерегулярний, мінливий характер, інших доходів він не має, а тому відповідно до вимог ч.3 ст.181,ч.1 ст.183 СК України суд присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу батька дитини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає недоведеною ту обставину, що відповідач займається ремонтом техніки та має від цього дохід, оскільки будь-яких доказів про зайняття відповідача цим видом діяльності та отримання доходу від цієї діяльності ні позивач, ні її представник не надали. Подані накладні про отримання запасних частин до техніки не дають підстави вважати, що вони використані для заняття підприємницькою діяльністю, оскільки сімя відповідача має у користуванні кілька автомобілів. У судовому засіданні за клопотанням представника позивача були допитані свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], всі вони пояснили, що у 2015 році відповідач на їх прохання здійснив дрібний ремонт належної їм техніки та взяв за роботу по 100грн., ремонт здійснював за місцем проживання в с.Гулі. Проте, після розірвання шлюбу відповідач в с.Гулі не проживає і будь-які дані про те, що після 2015 року відповідач здійснював ремонтні роботи відсутні. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців [PERSON] не зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.48). Оскільки домовленості про порядок утримання дитини сторонами не досягнуто, з відповідача з урахуванням вимог ст.182 СК України слід стягнути аліменти в судовому порядку. Ст.191 ч.1 СК України передбачає стягнення аліментів на дитину з дня пред»явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial