Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

У січні 2016 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, у якому просили усунути перешкоди у здійсненні ними права користування квартирою № 13 по вул. Єрьоменка, 18 в м. Новоград-Волинський Житомирської області (далі Квартира) шляхом їх вселення в кімнату розміром 23,4 кв.м Квартири, зобовязати відповідача не чинити їм перешкод в користуванні кухнею та іншими підсобними приміщеннями Квартири, в розміщенні в кімнаті меблів, необхідних для проживання, не порушувати санітарних, протипожежних та інших правил співжиття. Свої вимоги обґрунтовували тим, що спільно з відповідачем мають ордер на зайняття спірної Квартири, житлову кімнату якої незаконно зайняв відповідач, зачинив її на замок та не допускає спільних з позивачкою [PERSON] синів [PERSON] і [PERSON] для проживання у ній, чим створює перешкоди в користуванні Квартирою. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачі просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач був повідомлений в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з судовими повістками, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Право на житло належить до сфери прав будь-якої людини. Забезпечення житлом є життєвою необхідністю і одним з основних прав громадян незалежно від рівня економічного розвитку держави. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ця норма закону також дублюється в ст. 9 ЖК України. Встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є колишнім подружжям, шлюб між якими був розірваний 05.03.2010 року. Неповнолітній [PERSON], в інтересах якого до суду звернулась його матір [PERSON], та повнолітній [PERSON] сини відповідача та [PERSON] На підставі рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 322 від 09.09.2009 року відповідачу був виданий ордер на житлове приміщення № 9269 від 11.09.2009 року з сімєю з чотирьох осіб ([PERSON] основний квартиронаймач, [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] син) на право зайняття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Ордер на жиле приміщення згідно положень ст. 58 ЖК Української РСР є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Позивачі, як особи, які включені в ордер, з 12.02.2010 року, 13.03.2010 року та 11.06.2015 року зареєстровані у спірній Квартирі. У члена сімї квартиронаймача, включеного до ордера на заселення житлового приміщення, право користування останнім виникає у звязку із зазначенням в ордері. Факт розірвання шлюбу між подружжям [PERSON] не позбавляє права їх дітей на користування спірною Квартирою Відмова відповідача впустити позивачів до Квартири та вчинення фізичного насильства щодо колишньої дружини стала підставою для її звернення до органів внутрішніх справ з заявами про вжиття заходів впливу на відповідача, про що свідчать копії відповідних висновків дільничного інспектора міліції від 2013 та 2014 років. На думку суду, зазначені обставини, а також сам факт предявлення позивачами даного позову до суду, свідчать про існування перешкод в користуванні ними Квартирою. В той же час, позовна вимога про вселення позивачів у конкретну кімнату Квартири є безпідставною, оскільки порядок користування спірною Квартирою між сторонами не встановлювався. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині вселення позивачів у Квартиру та зобовязання відповідача не чинити їм перешкод в її користуванні. З відповідача також належить стягнути судовий збір в сумі 1\~948,80 грн., понесений позивачами при подачі позову.

Outcome: partial