Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що починаючи з 29 липня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З відповідачем подружнє життя не склалося, проживають окремо. Оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає, маючи таку можливість, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 50% від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіславши 05 травня 2015 року заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала (а.с. 24). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився. Про причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с. 22, 26). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом установлено, що 29 липня 2007 року між сторонами у виконкомі Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 липня 2007 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконком Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 12 (а.с. 5). Згідно довідки виконкому Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області вих. № 09/02-17 від 13 січня 2015 року, [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON], яка зареєстрована та проживає [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Враховуючи, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, домовленості між сторонами щодо утримання сина не досягнуто, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання сина аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial