Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У січні 2015 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 13.06.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 05.12.2014р. має заборгованість в загальній сумі 20156,43 грн., із яких: 3740,70 грн. - заборгованість за кредитом; 16415,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. За судовим наказом Бердянського міськрайонного суду від 02.10.2007р. з відповідача було стягнуто заборгованість за цим договором у розмірі 5033,60 грн. Таким чином різниця заборгованості становить 15122,83 грн. Просить стягнути цю суму заборгованості а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 756,14 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача Сєріков А.Ю. ( за довіреністю) позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, заявлених у позові. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, подала письмові заперечення в яких зазначає, що поданий позивачем позов і розрахунок заборгованості не відповідають умовам договору, умовам і правилам надання банківських послуг, які діяли в момент укладання договору, та розрахунку боргу станом на 12.06.2007р. В розрахунку заборгованості позивачем не враховані суми, які були стягнуті та сплачені добровільно [PERSON] в період з 12.06.2007р. по 20.02.2015р. В позові позивач не зазначив, що стягнута за судовим наказом сума боргу стягується з відповідача. Просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 13.06.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір надання банківських послуг. У заяві клієнта від 13.06.2006р. ( а.с.11) [PERSON] надала свою згоду на те, що ця Заява разом з запропонованими ПриватБанком Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком договір надання банківських послуг. Згідно цієї заяви [PERSON] була видана кредитна картка з встановленим на ній кредитним лімітом 4000,00 грн., тип кредитного ліміту: фінансовий фіксований. Базова процентна ставка за кредитом - 4% на місяць. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми трат, шляхом внесення коштів на картку клієнта так і списанням банком коштів з дебетної картки. Відповідач у своїх запереченнях посилається на те, що позивач надав суду Умови і Правила надання банківських послуг, які не були складовою договору. На підтвердження цього [PERSON] надала Умови і правила надання банківських послуг, які були долучені позивачем до заяви про видачу судового наказу у 2007 році та розрахунок боргу станом на 12.06.2007р. (а.с.41,42). Дійсно додані позивачем до позовної заяви Умови і правила надання банківських послуг (а.с.12-17) відрізняються від Умов і правил надання банківських послуг, які надані відповідачем ( а.с.40-41). Так, в них відсутній п. 8.6, яким передбачена сплата клієнтом штрафів у розмірі 500 грн. і 5% від суми позову за порушення строків платежів за договором. Крім того, судом встановлено, що судовим наказом, який був виданий Бердянським міськрайонним судом 02 жовтня 2007 року (а.с.6), з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за цим договором у сумі 5033,60 грн. Згідно розрахунку заборгованості, який надавався позивачем до заяви про видачу судового наказу, станом на 12.06.2007р. (а.с.42) заборгованість була визначена у розмірі 5033,60 грн. і складалася вона з заборгованості за кредитом - 3726,14 грн., заборгованості по процентам - 1307,46 грн. ( у т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість - 233,22 грн., несплачені проценти на прострочену заборгованість - 1074,24 грн.). Вказаний судовий наказ був пред'явлений до примусового виконання до відділу ДВС Бердянського МРУЮ. З наданої відповідачем копії відомості про відрахування з її пенсії ( особового рахунку №121828), яка надана їй управлінням пенсійного фонду, вбачається, що на виконання судового наказу №2н-974/07 проводилося стягнення з пенсії відповідача на погашення боргу у період з 23.04.2013р. по 20.02.2014р. Вказані суми відрахувань перераховувалися на депозитний рахунок державної виконавчої служби. За підрахунком суду, на виконання судового наказу з відповідача було стягнуто 4263,66 грн. Тобто відповідачем частково погашено тіло кредиту у сумі 2956,42 грн. (4263,88-1307,46= 2956,42). Однак у наданому до позовної заяви розрахунку заборгованості станом на 05.12.2014р. (а.с.7-9) позивач визначає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3740,70 грн. і нараховує на цю суму проценти, що суперечить умовам договору та чинному законодавству. Надати будь-які пояснення з приводу надання інших Умов і правил надання банківських послуг, розрахунку заборгованості, виконання судового наказу представник позивача не зміг. Вважає, що розрахунок боргу здійснений позивачем правильно. Тобто зараз позивач повторно просить суд стягнути заборгованість за кредитом, яка фактично вже стягнута на виконання судового наказу від 02.10.2007р. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що здійснений позивачем розрахунок заборгованості станом на 05.12.2014р.не відповідає дійсним обставинам справи. У ньому не враховані погашені відповідачем суми боргу на виконання судового наказу. Позивачем також не доведено, що саме надані ним до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг, а не інші, є складовою договору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог банку необхідно відмовити за їх недоведеністю. На підставі викладено,

Outcome: dismissed