Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

У січні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.12.2019 року шлюб, укладений між нею та [PERSON] розірвано. Від вказаного шлюбу у них із відповідачем народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При цьому зазначала, що на даний час діти проживають разом із нею та знаходиться на її утриманні. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання їхніх спільних дітей, між нею та відповідачем не було досягнуто. Також вказувала, що їй відомо, що у відповідача [PERSON] інших дітей немає та на його утриманні ніхто не перебуває. Разом з тим він є працездатним, на даний час офіційно працевлаштований, працює на посаді старшого комірника в ТОВ «Аутомотів Електрік Україна», й відповідно має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач аліменти не сплачує, однак має можливість та зобов`язаний надавати їй грошову допомогу на утримання дітей, уточнивши в ході судового розгляду позовні вимоги, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх дітей у розмірі 1/3 частки від його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка та її представник поданий позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, а також відзив на позов, в якому він зазначав, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення аліментів, однак вказав що він надає добровільно кошти на утримання їх спільних дітей, а також вказав, що він має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1500 грн. на кожну дитину. Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 вказано, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, однак в подальшому, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.12.2019 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Від вказаного шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] . На даний час діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Також судом встановлено, що відповідач працездатний, офіційно працює на посаді старшого комірника в ТОВ «Аутомотів Електрік Україна», що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 6), а також відомостями зазначеними у відзиві на позов та наданими до відзиву копіями розрахункових документів. Так, ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Зокрема, судом в ході розгляду справи встановлено, що діти сторін проживають разом із позивачкою, знаходяться на її утриманні. При цьому, між сторонами не було досягнуто домовленості щодо добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання їхніх спільних дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, оскільки відповідач як батько зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Крім того, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача на утримання сина, суд виходить з наступного. Так, ч. 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Також слід зазначити, що згідно положень ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд проходить до висновку про можливість визначення розміру стягнення аліментів на утримання дитини саме в розмірі 1/3 частки від його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. За таких обставин, позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Оскільки суд задовольняє позов, то за правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved