Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У січні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом, право власності на квартиру [ADDRESS], що належала [PERSON], який помер [INFO], посилаючись на ті підстави, що після смерті її батька залишилось спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS]. Дану квартиру померлий отримав для проживання на підставі ордеру на жиле приміщення. Після смерті батька позивач звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове майно, у зв'язку з чим звернулась до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду було подано заяву про неможливість бути присутнім у судовому засіданні (а.с. 144). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду пояснення по справі в яких зазначив, що просить слухати справу у відсутності представника відповідача та прийняти рішення згідно чинного законодавства (а.с. 34-35). Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду пояснення по справі в яких зазначив, що просить слухати справу у відсутності представника третьої особи та прийняти рішення згідно чинного законодавства (а.с. 49-50). Представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу «Алмаз» у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 32, 45, 57). Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін по справі на підставі наданих суду доказів. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 10). [PERSON] являється донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Ленінградським відділом реєстрації актів цивільного стану 21.06.1980 (а.с.8), а також свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, де зазначено, що при укладенні шлюбу позивачем було змінено прізвище на «[PERSON]» (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS]. Дану квартиру померлий отримав для проживання на підставі ордеру на жиле приміщення серії [NUMBER], виданого 21.11.1975 на підставі рішення Ленінградського виконкому №2425 від 13.10.1975 (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи, ордер видавався на зайняття квартири [ADDRESS]. До 1981 року бульв. Ромена Ролана мав продовження по існуючому на даний час Бульвару Кольцова. Після 1981 року нумерація будинків була змінена (а.с. 19). Відповідно до архівного витягу із додатку №1 до рішення виконкому Київської міської ради депутатів, жилий будинок №32И було переведено для експлуатації Житлово-будівельному кооперативу «Алмаз», що також підтверджується рішенням №667/2 від 30.06.1975 та відповідними переліком (а.с. 14, 17-18). Відповідно до квитанції МЧ №932843 від 26.03.1975, померлим було сплачено пайовий внесок за квартиру у розмірі 3400,00 рублів (а.с. 13). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом) (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач у позові зазначила, що вона являється єдиною спадкоємицею першої черги після смерть її батька, також зазначає, що вона звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті батька, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове майно відповідно до чинного законодавства. Однак, як вбачається із спадкової справи №1304/2015 від 16.09.2015 щодо майна померлого [PERSON], надана суду Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою, до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], його дружина [PERSON], а його дочка [PERSON] відмовилась від спадкового майна після смерті її батька на користь [PERSON] (а.с. 59-140). Крім того, як вбачається з постанови державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М., у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], було відмовлено [PERSON]. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, не обґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим в їх задоволенні необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed