Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

У серпні 2017 року до суду звернулося Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго України» (далі ПрАТ «АСК «Інго України») з позовом до [PERSON] (далі [PERSON]Ю.) про стягнення суми страхового відшкодування. В обґрунтування позову посилається на те, що 09 серпня 2014 року в районі е/о № 158 по вул. Набережна Перемоги в місті Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно із довідками ДАІ та постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2014 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Відповідно до рахунку ПП [PERSON] № Б182 від 02 вересня 2014 року страхового акта №\~119177 від 16 вересня 2014 року та умов Договору страхування було сплачено страхове відшкодування у розмірі 71279,10 грн. Згідно із договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0599729 цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», за яким ліміт страхової відповідальності становить 50000 грн. і франшиза 510 грн. ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило страхове відшкодування в межах обовязкового ліміту. Оскільки розмір збитків перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом №АІ/0599729, на відповідача покладається обовязок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 21789,10 грн. (а.с.2-4) Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 серпня 2017 року указана позовна заява передана для розгляду судді Ходаківському М.П. (а.с.1) Ухвалою судді від 23 серпня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПрАТ «АСК«Інго Україна» до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування (а.с.80). Представником позивача направлено на адресу суду заяву, в якій останній просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.83). Представник відповідача також надала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, в задоволенні позовних вимог просила відмовити (а.с.104). Також у матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача, у яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у звязку з пропуском строку позовної давності (а.с.107-110). Згідно з приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 06 червня 2014 року між ПрАТ «АСК «Інго Україна» та [PERSON] було укладено договір страхування № 530588763.14, за умовами якого було застраховано автомобіль [NUMBER] (а.с. 28-33). 11 вересня 2014 року о 15 годині 00 хвилин в м. Дніпрі по вул. Набережна Перемоги в районі е/о № 158 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2014 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн. (а.с. 39). Згідно до вимог ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з висновком експертного дослідження автотоварознавця № 55/14А по визначенню матеріальної шкоди спричиненого власнику КТС від 01 вересня 2014 року матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля Subaru Legacy, реєстраційний номер [NUMBER], у результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригодіскладає 55533,07 грн. (а.с.40-52). Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи (а.с.73). Відповідно до рахунку ПП [PERSON] Б 182 від 02 вересня 2014 року (а.с.70), страхового акта №\~119177 від 16 вересня 2014 року (а.с.74) та умов договору страхування № 530588763.14\~від 06 червня 2014 року розмір страхового відшкодування склав 71279,10 грн., яке ПрАТ «АСК «Інго Україна» було сплачено згідно платіжного доручення № 9088 від 03 жовтня 2014 року на користь ПП [PERSON], що проводило ремонтні роботи (а.с. 75). Згідно з полісом № АІ0599729 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правову відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної було застраховано у ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с.\~34) ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 49\~490,00 грн. (ліміт відповідальності страхової компанії в розмірі 50\~000,00 грн. франшиза в розмірі 510,00 грн.). Таким чином, сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 21789,10 грн. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191\~ЦК), а також статтею 38\~Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27\~Закону України «Про страхування»\~встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування. У позовній заяві ПрАТ «АСК «Інго Україна», посилаючись на положення ст. ст.\~993,\~1166, 1187,\~1194 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування» просило суд стягнути з відповідача 21789,10 грн. на відшкодування здійсненої страхової виплати на користь потерпілого. Враховуючи, що між страховиком та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, страховик здійснив на користь страхувальника страхову виплату, суд вважає, що виплачена сума страхового відшкодування підлягає стягненню з [PERSON] Відповідно до вимог чинного законодавства на суд як на державний орган покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку із чим суд має право й зобов'язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, встановити склад осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, ..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ПрАТ «АСК «Інго Україна» обґрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 21789,10 грн. Суд не бере до уваги заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки вони позивачем не порушені, адже дорожньо-транспортна пригода сталася 09 серпня 2014 року, а позовна заява була направлена на адресу суду 02 серпня 2017 року, про що свідчить поштовий штамп на конверті. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved