overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

У січні 2014 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2009 року. Від сумісного шлюбу [INFO] народилась дитина, син [PERSON]. Позивач зазначав, що шлюб видався невдалим. В сім'ї стали виникати непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя,ведення домашнього господарства, виховання дитини. Все це призвело до втрати відчуття поваги та любові. Відносини між сторонами постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася у вересні 2012 року. На теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та мають різні бюджети. На думку позивача відновлення сім'ї неможливе. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. Дитина за домовленістю сторін проживає з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явилися. Подали до суду заяви в яких просили розглядати справу без їх участі. Позивач позов підтримав, та просив задовольнити його з підстав наведених в позові. Відповідач проти позову не заперечувала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» та місце проживання неповнолітньої дитини визначити із нею. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони по справі зареєстрували шлюб 12.09.2009 року. Від сумісного шлюбу [INFO] народилась дитина, син [PERSON]. Шлюб видався невдалим. В сім'ї стали виникати непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя,ведення домашнього господарства, виховання дитини. Все це призвело до втрати відчуття поваги та любові. Відносини між сторонами постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася у вересні 2012 року. На теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та мають різні бюджети. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У січні 2014 року до суду звернувся [PERSON] з вказаним позовом. Просив суд, зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкоди в користуванні приміщенням магазину, що знаходиться на першому поверсі в [ADDRESS]. Сторони у судове засідання не з'явились, просили суд розглядати справу без їх участі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, та просила задовольнити його з підстав наведених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, та просив відмовити в задоволенні позову. Суд вислухавши пояснення представників сторін та вивчивши матеріали позову, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що рішенням від 27.05.2013 року встановлено факт проживання однією сім'єю сторін, як чоловіка та дружини. Вказаним рішенням також визнано спільною сумісною власністю сторін частки приміщення магазину, що знаходиться на першому поверсі в [ADDRESS] та складається з тумби площею 4,4 кв. м., торгівельного залу № 1 площею 109,5 кв. м., торгівельного залу № 2 площею 7,5 кв.м., туалету площею 1,0 кв.м., підсобного приміщення площею 2,6 кв.м., коридору площею 7,1 кв. м., торгівельного залу № 3 площею 35.8 кв.м., кабінету площею 4,8 кв.м., всього загальною площею 172,7 кв.м., із якої основна 1523,8 кв. м., та допоміжна 19.9 кв.м., приміщення підвалу, що складається із входу площею 8,3 кв.м., торгового залу площею 95,3 кв.м., підсобного приміщення площею 13,0 кв.м., другого входу у підвал площею 8,6 кв.м., всього загальною площею 125,2 кв.м., із якої основна 95,3 кв.м., допоміжна 25,9 кв.м. Частково не погодившись із рішенням, відповідачем було подано спочатку апеляційну, а потім і касаційну скаргу, але рішення було залишено без змін. 06.11.2013 року позивачем укладено договір з ТОВ «Бюро технічної інвентаризації» № 13/1466 на суму 1080,0 грн. про виконання робіт з Інвентаризації нежитлового належного [PERSON] з відповідачем приміщення, для того, щоб зареєструвати право власності за собою в Державній реєстраційній службі. Але відповідач змінила замки в магазині, перешкоджає здійсненню інвентаризації нежитлового приміщення, рішення від 27.05.2013 року не визнає. Постановою органів міліції позивачу було відмовлено у відкритті кримінального провадження проти відповідача за його неправомірні дії. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить правоволодіння, користування та розпорядження своїм майном. Ст. 319 ЦК України установлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З вищевикладеного вбачається що відповідач чинить перешкоди у користуванні приміщенням магазину, що знаходиться на першому поверсі в [ADDRESS], чим порушує права [PERSON], як співвласника, оскільки обмежує його право користування і розпорядження майном. Відповідно до ст.41 Конституції, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У січні 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та суду пояснив, що з 19 квітня 2000 року він з відповідачем перебуває у шлюбі, який був зареєстрований у Гірницькому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини в них з дружиною припинені з 26 вересня 2013 року, оскільки в сім'ї часто виникали сварки з різних приводів. На теперішній час вони втратили почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, тому просив суд розірвати шлюб, оскільки вважає, що примирення між ним та [PERSON] не можливе. Відповідач [PERSON] позов визнала та суду пояснила, що з 19.04.2000 року вони з позивачем перебувають у шлюбі. В шлюбі в них народився син, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини в них припинені. На теперішній час вони з [PERSON] втратили взаємні почуття поваги та любові один до одного, тому просила шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України, кожний має право на пред'явлення позову в суд про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 19 квітня 2000 року у Гірницькому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 59. ( а. с. 6) В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. ( а. с. 6) Як вбачається з позову та пояснень сторін, подружжя припинили шлюбні відносини та примиритися вони не бажають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, що спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливо, так як це суперечить їх інтересам, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Суперечки про майно між сторонами немає, шлюб у подружжя перший. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У січні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини- доньки [PERSON] 2001 р.н. в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Вказувала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.04.1999 року, але шлюб фактично розпався і сторони разом не проживають. Від сумісного шлюбу в них народились дитина- донька [PERSON] 2001 р.н. Дитина проживаєз позивачкою, знаходиться на повному її утриманні, потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоч має таку можливість. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував частково. Наголошував на тому, що не працює, постійного доходу не має та на його утриманні знаходиться дитина від першого шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], 2001 р.н. Дитина проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає вже протягом тривалого часу. Враховуючи, що відповідач сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу та не працює, що у судовому засіданні не спростовувалось позивачем, суд на підставі встановлених фактів, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. На підставі 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У січні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом. Зазначала, що 18.09.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №694. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь на утримання дитини, доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв'язку, приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.09.2004 року сторони зареєстрували шлюб у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис №694. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч.3 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У січні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з заявою про надання права на шлюб. В заяві зазначено, що заявниця народилась [INFO] року. На даний час вона знаходиться в стані вагітності, що підтверджується довідкою Вінницького міського клінічного пологового будинку № 1. Батьком дитини є повнолітній [PERSON]. Сторони кохають один одного та мають намір створити сім'ю. [PERSON] бажає укласти шлюб з [PERSON] Мати заявниці - [PERSON] не заперечує проти укладення даного шлюбу. Оскільки заявниця не досягла шлюбного віку, вона звернулась до суду з зазначеною вище заявою. В судовому засіданні заявниця подану нею заяву підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти надання заявниці права на шлюб. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 квітня 1996 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів Вінницької області (а.с. 3), тобто має повні 17 років, шлюбний вік нею не досягнуто. Відповідно до довідки № 17 від 15 січня 2014 року, виданої Вінницьким міським клінічним пологовим будинком № 1, [PERSON] знаходиться на обліку по вагітності в жіночій консультації ВМКПБ № 1, термін вагітності 12 тижнів (а.с. 6). Батьком майбутньої дитини є [PERSON], [INFO]. [PERSON] має намір створити сім'ю з заявницею та бажає зареєструвати шлюб. Мати заявниці - [PERSON] не заперечувала щодо надання права на шлюб її дочці [PERSON]. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З огляду на викладене вище, суд вважає, що надання [PERSON] права на шлюб з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки [PERSON] вагітна, сторони бажають зареєструвати шлюб та утворити сім'ю, у зв'язку з чим заява про надання права на шлюб підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

У січні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що з 26 серпня 2011 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який був зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області. В шлюбі в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини в них з чоловіком припинені у червня 2012 року, оскільки в сім'ї часто виникали сварки з різних приводів. На теперішній час вони втратили почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, тому просила суд розірвати шлюб, оскільки вважає, що примирення між нею та [PERSON] не можливе. Відповідач [PERSON] позов визнав та суду пояснив, що з 26.08.2011 року вони з позивачкою перебувають у шлюбі. Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. У червні 2012 року шлюбні відносини в них припинені. На теперішній час вони з [PERSON] втратили взаємні почуття поваги та любові один до одного, тому просив шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України, кожний має право на пред'явлення позову в суд про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26 серпня 2011 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 797. ( а. с.10) В шлюбі у сторін [INFO] року народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. ( а. с. 11). Як вбачається з позову та пояснень сторін, подружжя припинили шлюбні відносини та примиритися вони не бажають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, що спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливо, так як це суперечить їх інтересам, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Суперечки про майно між сторонами немає, шлюб у подружжя перший. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У січні 2014 року до суду із вказаною заявою звернулась [PERSON], просила встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЗ №168332 від 17 червня 2009 р, згідно якої вона має право власності на 1/3 частину земельної ділянки по [ADDRESS] загальною площею 0,0550 га. Вказувала, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] від 17.06.2009 року її прізвище вказано як «[PERSON]». Таке написання прізвища у зазначеному документі зумовлено тим, що на той час так було написано її прізвище і в паспорті. На теперішній час заявниці видано новий паспорт із правильним написанням її прізвища - «[PERSON]». Заявниця в судове засідання не прибула, подала заява про розгляд справи у її відсутність, на вимогах наполягала. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти вимог не заперечував. Заінтересована особа Управління Держкомагенства у м. Кременчуці Полтавської області в судове засідання не прибув по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленими особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У січні 2014 року до суду із вказаною заявою звернулася [PERSON], [INFO]. Просила суд надати їй право на шлюб із [PERSON], [INFO]. Вказувала, що з 2013 року у них з [PERSON] склалися теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні почуття любові та поваги та бажають укласти шлюб. На даний час заявниця чекає дитину, що підтверджується довідкою лікарсько-консультативної комісії ЦРЛ №6 від 08.01.2014 року. При зверненні до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Кременчука для проведення реєстрації їхнього шлюбу їм було відмовлено та запропоновано звернутися до суду із заявою про надання права на шлюб, оскільки [PERSON] не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Центрального відділу ДРАЦС м. Кременчука у судове засідання не з'явився, про дату судового засідання повідомлявся належним чином, на адресу суду направив пояснення, в яких просив розгляд справи проводити без його участі. Судом встановлено, що відповідно до ст.ст. 21-23 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд, вислухавши заявницю, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України, оскільки вона підтверджена письмовими матеріалами справи та не спростована заінтересованими особами.

Outcome: approved