Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться по вул. 16 Липня, 24 у с. Рівня, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. У судовому засіданні свої позовні вимоги позивач підтримав та пояснив, що 04 лютого 2016 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння та дві земельні ділянки, які знаходяться по вул. 16 Липня, 24 у с. Рівня. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом. Спадкоємцем першої черги за законом є його мати [PERSON], яка на спадкове майно не претендує. Для оформлення спадщини він звернувся до Першої Ржнятівської нотаріальної контори, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа про право власності на спадкове майно. При таких обставинах він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідачка у судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у її відсутності. Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. У с. Рівня по вул. 16 Липня, 24, Рожнятівського району, Івано-Франківської області знаходиться домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків, літньої кухні, трьох сараїв, вбиральні, криниці, воріт та огорожі. Господарські споруди та житловий будинок Б збудовані у 1938 році, а житловий будинок А збудований у 2009 році, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого Відділом технічної інвентаризації ПП «ОЛВІ Р» (а. с. 12-16). Наявність у домоволодінні двох житлових будинків відповідає будівельним, протипожежним та санітарним нормам, що підтверджується довідкою № 17 від 27 червня 2017 року, виданою ПП «ОЛВІ Р» (а. с. 38). Власником даного домоволодіння був [PERSON], який перебуваючи у шлюб з відповідачкою [PERSON] збудував новий житловий будинок у 2009 році. До того у даному домоволодінні йому належали житловий будинок та господарські споруди, збудовані у 1938 році його батьками, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 29), копією будівельного паспорта на забудову земельної ділянки (а. с. 17-19), довідкою № 187 від 13 березня 2017 року, виданою Рівнянською сільською радою (а. с. 10) та випискою з погосподарської книги № 603 від 22 червня 2017року (а. с. 32). 04 лютого 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). За змістом ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Судом встановлено, що житловий будинок 2009 року побудови, який входить до складу спірного домоволодіння, збудований [PERSON] за час перебування у шлюбі з відповідачкою [PERSON], отже останній як дружині, яка пережила свого чоловіка належить ? вказаного житлового будинку. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому частину домоволодіння, яке знаходиться у с. Рівня по вул. 16 Липня, 24, зокрема на житловий будинок та господарські споруди 1938 року побудови, та ? житлового будинку, збудованого у 2009 році. На другу половину житлового будинку 2009 року побудови спадщина не відкрита, оскільки її власник відповідачка по справі [PERSON] жива і свою частину будинку має право відчужити, при бажанні, своєму синові у встановленому законом порядку. Позивач є сином померлого [PERSON] та відповідачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та про одруження (а. с. 7, 29). Належне йому майно [PERSON] заповів позивачу, що підтверджується копією заповіту, складеного спадкодавцем 16 грудня 2009 року (а. с. 8). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 названого кодексу, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статі 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачем письмові докази, суд дійшов до висновку, що [PERSON] був власником частини спірного домоволодіння, яке заповів позивачу. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, що підтверджується довідкою № 187 від 13 березня 2017 року, виданою Рівнянською сільською радою (а. с. 10). Спір між сторонами з приводу спадкового майна відсутній. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, що підтверджується листом нотаріуса Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори № 30/02-14 від 18 січня 2017 року (а. с. 11). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивач встановити не може, а тому право власності на належне йому спадкове майно за ним необхідно визнати рішенням суду. Позиція позивача, щодо присудження йому всього домоволодіння, як спадкового майна не ґрунтується на законі, тому що половина житлового будинку, збудованого у 2009 році належить відповідачці, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial