overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У серпні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказала, що із 16.05.1992 р. сторони перебувають у шлюбі, внаслідок якого мають неповнолітню дитину, 2004 р.н. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 110 Сімейного кодексу України, позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки причиною розпаду сім'ї стало часте вживання відповідачем алкогольних напоїв, в результаті чого сімейні стосунки погіршились, виникали постійні сварки та непорозуміння, неодноразово намагались примиритись, змінити ставлення один до одного, але це позитивних наслідків не дало. Сімейні стосунки сторони припинили з червня поточного року, проживають в одному будинку, але в різних кімнатах, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. У судовому засіданні позивач [PERSON] власні вимоги підтримує повністю, примиритися не бажає. Відповідач [PERSON] у суді визнав позов повністю, примиритися не бажає. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому роз'яснені. Заслухавши вказані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. Відповідно до положень ЦПК України: ч. 4 ст. 130 - при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 зазначеного Кодексу; ч. 4 ст. 174 - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з червня 2016 р., спільне господарство не ведеться. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 16.05.1992 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого 08.06.2004 р. народилася дитина. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 105 ч. 3, 110-112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У серпні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказала, що із 30.12.2011 р. сторони перебувають у шлюбі, внаслідок якого неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки причиною розпаду сім'ї стало несумісність характерів, в результаті чого виникали постійні сварки та непорозуміння, неодноразово намагались помиритись та змінити ставлення один до одного, але це позитивних наслідків не дало. В даний час сторони проживають в одному будинку, але спільного господарства не ведуть. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи сторони у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслав. Як вбачається з письмової заяви від 19.10.2016 р. позивача [PERSON], вона просить суд розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, примиритися не бажає, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Тому 19.10.2016 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з вересня 2015 р., спільне господарство не ведеться. Згідно копії свідоцтва про шлюб 30.12.2011 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого сторони неповнолітніх дітей не мають. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 105 ч. 3, 110-112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

У серпні 2016р. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] (Позивач) до [PERSON] (Відповідач), у якій позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що зареєстрований відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис 922. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 29 листопада 2013 року перебуває у шлюбі з Відповідачкою. Разом з тим, шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, однією сім'єю вони не проживають, спільного господарства не ведуть, спору про поділ сумісного майна подружжя у сторін немає, спільних дітей від шлюбу немає. У судове засідання Позивач не з'явився, через канцелярію суду Позивача подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не направила. Відповідно до положень ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, заяву та довіреність, на підставі ч.1ст.225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 29 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що у паспорті громадянина України зроблено відмітку (а.с. 10). Також встановлено, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених позовних вимог та встановлених у судовому засіданні обставин вбачається, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство, тобто стали чужими людьми. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У серпні 2016 р. заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та зазначив, що [INFO] помер її батько [PERSON], який проживав у [ADDRESS] Зі слів заявника, після його смерті відкрилась спадщина на належну йому усе майно, і інших спадкоємців окрім заявника немає. У зв'язку тим, що на час смерті прізвище батька було вказано «[PERSON]» а її дівоче прізвище у свідоцтві про укладення шлюбу було вказано «[PERSON]», тому вважає за необхідне встановити спорідненість через судову процедуру окремого провадження та просить суд встановити факт того, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON], який помер [INFO] Заявник у судовому засідання підтримала свою заяву. Представник зацікавленої особи - ГТУЮ в Житомирській обл. в особі Коростенської районної державної нотаріальної контори у судове засідання так і не з'явився. Нормою п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При цьому п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як встановлено судом, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18.12.1956 р. [PERSON] народилась [INFO]. у с. Веселівка Коростенського району Житомирської обл., а/з № 49. Батьками вказано - [PERSON] та [PERSON]. [INFO] батько заявника [PERSON] помер. Як вкачається з експертного висновку № 056/705-m від 02.08.2016 р. складеного Українським бюро лінгвістичних експертиз, прізвище «[PERSON]» та «[PERSON]» є ідентичними між собою. Таким чином суд з'ясував, що заявник [PERSON] є рідною дочкою померлого [PERSON], який помер [INFO] А оскільки встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення права на спадщину, то заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному об'ємі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У серпні 2016 р. заявники звернулися до суду із зазначеною заявою в порядку ст.109 СК України, просять суд розірвати шлюб зареєстрований 22.09.2010 у Центральному відділ реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, посилаючись на ті підстави, що сімейне життя не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть. На їх думку, збереження шлюбу неможливе і тому він має бути розірваний. У шлюбі у сторін є спільна дочка, стосовно якої досягнуто згоду щодо участі у вихованні та утриманні між заявниками. Заявники у судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила слухати справу у її відсутності (а.с. 28). Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22.09.2010 між заявниками у Центральному відділ реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2770 (а.с. 9). Від даного шлюбу у сторін є повнолітня дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Згідно договору від 17.08.2016 досягнуто домовленість про участь у вихованні та утримання дитини (а.с. 11). Статтею 109 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей. З'ясувавши з матеріалів справи дійсні взаємини подружжя, причини подання заяви про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, перевіривши виконання умов, передбачених ч.1, 2 ст. 109 СК України, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам заявників і тому шлюб має бути розірваний. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON]А, звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи це тим, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 342392, площею 1, 3991 га, що на території Більської сільської ради Чемеровецького району, який зареєстрований за № 556 від 27.03.1997 року допущено помилку в написанні її імені, а саме: [PERSON], а не [PERSON] у звязку з чим, звернулася в суд з даною заявою. В судове засідання представник заявника зявилася, заявлені просила задовольнити. Представник заінтересованої особи: Чемеровецької РДА в судове засідання зявилася, заявлені вимоги визнає та не заперечує в їх задоволенні. Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що згідно копії паспорта серії НА 582487 від 20.10.1998 року прізвище, імя та по батькові заявника вказано - [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виданої Більською сільською радою за № 998 від 01.11.2016 року вбачається, що в по господарських книгах Більської сільської ради за 1944-2016 роки значиться, прізвище Баревич- Резнік, ім.я [PERSON] [PERSON], [INFO], що також підтверджується довідкою виданою Більською сільською радою Чемеровецького району за № 998 від 01.11.2016 року, проте, що на території Більської сільської ради проживає [PERSON], а не [PERSON]. Крім того, як вбачається із інформації наданої відділом Держгеокадастру у Чемеровецькому районі Хмельницької області від 02.11.2016 року за № 97-28-99.3-3359/15-16 проте, що [PERSON], дійсно було виписано сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 1, 3991 га, із земель колишнього КСП ім.. [PERSON] с.Біла по Більській сільській раді серії ХМ № 342239, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 556 від 27.03.1997 року. В матеріалах справи міститься повідомлення видане Чемеровецькою РДА від 02.11.2016 року № 27/08-27-2427 згідно якого вбачається, що районна державна адміністрація не проводить виправлення та застереження в земельному сертифікаті та рекомендовано звернутися в суд.. В судове засідання зявилися свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що дійсно на території Більської сільської ради в с. Біла Чемеровецького району проживає [PERSON], [INFO], а [PERSON], [INFO], не проживає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою, оскільки факт правовстановлюючого документу ніким не оспорюється.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] (далі заявник) звернувся до суду з указаною заявою про встановлення факту родинних відносин. Зазначив, що 2 вересня 2015 року трагічно загинув його син [PERSON]. Після його смерті заявнику належить щомісячна страхова виплата, як особі, яка втратила годувальника. При подачі документів в Жмеринське відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України для призначення щомісячної страхової виплати особам, які мають право на це в разі втрати годувальника, виявлено розбіжність в прізвищах, оскільки у свідоцтві про народження його сина його прізвище зазначено як «Серветнік», тоді як згідно з паспортом його прізвище «Серветник». Просить установити факт родинних відносин, а саме, що він є рідним батьком [PERSON], який помер 2 вересня 2015 року. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву, просила її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ній. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, однак від представника Відділення ВД ФССНВ у Жмеринському районі [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи, при вирішенні заяви [PERSON] покладаються на розсуд суду (а.с. 31). Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із такого. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується поясненнями представника заявника, яка зокрема, пояснила, що покійний [PERSON] був її чоловіком, а заявник є його батьком та відповідно її свекром. Установлення факту у цій справі необхідно заявнику для оформлення допомоги по втраті годувальника. Окрім того, факт родинних відносин між заявником та [PERSON] також підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] ІІ-АМ № 297571 (а.с. 6); свідоцтвом про народження [PERSON] VІІ-УР № 0160315 та свідоцтвом про його смерть [PERSON] І-АМ № 327731 (а.с.7, 8); свідоцтвом про народження заявника (а.с. 9); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу заявника (а.с. 10); паспортом заявника АА № 046691 (а.с. 11); довідками виконкому Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 30 червня 2016 року № 2453 та №2452 (а.с.13, 14), актом № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (а.с. 15-21). Оцінюючи вище викладені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO] є рідним батьком [PERSON], [INFO], який помер 2 вересня 2015 року. У звязку зі смертю [PERSON], заявник має право отримувати щомісячну страхову виплату по втраті годувальника, проте зробити цього не може, через не підтвердження родинних відносин. Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Отже, установлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання щомісячної страхової виплати по втраті годувальника. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

у серпні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у нього не склалось через різні погляди на життя та втрату почуття любові один до одного. Не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 червня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні сторони зазначили, що вони проживають окремо. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом відповідач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище відповідача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

у серпні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у нього не склалось через різні погляди на життя та втрату почуття любові один до одного. Не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Пояснив суду, що сторони проживають окремо. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 березня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 6,7) У судовому засіданні сторони зазначили, що вони проживають окремо, їх сім'я розпалась. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом відповідач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище відповідача на дошлюбне.

Outcome: approved