Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який згодом уточнила та зазначила, що 01.09.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою, відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, у звязку з цим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 серпня\~ 2018 року скасовано заочне рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26 березня 2018 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Наполягала на стягненні аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Вказала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, лише у травні 2018 року через термінал перевів 1462 грн., проте дитина часто хворіє, а тому потребує підвищених витрат на ліки та покращене харчування. Відповідач\~ та його представник [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 21.08.2018 року, у судовому засіданні заперечували проти\~ стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно та наполягали на стягненні передбаченої законодавством 1/4\~ частини. Відповідач зазначив, що від шлюбу з позивачкою має неповнолітню дитину, з 2017 року фактично шлюбні стосунки припинені, він проживає окремо, дитина проживає разом з позивачкою. З дитиною бачився 3-4 рази, до якого садочка дочка ходить йому невідомо, станом її здоровя не цікавився. Раніш добровільної матеріальної допомоги не надавав, оскільки був не працевлаштований та не мав фінансової можливості. З травня 2018 року офіційно працює підсобним робітником ТОВ «Енерго-сервісна компанія «Ресурс-інвест», його середній дохід складає приблизно 3700 грн. щомісячно. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК\~ України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 ст.183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 01.09.2012 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №592, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 292515 від 01.09.2012 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 25.07.2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис № 555. За довідкою Виконавчого комітету Сартанської селищної ради № 269 від 25.01.2018 року [PERSON] мешкає в с.Сартана м.Маріуполя по вул.Польовій, 3/9, разом з дочкою [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки голови КСН «Річний» від 24.09.2018 року [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. За довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю\~ «Енерго-сервісна компанія «Ресурс-інвест» №4 від 25.09.2018 року [PERSON] з 01.06.2018 року працює за\~ цивільно-правовий договором на виконання робіт, загальна сума доходу за період з 01.06.2018 року по 31.08.2018 року складає 11454,45 грн., сума сплачених аліментів 1524,39 грн.\~ Отже, вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивача та платника аліментів, а також того, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дітей, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої\~ дитини дочки [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для\~ дитини відповідного віку. Щодо посилань позивачки з приводу розміру стягнення аліментів у звязку із хворобливим станом дитини, суд зазначає, що у відповідності до ст.185 СК України, зокрема, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). А тому у позивачки є право на звернення до суду з відповідним позовом. За вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, а відповідач не звільнений від оплати судових витрат, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial