Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому зазначав про те, що із 27 липня 1996 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Разом із тим, сімейне життя у нього з [PERSON] не склалося, через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями. З її ініціативи в сім'ї часто виникають сварки, свідками яких є їх діти. На протязі останніх трьох років сімейне життя почало поступово погіршуватись, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та припинення сумісного проживання. Від спільного шлюбу мають синів: - [PERSON], 1998 року народження, та - [PERSON], 2005 року народження. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, оскільки він суперечить його інтересам та носить лише формальний характер. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовну заяву підтримує повністю. Понесені ним судові витрати з відповідача стягувати не потрібно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Надала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, просить розглянути справу без її участі. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про укладення шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 27 липня 1996 року, про що Носівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 42. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо. Продовжувати подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З огляду на викладене, та з урахування визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що він підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved