Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Мікрокредит», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Солонько М.М., про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 45 від 11.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з нього на користь ТОВ «Мікрокредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 34 133 грн. 42 коп., в тому числі і за вчинення цього виконавчого напису. Позов обґрунтовано тим, що 11.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис про звернення з нього стягнення за кредитним договором № 64694 від 09.03.2017 року, укладеним ним в ТОВ «Мікрокредит». Оскільки виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором позичальником, не отримано письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, [PERSON] просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис про стягнення з нього грошових коштів. [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його та представника відсутності за наявними в справі матеріалами. Представник відповідача ТОВ «Мікрокредит» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило. Треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Солонько М.М. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 09.03.2017 року між ТОВ «Мікрокредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 64694, за умовами якого ТОВ «Мікрокредит» надало на умовах терміновості, повернення та платності кредит у розмірі 5 000 грн., а [PERSON] зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти (а.с. 16-19). 11.01.2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 45, яким запропонував стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Мікрокредит» заборгованості за кредитним договором № 64694 від 09.03.2017 року за період з 01.09.2017 року по 18.12.2020 року у розмірі 34 133 грн. 42 коп., в тому числі і за вчинення цього виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Солоньком М.М. відкрито виконавче провадження № 64738168 на підставі виконавчого напису № 45 від 11.01.2021 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Мікрокредит» заборгованості за кредитним договором № 64694 від 09.03.2017 року за період з 01.09.2017 року по 18.12.2020 року у розмірі 34 133 грн. 42 коп., в тому числі і за вчинення цього виконавчого напису (а.с. 12). Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Як роз`яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 цієї постанови роз`яснено, що при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до змісту п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно п. 3.5. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, в редакції яка діяла на час вчинення нотаріальної дії, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Враховуючи, що суду не надано доказів того, що при зверненні до нотаріуса стягувач надав документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника на момент звернення та встановлюють прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором у вказаному в заяві розмірі, а нотаріус належним чином перевірив зміст поданих Товариством в обґрунтування стягнення документів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а оспорений ним виконавчий напис - визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved