Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

У серпні 2020 року представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.05.2018 року між Акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 451800811 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На підставі даної заяви позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», надав платіжну картку та персональний ідентифікаційний код, встановив кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 14 000 грн. з фіксованою процентною ставкою 38% річних та платою за перевищення ліміту - 60% річних. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за вказаним договором за відповідачем рахується заборгованість, яка станом на 02.06.2020 року становить 17 827,94 грн. та складається: 12 115,68 грн. - загальна сума основної заборгованості; 4 030,07 грн. - відсотки за користування кредитом; 65,80 грн. - комісія; 709,23 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 449,53 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 268,62 грн. - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; 108,38 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 51,85 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 28,78 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. 12.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 22.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Представник позивача [PERSON] в позові просив про проведення розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику представника позивача на підставі документів, наявних у справі. 27.11.2020 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання позову, просив проводити розгляд справи без його участі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 14.05.2018 року між сторонами у справі укладено кредитний договір шляхом погодження заяви про приєднання № 451800811 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до п. 3.1 блоку 3 заяви про приєднання № 451800811, шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору клієнт безпосередньо приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви про приєднання розміщена на інтернет сторінці банку www.oschadbank.ua та укладено з банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п. 3.4.2 блоку 3 заяви банк відкриває рахунок № [NUMBER] в гривні України та надає клієнту картку типу «Моя картка» та ПІН. Відповідно до п. 1.8 вказаного договору, тарифи банку, належним чином оформлені клієнтами заяви про приєднання до договору обслуговування фізичних осіб, інші види заяв встановленої банком форми, використання яких передбачено умовами договору, є невід`ємною частиною договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Невід`ємною частиною договору також є інші документи, якщо це прямо передбачено умовами договору або чинного законодавства. Відповідно до умов п. 6.3 договору банк публікує тарифи на сайті та розміщує для вільного ознайомлення клієнтів на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку, якщо інше не встановлено іншими умовами договору. Згідно з п. 9.1 договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нарахувати на суми прострочених платежів та стягнути пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до п. 1.3 договору цей договір, в тому числі, заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та інші документи, які є їх невід`ємними частинами є кредитним договором, укладеним між банком та клієнтом. За користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати банку проценти в порядку та розмірах визначених в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та в додатку № 1 до договору, - в разі зміни умов кредитування згідно п. 11.1.3 Розділу ХХ договору. У випадку, передбаченому в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання кредиту (п. 1.16 договору). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України у разі порушення зобов`язання особа може звернутися до суду за його захистом. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем на підтвердження заявлених вимог також надано розрахунок за кредитним договором, копії паспорта відповідача та картки платника податків. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів виникла заборгованість, яка станом на 02.06.2020 року становить 17 827,94 грн., що складається: 12 115,68 грн. - загальна сума основної заборгованості; 4 030,07 грн. - відсотки за користування кредитом; 65,80 грн. - комісія; 709,23 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 449,53 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 268,62 грн. - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; 108,38 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 51,85 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 28,78 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, тобто в розмірі 1 051 грн., іншу частину сплаченого збору повернути позивачу.

Outcome: approved