Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

У серпні 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» звернулася до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що 26.09.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір № 752/П/33/2007/840, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 9237,62 доларів США зі сплатою 13,9% річних від суми заборгованості з терміном погашення до 26.07.2012 року. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути зазначені кошти Банку, у передбачені Кредитним договором строки, сплатити плату за користування кредитними коштами та виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. Відповідно до Умов Договору поруки до кредитного договору № 752/П/33/2007/840 від 26.09.2007 року, [PERSON], як поручитель поручається за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому. Згідно до умов договору поруки, поручитель відповідає перед ПАТ КБ «Надра» у тому ж обсязі, що і боржник - [PERSON]. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві [PERSON] кредит у сумі 9237,62 доларів США. Станом на 18.06.2015 року сума заборгованості перед позивачем складає 3774,43 доларів США, з яких заборгованість за кредитом - 2543,27 доларів США, заборгованість за відсотками - 492,31 доларів США, пеня - 738,85 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 18.06.2015 року становить 81717,30грн., з яких заборгованість за кредитом - 55062,39 грн., заборгованість за процентами - 10658,63грн., пеня - 15996,28грн. З урахуванням наведеного, просить стягнути, солідарно, з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 752/П/33/2007/840 від 26.09.2007 року у сумі 3035,58 доларів США та 15996,28 грн. пені за прострочення строків виконання зобов'язань. Судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їхній відсутності, позовні вимоги визнають частково - в сумі заборгованості за кредитом та просять застосувати строки позовної давності щодо нарахування пені та процентів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 26.09.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір № 752/П/33/2007/840, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 9237,62 доларів США зі сплатою 13,9% річних від суми заборгованості з терміном погашення до 26.07.2012 року. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути зазначені кошти Банку, у передбачені Кредитним договором строки, сплатити плату за користування кредитними коштами та виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. Відповідно до Умов Договору поруки до кредитного договору № 752/П/33/2007/840 від 26.09.2007 року, [PERSON], як поручитель поручається за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому. Згідно до умов договору поруки, поручитель відповідає перед ПАТ КБ «Надра» у тому ж обсязі, що і боржник - [PERSON]. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві [PERSON] кредит у сумі 9237,62 доларів США. Станом на 18.06.2015 року сума заборгованості перед позивачем складає 3774,43 доларів США, з яких заборгованість за кредитом - 2543,27 доларів США, заборгованість за відсотками - 492,31 доларів США, пеня - 738,85 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 18.06.2015 року становить 81717,30грн., з яких заборгованість за кредитом - 55062,39 грн., заборгованість за процентами - 10658,63грн., пеня - 15996,28грн. У відповідності до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, та сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня прострочення платежу. За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Разом з тим судом установлено, що договором поруки від 26.09.2007 року не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором і кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був установлений відповідно до пункту 1.1.4 кредитного договору до 26.07.2012 року, не пред'явив протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобов'язання, суд дійшов висновку про те, що зобов'язання за договором поруки припинилися. Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 26 липня 2012 року (п.1.1.4). Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.11.2013 р. у справі № 6-116цс13 відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. В зв'язку з вище вказаними нормами, стягнення неустойки (пені, щтрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах строку позовної давності за основною вимогою. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог лише в частині стягнення заборгованості за кредитом - 2543,27 доларів США, заборгованості за відсотками - 492,31 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 18.06.2015 року становить 65721,02 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 55062,39 грн., заборгованість за відсотками - 10658,63грн. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 3035,58 доларів США заборгованості за кредитним договором № 752/П/33/2007/840 від 26.09.2007 року, що за курсом Національного Банку України станом на 18.06.2015 року становить 65721,02 грн. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 657,21 грн., пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial