Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

У серпні 2021 року заявник звернувся до суду з даною заявою в якій просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт його постійного проживання в [ADDRESS] , в період з 09 червня 1987 року по 02 листопада 1996 рік. Заяву мотивував тим, що в 2021 році він звернувся до відділу ведення Єдиного демографічного населення виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області з приводу отримання письмової довідки його проживання по [ADDRESS] , з 09 червня 1987 року по 02 листопада 1996 рік, проте отримав відмову, оскільки неможливо підтвердити офіційно факт його проживання в м. Фастів в цей період. Заявник посилається на те, що за його паспортними даними місце його реєстрації (проживання) зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 02 листопада 1996 рік. Офіційні дані про місце його проживання (реєстрації) в м. Фастів до цього часу втрачені і підтвердити неможливо. Підставами неможливості у його випадку стали отримання паспорту громадянина України згідно чинного законодавства після 1991 року та діючими нормами законну на той час щодо реєстрації, виписки з місця проживання, терміном зберігання архівних даних. Оскільки, на даний час відносно нього відсутня будь-яка інформація про попереднє місця його поживання, він змушений встановлювати такі дані в судовому порядку для внесення даних до Єдиного державного демографічного реєстру. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2021 року у даній справі відкрито провадження. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали з відстав викладених в ній, просили суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав клопотання в якому просив суд розглянути справу без представника заінтересованої особи, зазначив, що проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, заслухавши покази свідків [PERSON] та [PERSON] , вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Заявник звертаючись до суду з даною заявою посилається на те, що Станом на даний час офіційні дані про місце його проживання (реєстрації) в м. Фастів втрачені і підтвердити неможливо. Оскільки, на даний час відносно нього відсутня будь-яка інформація про попереднє місця його поживання, він змушений встановлювати такі дані в судовому порядку для внесення даних до Єдиного державного демографічного реєстру. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено\~судом та\~підтверджено матеріалами\~справи заявник\~ [PERSON] народився [INFO] в місті Фастів Київської області, що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим 5 квітня 1966 року. Як вбачається з Довідки № 5/34 виданої Фастівським об`єднаним міським ТЦК та СП Міністерства оборони України, [PERSON] , [INFO] , має військове звання сержанта, служив у Збройних силах СРСР на строковій військовій службі на підставі військового квитка [NUMBER] виданого 15 червня 1985 року Фастівським ОМВК Київської області, з 15 червня 1985 року по 04 червня 1987 рік. Окрім того, як вбачається із Свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] виданого 17 серпня 1988 року та Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 09 серпня 1984 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , у місті Фастів, а [INFO] у Приймаченка І.А. в місті Фастів народився син [PERSON] . У Історії розвитку дитини [PERSON] , [INFO] , дитячої консультації № 28-89/18, вказано адресу проживання батька [PERSON] [ADDRESS] . Згідно Довідки № 7/486 від 09 березня 2021 року виданої Виробничим підрозділом «Київське територіальне управління» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будинків і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця», [PERSON] , дійсно проживав та був зареєстрований в житловому будинку, який знаходився на балансі управління з 1973 року по 2003 рік, за адресою: [ADDRESS] , у період з 09 червня 1987 року по 02 листопада 1996 рік. У червні 2021 року [PERSON] звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУДМС у м. Києві та Київській області з приводу надання інформації про реєстрацію його місця проживання за адресою: [ADDRESS] , у період з 09 червня 1987 року по 02 листопада 1996 рік. Проте, 09 червня 2021 року отримав лист № 15/129, в якому йому було повідомлено, що відділ не володіє потрібною йому інформацією. В подальшому, а саме в липні 2021 року [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області з приводу надання архівної інформації про його проживання за адресою: [ADDRESS] , проте йому було повідомлено про відсутність у відділі ведення ЄДР інформації про проживаючих за вказаною вище адресою. Так, Свідок [PERSON] суду показав, що знає заявника з 7-8 років, оскільки проживав з ним по сусідству в [ADDRESS] . Свідок [PERSON] суду показала, що вона є матір`ю заявника, з 1969 року вони з сином дійсно проживали по [ADDRESS] . В 1973 року син пішов до школи, а потім пішов до армії. Після армії син продовжував проживати в квартирі [ADDRESS] разом з дружиною та сином, а після прийняття спадщини перейшов проживати в квартиру [ADDRESS] . Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення: встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ст.\~79\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно ґрунтуватися на конкретних обставинах справи, підтверджених належними та допустимими доказами. Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та показами свідків, що заявник [PERSON] у період часу з 09 червня 1987 року по 02 листопада 1996 рік, дійсно проживав у [ADDRESS] . Тому, враховуючи вище викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається сторона заявника, знайшли своє підтвердження при розгляді справи судом, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення, оскільки від встановлення даного факту залежить вирішення особистих немайнових прав та інтересів заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved