overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 28.09.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 14689,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 18,00% на рік. Відповідач порушив умови укладеного договору, в звязку з чим станом на 23.12.2013 року виникла заборгованість у розмірі 17563,43 грн., а саме: 13430,58 грн. заборгованість за кредитом, 2820,31 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 500 грн. штраф (фіксована частина), 812,54 грн. штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 17563,43 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засіданні не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних обставин. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 28.09.2012 року та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карток [PERSON] було відкрито рахунок та видано кредитну картку «Універсальна», де заборгованість по договору складає 14349,21 грн., кінцевий строк погашення по договору 28.09.2014 року.. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не надано доказів отримання [PERSON] будь-яких коштів за кредитним договором б/н від 28.09.2012 року, доказів сплати коштів відповідачем за даним кредитним договором. Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги спростовуються матеріалами справи, жодних інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з відповідачки не стягуються.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 01.02.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 9000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 24389,59 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 24389,59 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 01.02.2008 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 9000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 24389,59 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 03.10.2011 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 7 000 грн. з відсотковою ставкою 25% річних. 30.08.2013 року ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ТОВ «Українська боргова компанія» уклали договір факторингу, згідно якого право вимоги за даним кредитним договором перейшло до ТОВ «Українська боргова компанія». Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 10387,16 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10387,16 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином в засобах масової інформації, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. 03.10.2011 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 7 000 грн. з відсотковою ставкою 25% річних та кінцевим терміном повернення 02.10.2012 року ( а. с. 5-11). 30.08.2013 року згідно укладеного договору факторингу право вимоги за кредитним договором 44-Н/11/24/ФО від 03.10.2011 року відступлено на користь ТОВ «Українська боргова компанія» (а. с. 16-26). Відповідач, в порушення умов кредитного договору, не виконав його умови та на момент відступлення права вимоги мав заборгованість за кредитним договором в сумі 10 387, 16 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками та повідомленнями. (а. с. 12, 27). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 17.08.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 1941,20 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 14539,23 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14539,23 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 17.08.2007 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 1941,20 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 14593,23 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 27.01.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 8 729,60 грн. з відсотковою ставкою 28% річних та кінцевим терміном повернення 28.02.2012 року. 08.10.2012 року ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу, згідно якого право вимоги за даним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 13155,23 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13155,23 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином в засобах масової інформації, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. 27.01.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 13 155,23 грн. з відсотковою ставкою 28% річних та кінцевим терміном повернення 28.02.2012 року.( а. с. 7). 13.08.2010 року ПАТ «Сведбанк», згідно укладеного договору факторингу відступив право вимоги за кредитним договором №0409/0407/50-12530 від 27.04.2007 року «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 16-17). Відповідач, в порушення умов кредитного договору, не виконав його умови та на момент відступлення права вимоги мав заборгованість за кредитним договором в сумі 13155, 23 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками та повідомленнями. (а. с. 8, 12, 13, 14, 15). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 28.03.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 20177,18 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 19668,03 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19668,03 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 28.03.2013 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 19668,03 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 19668,03 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 липня 1993 року. Позивач зазначив, що перебуває з відповідачкою у шлюбі, від якого в них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], однак спільне життя в них не склалося у зв'язку з поступовим зникненням взаєморозуміння, притупленням почуття лубові, взаємоповаги, відповідальності за збереження сім'ї, шлюбні відносини не підтримують з серпня 2010 року. У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, відповідачка [PERSON] позов визнала. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 31 липня 1993 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого в них [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 5). Згідно зі ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, якій ґрунтується на їх вільній згоді. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина, однак за період спільного життя створити міцної родини не змогли, шлюбні відносини не підтримують з серпня 2010 року, позивач наполягає на розірвані шлюбу, відповідачка не заперечує проти його розірвання. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що почуття любові та поваги між сторонами утрачено, вони спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу не порушуватиме прав та інтересів третіх осіб та дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № SAMDN03000002460315 від 06.05.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 36,00% на рік . Відповідачка порушила умови укладеного договору, в зв'язку з чим станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість у розмірі 12417,98грн., а саме: 0,84 грн. - заборгованість за кредитом, 12417,14 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту. Просив стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 12417,98 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала у повному обсязі. Відповідачка у судове засіданні не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних обставин. На підставі договору № SAMDN03000002460315 від 06.05.2005 [PERSON] було відкрито рахунок та видано кредитну картку, базова процентна ставка - 3,0% на місяць, сума кредитного ліміту - 3000 грн. Строк дії картки - 1 рік. Позивачем заявлено, що відповідачка зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість у розмірі 12417,98грн., а саме: 0,84 грн. - заборгованість за кредитом, 12417,14 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовні давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовні давність строком один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦП України позовні давність застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. 06.05.2005 року відповідачка отримала кредитну картку, то від цієї дати починається перебіг річного строку дії картки, яка відповідно мала діяти до 06.05.2006 року. Отже, початком загального трирічного строку позовної давності за цим договором є 06.05.2006 року, останнім днем для звернення до суду із вимогою про повернення кредитних коштів є 06.05.2009 року. Позивач звернувся з даним позовом до суду 14.01.2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed