Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У січні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 (однієї другої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову та до досягненнями дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що у шлюбі з відповідачем народилося четверо дітей. Шлюб розірвано. Дочка [PERSON] є повнолітньою, а сини [PERSON] , [PERSON] та дочка [PERSON] є неповнолітніми. Після розірвання шлюбу діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, незважаючи на те, що вона не працює, оскільки займається вихованням дітей. На даний час вона і діти перебувають у скрутному матеріальному становищі. У лютому 2020 року позивачка збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що дочка [PERSON] , [INFO] знаходиться на її утриманні. На даний час вона є повнолітньою, однак продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на період навчання дочки. У зв`язку з наведеним просила суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн щомісячно, на період навчання дочки. У серпні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з початку грудня 2019 року вона з дітьми проживала окремо від відповідача у зв`язку з вчиненням відповідачем відносно неї домашнього насильства. У результаті побиття її колишнім чоловіком вона отримала тілесні ушкодження та з 20 грудня 2019 року перебувала на лікуванні в лікувальних закладах м. Тернополя. На період її лікування діти знаходилися під наглядом її матері. Після лікування вона разом з тітьми проживала у м. Тернополі на квартирі родича. Відповідно до домовленості з відповідачем щодо виховання дітей, [PERSON] приїзжав у м. Тернопіль та забирав синів [PERSON] та [PERSON] у м. Почаїв, а у неділю привозив назад у м. Тернопіль. Однак 28 лютого 2020 року [PERSON] забрав синів і відмовився їх повертати. Відповідач не дозволяє їй спілкуватися з синами, які сумують за нею та молодшою сестрою [PERSON] , котра проживає з нею. Така поведінка відповідача суперечить інтересам дітей і завдає дітям і їй психологічної травми, так як вона позбавлена можливості виховувати дітей, брати участь у їх фізичному, духовному, розумовому, соціальному, моральному розвитку. Позивачка просила визначити постійне місце проживання її малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] ; дочки [PERSON] , [INFO] з нею, оскільки всупереч її волі відповідач забрав малолітніх дітей на постійне проживання з ним, створює їй перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей, утримуючи їх вдома та не приводив їх на зустріч з нею. Діти наразі позбавлені материнської турботи з вини відповідача, який неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, а тому проживання дітей з нею в повній мірі забезпечить інтереси дітей. Відповідач [PERSON] заперечував проти позову [PERSON] , подав відзив та звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області про визначення місця проживання сина [PERSON] та сина [PERSON] з ним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка [PERSON] після розірвання шлюбу забрала дітей з будинку в якому проживала та була зареєстрована, забороняла дітям бачитися та спілкуватися з ним та із членами його родини. Сини [PERSON] та [PERSON] попросилися жити з ним. Відповідачка не може забезпечити належні умови для проживання дітей, проживає в орендованому житловому приміщенні, яке не відповідає санітарно-технічним умовам проживання та навчання дітей. Він матеріально забезпечений та має власне житло, є фізично здоровим. Саме він з дня народження дітей займався їх вихованням, а тому визначення місця проживання дітей з батьком відповідає інтересам дітей. В судовому засіданні позивачка підтримала первісний позов з підстав, зазначених у ньому. Крім того, пояснила, що тільки тоді коли вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів то відповідач щоб не платити аліменти 29 січня 2020 року забрав синів до себе і діти до грудня 2020 року жили з ним. Її до синів не допускав, налаштовує дітей проти неї, при дітях та при вчителях обзиває її. Діти його бояться. В грудні 2020 року забрала [PERSON] і [PERSON] і діти жили з нею. З січня 2021 року [PERSON] знову живе з відповідачем. [PERSON] потрібно лікувати і йому треба індивідуальне навчання. Дітей відповіч підсадив на телефони, з ними не займався. Внаслідок цього [PERSON] почав погано навчатися в школі. До школи дитина приходила у брудному одязі, відповідач при дітях в школі обрізав йому нігті, не дозволяє спілкуватися з друзями. Садив [PERSON] за кермо і дитина за кермом їздила по селі. [PERSON] зробився замкненим. Вона ніколи не налаштовувала дітей проти батька, завжди дозволяла дітям бачити свого батька та на вихідні жити у нього. Катруся інвалід дитинства. Повнолітня дочка вчиться, а тому потребує матеріальної підтримки зі сторони батька, але він не хоче платити за навчання. З врахуванням зазначеного просила задовольнити її позов, а у позові відповідачу відмовити. Відповідач первісний позов визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на дочку [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, пославшись на те, що сини хочуть жити з ним, а повнолітня дочка працює з 2019 року і себе забезпечує. Зустрічний позов підтримав та просив задовольнити його. Представник третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області Косоян Д.С. пояснила, що більше двох років знайома з цією сім`єю. Відповідач є домашнім тираном, а тому діти з ним жити не можуть і повинні жити з позивачкою. Влітку коли працівники служби прийшли до відповідача то в будинку була антисанітарія, приготовленої їжі не було, у [PERSON] гастрит і йому треба спеціальна дієта. Діти потребують практичного психолога і соціального педагога. Представник третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області Пилипчук С.К. пояснила, що служба у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області підтримує висновок від 06 листопада 2020 року, оскільки визначення місця проживання дітей з матір`ю відповідає інтересам дітей. Діти люблять обох батьків, але психологічно виснажені. У [PERSON] погіршився стан здоров`я. Умови проживання дітей в обох батьків нормальні. А той факт, що відповідач створює перешкоди у спілкуванні дітей з матір`ю як раз і свідчить про те, що батько недостатньо турбується про інтереси дітей, які мають право на спілкування із власною матір`ю та будь-яке обмеження в цьому перш за все порушує інтереси та права дітей. Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Справу об`єднано з цивільною справою за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою суду від 14 травня 2020 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області про визначення місця проживання дітей прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] . Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року у справі за клопотанням відповідача [PERSON] призначено судово-психологічну експертизу та провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 03 березня 2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року задоволено заяву [PERSON] про відвід судді Білосевич Г.С. Справу передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого перерозподілу іншому судді. Протоколом повторного автоматихованого розподілу судової справи від 14 вересня 2021 року визначено головуючого суддю Мочальську В.М. В ході судового розгляду встановлено, що із 18 травня 2000 року по 24 вересня 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано 24.09.2019, що підтверджується рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Старопочаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області 27.07.2011 вбачається, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] , який зареєстрований та проживав в будинку відповідача по [ADDRESS] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Старопочаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області 21.03.2014 вбачається, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] , який зареєстрований та проживав в будинку відповідача по [ADDRESS] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Старопочаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області 14.12.2017 вбачається, що [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , яка зареєстрована та проживала в будинку відповідача по [ADDRESS] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Старопочаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області відділом реєстрації актів громадянського стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області 31.07.2003 вбачається, що [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , яка зареєстрована та проживала в будинку відповідача по [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, що визнається сторонами. З 29 січня 2020 року до грудня 2020 року [PERSON] і [PERSON] проживали з відповідачем. З грудня 2020 року [PERSON] і [PERSON] проживали з позивачкою. З січня 2021 року [PERSON] проживає з відповідачем. Дочка [PERSON] і дочка [PERSON] після розірвання шлюбу між сторонами проживають з позивачкою. Дані обставини визнаються сторонами. В той же час, позивачка стверджує, що відповідач умисно утримував обох синів, а зараз утримує лише сина [PERSON] , неналежним чином виховує його, створює перешкоди для її спілкування із ним, у зв`язку із чим виник спір щодо місця проживання дітей. З даного приводу вона неодноразово зверталась із заявами до служби у справах дітей Кременецької РДА. З довідки Старопочаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області № 207 від 17.03.2020 вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] . З ним зареєстровані: колишня дружина [PERSON] (не проживає з 04.12.2019), дочка [PERSON] (не проживає з січня 2020), син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] (не проживає з 04.12.2019). Малолітні сини [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні батька. З висновку оцінки потреб сім`ї, складеного директором КРЦСССДМ 12.03.2020 [PERSON] рекомендовано звернутися в ССД Кременецької РДА щодо отримання висновку про визначення місця проживання дітей. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 16.03.2020, складеного комісією Старопочаївської сільської ради, слідує, що у будинку відповідача в [ADDRESS] є нормальні умови для проживання, забезпечено всі матеріально-побутові умови, для проживання дітей із батьком, житло розміщено на 1-2 поверхах, наявні водопровід, каналізація, ванна, п`ять кімнат. З акту проведення обстеження на факт проживання осіб в житловому будинку в [ADDRESS] від 12.05.2020, складеного комісією Старопочаївської сільської ради, слідує, що за вказаною адресою проживають: власник [PERSON] , сини [PERSON] та [PERSON] з 23.02.2020. Колишня дружина [PERSON] разом із дочкою [PERSON] не проживають з 04.121.2019, дочка [PERSON] не проживає з січня 2020 року. З характеристики на жителя села Старий Почаїв [PERSON] вбачається, що відповідач характеризується за місцем проживання позитивно. З характеристики НВК «Старопочаївська загальноосвітня школа 1-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад Кременецької районної ради Тернопільської області № 35 від 18 червня 2020 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] навчаються в даному закладі. Обоє батьків завжди цікавилися шкільним життям та успішністю дітей. З часу запровадження карантину питаннями навчання старшого сина займався батько і воно велося дистанційно через скайп. Водночас мама дітей постійно цікавилася у вчителя успішністю дитини і хвилювалася, розпитуючи про кожен нюанс навчання, оскільки поспілкуватися з дітьми можливості за її словами вона не мала. Інформацією стосовно [PERSON] від часу початку карантину (з 12 березня 2020) заклад не володіє. Неблагоприємна психологічна атмосфера в сім`ї негативно впливає на дітей, адже вони були свідками не лише проявів вербальної агресії в конфліктах батьків, а й фізичної. Діти виявляли прихильність до обох батьків. З довідки-характеристики НВК «Старопочаївська загальноосвітня школа 1-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад Кременецької районної ради Тернопільської області № 36 від 18 червня 2020 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , учень третього класу, зарахований на навчання в перший клас 01.09.17, відрахований за заявою матері для продовження навчання в третьому класі Тернопільської ЗОШ 1-ІІІ ступенів №27 імені Віктора Гурняка з 15 січня 2020 року. Зарахований за заявою батька для продовження навчання в третьому класі з 03.03.20. До сімейних конфліктів хлопчику бкв властивий вияв позитивних емоцій. Під час складних сімейних обставин він став більш скутим та пригніченим, що особливо помітно під час індивідуальних бесід. З довідки-характеристики НВК «Старопочаївська загальноосвітня школа 1-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад Кременецької районної ради Тернопільської області № 37 від 18 червня 2020 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , вихованець дошкільної групи, зарахований в дошкільну групу 04.11.19, відрахований за заявою матері з 15 січня 2020 року. Зарахований за заявою батька 03.03.20. Потребує занять із логопедом, консультативної підтримки психолога та співучасті батьків для прискорення його розвитку. Висновком комісії з питань захисту прав дитини Кременецької РДА від 15.06.2020 №01-854/02-16 встановлено [PERSON] , яка проживає окремо від своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] способи участі у вихованні та спілкуванні з ними, надано матері можливість бачитися з синами не менше двох разів на тиждень на території дитячого майданчика «Рошен», який знаходиться у парку ім. Т.Г. Шевченка м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області: у неділю з 14 год до 18 год; у вівторок з 11 год до 13 год. У разі негоди дозволено побачення матері з дітьми у помешканні в якому вона проживає за згодою дітей та без присутності батька. Залишено право додаткових днів побачень матері із дітьми, не обумовлених висновком, за спеціальною згодою двох батьків. Висновком комунальної установи інклюзивно-ресурсного центру Кременецької міської ради «Про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 26 квітня 2021 №ІРЦ-85291/2021/220438 встановлено, що [PERSON] , [INFO] є учнем першого класу Старопочаївської ЗОШ 1-ІІІ ступенів. Дитина проживає з матір`ю. Батько з сім`єю не проживає. Умови для зростання й розвитку сприятливі, вихованню дитини мати приділяє достатньо уваги, в сім`ї створені належні умови для проживання та виховання дитини. Сім`я неповна. Спостерігається порушення розвитку. Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 червня 2021 року [PERSON] визнано винуватим за частиною 2 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я [PERSON] та призначено покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Стягнено в користь [PERSON] 3310 грн 96 коп відшкодування майнової шкоди-витрат на лікування та 50000 гривень моральної шкоди. Відповідно до висновку служби у справах дітей Кременецької РДА, затвердженого розпорядженням голови РДА 06.11.2020 № 316/02-07/1, визначено місце проживання малолітніх: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] . Допитана в судовому засіданні як свідок психолог [PERSON] показала суду, що коли [PERSON] і [PERSON] жили з мамою то гарно вчилися, були доглянуті, а з батьком не доглянуті. [PERSON] налаштований проти позивачки. Відповідач її перестрівав і запитував чому класний керівник дозволяє дітям зустрічатися з мамаю. [PERSON] при батькові замикається і нічого не скаже. Свідок [PERSON] показала суду, що вона є вчителем школи у якій навчається [PERSON]. [PERSON] хоче жити з батьком бо той все йому дозволяє, ні в чому не обмежує. Дозволяє дитині їздити за рулем. Відповідач обмежив спілкування [PERSON] з однолітками, привозить його до школи перед уроками на скутері без шапки і зразу після уроків забирає. Додому ніхто з дітей зайти не може. [PERSON] до школи приходить в брудному одязі. Коли сім`я жила разом то всіх дітей до школи водила тільки позивачка. [PERSON] зараз замкнений. В коридорі суду [PERSON] постійно був в телефоні. Вона була свідком того, як відповідач у присутності учнів школи і вчителів бив позивачку. [PERSON] прийшов до школи грязний і в присутності однокласників відповідач обрізав йому нігті. Дитина почувалася ніяково. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою сторін. На її думку діти повинні жити з мамою, а батько може з ними спілкуватися. У тата все дозволено, брати що хочуть те роблять. Батько виявляє агресію. Завжи робить те що він хоче. Наприклад усі повинні були по телевізору дивитися тільки те, що дивиться тато. Якщо щось йому не подобається то він може обізвати, штовхнути, кричати, може вдарити. Коли сім`я жила разом то про навчання дітей завжди дбала мама, а тато участі в навчанні не приймав. В школу ніколи не ходив. [PERSON] їй казав, що хоче жити з ними, але тато його не пустить. Тато обзивав [PERSON] «Павлик Морозов». Тато матюкався при дітях і бив маму. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з незрозумілих причин сторони почали скандалити. Він радив відповідачу щоб діти жили з позивачкою. В порядку ст. 171 Сімейного кодексу України суд вислухав думку малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який пояснив, що на даний час він проживає разом із батьком та хоче жити з батьком. З мамою йому також було комфортно. Вирішуючи дану справу в частині вимог позивачки про визначення місця проживання дітей з нею, суд виходить з того, що відповідно до ст. 141 СК України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зроблено висновок, що «Декларація прав дитини не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей». Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд приходить до висновку про визначення місця проживання дітей з матір`ю, що першочергово враховує інтереси дітей, які переважають над інтересами батьків. В той же час, слід зазначити, що батьки, які безсумнівно відіграють важливу роль у житті та розвитку дитини, мають право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. Однак, на думку суду дослідженими доказами доведено перевагу матері перед батьком в тому, що визначення місця проживання дітей з нею відповідає найкращим інтересам дітей. Так, позивачка як мати на відміну від батька більш вимоглива до дітей в плані дотримання дисципліни та підготовки до навчання, в той час коли син [PERSON] , перебуваючи у батька втратив старанність, і як наслідок погіршилась успішність у навчанні. Особливу увагу суд приділяє факту притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 125 КК України за вчинення 19 грудня 2019 року приблизно о 23 годині умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я відносно позивачки [PERSON] , яка в цей час перебувала на ліжку та годувала малолітню дочку груддю. Відповідач кулаками обох рук наніс шість ударів по обличчі [PERSON] . Відповідач не намагається налагодити комунікацію з матір`ю дітей за ради інтересів самих дітей, а лише надає їй (матері) негативні оцінки. За вказаних обставин, суд

Outcome: partial