overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 04 вересня 2015 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 319. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, нанесення їй відповідачем тілесних ушкоджень. Збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам, здоров»ю психічному та фізичному стану її дітей. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні. В наданий судом строк для примирення вона вживала заходів до збереження сім»ї, однак відповідач знову наносить їй тілесні ушкодження, має відносини з іншою жінкою. Тому з цих підстав шлюб підлягає розірванню Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 вересня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 319. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та наміру їх відновлювати позивач не має, позаяк відповідач продовжує створювати безпідставні конфлікти та наносити їй тілесні ушкодження, в наданий судом строк для примирення не дійшли згоди щодо збереження сімї, термін для примирення вичерпано. За наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сімя розпалась остаточно та збережена бути не може. Малолітня дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з літа 2017 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. При цьому, в позові вказувала, що кожен з подружжя живе своїм особистим життям. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали в повному обсязі та наполягали на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 06 серпня 2014 року, сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис 1078 (а.с.3). Шлюб укладено між сторонами вперше (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с.4). Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. [PERSON] таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу зазначивши, що 01.03.2002 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 58. [INFO] року від шлюбу народилась донька [PERSON]. Вказувала, що з 2007 року з відповідачем однією сім'єю не проживають. Просила розірвати шлюб, оскільки вважає що сім`ю зберегти неможливо. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а шлюб розірванню, оскільки сподівання на збереження родини відсутні, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 20.10.2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 776. 09.05.2001 року від шлюбу народився син [PERSON], а 02.10.2003 року народився син [PERSON]. Просила розірвати шлюб, оскільки вони з відповідачем мають різні погляди на життя та різні характери, через що виникали непорозуміння та сварки, які з часом призвели до розпаду сім`ї. Просила розірвати шлюб, оскільки вважає що сім`ю зберегти неможливо. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Купцова». Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а шлюб розірванню, оскільки сподівання на збереження родини відсутні, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що вини з відповідачем зареєстрували шлюб 11.08.2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 479. 21.07.2017 року від шлюбу народився син [PERSON]. Вказувала, що відповідач постійно вчинює конфлікти в сім`ї, про що вона неодноразово зверталась до поліції із скаргами на його дії. Просила розірвати шлюб, оскільки відповідач не утримує сім`ю з липня 2017 року, зловживає спиртним, що негативно впливає на виховання дитини, вважає що сім`ю зберегти неможливо. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, однак вказував, що спиртним не зловживає, з дитиною має хороші відносини. Конфлікти в сім`ї почались з 2014 року після його відїзду до Криму, з того часу у нього виникла недовіра до позивачки та почуття ревнощі. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 11.08.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 479 (а.с. 3). 21.07.2017 року від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 4). На протязі серпня 2017 року позивачка неодноразово зверталась до поліції щодо конфліктів із своїм чоловіком [PERSON] (а.с. 20-24). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з даним позовом, мотивуючи його тим, що 06 лютого 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області було зроблено відповідний актовий запис за №14. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, відповідач має невживчивий характер із-за чого між виникали сварки, що негативно впливало не тільки на неї а й на дітей, травмувало їх. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її законним інтересам. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №14, було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка зазначила, що вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у Київському відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №223. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому, що мають різні погляди на сімейне життя та обов»язки, на підставі чого в сім»ї відбуваються сварки, які поступово призвели до того, що стали зовсім чужими людьми, подружні відносини припили з липня 2017 року, з цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає, а тому позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Київському відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №223. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, втратили один до одного почуття взаєморозуміння та любові, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] залишити проживати з матір»ю [PERSON] Спір про поділ майна подружжя сторонами не заявлявся. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

у серпні 2017 року позивачка звернулась до суду з даним позовом вказуючи, що 06 травня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, актовий запис №3. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, в них різні погляди на шлюб, сім'ю та обов'язки в шлюбі. З квітня 2017 року подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примирення з чоловіком є неможливим, тому просила шлюб між ними розірвати та стгнути з відповідача витрати зі сплати судового збору. [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін «Власенко». Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не прибув, не повідомив про поважні причини неприбуття, відмовився від отримання судового виклику, заперечення проти позову не подав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 06 травня 2011 року у виконавчому комітеті Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, актовий запис № 3 (а.с. 6). Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.7). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивача слід залишити «Власенко», задовольнив тим самим її клопотання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 08.06.1997 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Старо-Кримської селищної ради м. Маріуполя, актовий запис № 12. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що однією сім'єю з відповідачем вони не проживають з 2016 року. Старший син мешкає із відповідачем а молодший із позивачкою. Вважає, що примирення між ними не можливе, тому просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.06.1997 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Старо-Кримської селищної ради м. Маріуполя, актовий запис № 12. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не надав заперечення проти розірвання шлюбу, а спір про мешкання дітей добровільно вирішено сторонами, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 14.12.2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 383. 22.01.2014 року від шлюбу народилася донька [PERSON]. Вказувала, що з квітня 2014 року з відповідачем однією сімєю не проживають, оскільки відповідач матеріально сім`ю не забезпечував, між ними виникали постійні сварки, що негативно впливало на виховання дитини. Просила розірвати шлюб, оскільки вважає що сім`ю зберегти неможливо. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, а шлюб розірванню, оскільки сподівання на збереження родини відсутні, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 15 листопада 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 884. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка зазначає, що однією сімєю з відповідачем вони не проживають з 2013 року у звязку з тим, що мешкають окремо у різних містах та у кожного з них вже своє особисте життя склалося. Вважає, що примирення між ними не можливе, тому просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управлінні юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 884. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не надав заперечення проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved