Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

У серпні [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, у якій просив встановити факт розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , зареєстрований з 13 жовтня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 428. В обґрунтування заяви [PERSON] , зазначив що перебував у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано місцевим судом м. Красний Луч Луганської області. Згодом він був змушений був виїхати на проживання до м. Новоград-Волинський, оскільки попереднє його місце проживання знаходиться на території, непідконтрольній Україні. При цьому він рішення суду про розірвання шлюбу не брав і до державного органу для реєстрації розірвання шлюбу не звертався. Натомість його колишня дружина оформила державну реєстрацію розірвання шлюбу. На даний час він позбавлений змоги зареєструвати розірвання шлюбу. Так, звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного МЮ (м. Хмельницький) про видачу свідоцтва про розірвання шлюбу, він отримав письмову відмову, оскільки ним не дооформлено актовий запис про розірвання шлюбу. Таким чином, для реалізації у подальшому особистих прав заявника необхідно встановити факт розірвання шлюбу, у зв`язку з чим, він змушений звернутися до суду. Встановлення зазначеного юридичного факту необхідно заявнику для реєстрації шлюбу з іншою особою. В судове засідання заявник не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, натомість надіслав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі, проти вимог заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Встановлено, що між [PERSON] , громадянином України, та [PERSON] , громадянкою України, було зареєстровано шлюб 13 жовтня 2001 року, номер актового запису 428, вчинений Віділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області. Як посилається заявник та не оспорється учасниками справи, даний шлюб було розірвано рішенням суду за його місцем проживання в м. Красний Луч Луганської області 02 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції, актовий запис № 423. Дана обставина вбачається з наявного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища /а.с.8/. Заявник вказує, що у свій час за місцем попереднього проживання в м. Красний Луг він рішення суду про розірвання шлюбу не брав та не отримав відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу, що на даний час є неможливим, оскільки м. Красний Луч Луганської області перебуває на території непідконтрольній Україні, що слідує з довідки від 10.08.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи /а.с.6/. Маючи на меті зареєструвати інший шлюб, Новоград-Волинським міськрайонним відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Хмельницький) 27.07.2021 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про розірвання шлюб, оскільки він не дооформив актовий запис про розірвання шлюбу/а.с.7/. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Оскільки встановлення юридичного факту розірвання шлюбу не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved