Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 2,41 умовних кадастрових гектари, у бувшому СВК ім. Котовського, що розташована на території бувшої Микулинської сільської ради Полонського району, Хмельницької області та право на яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0095945 на ім`я [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Мар`яни Талимонівни, померлої 23 березня 2008 року. Позов мотивовано тим, що він є племінником [PERSON], яка померла 23.03.2008 року, а за життя 25.02.2008 року склала на нього заповіт. Після смерті тітки він прийняв спадщину, оскільки в шестимісячний термін з дня смерті [PERSON] подав до нотаріуса відповідну письмову заяву, після чого отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. 25.10.2018 року він дізнався, що тітка була спадкоємцем права на земельну частку (пай), яке належало її чоловікові [PERSON], котрий помер 04.04.1997 року. Проте оформити в нотаріуса своє спадкове право на вказану земельну частку (пай) він не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, зокрема відповідний сертифікат. В судове засідання [PERSON] не зявився подав заяву про розгляд справу у його відсутності. Представник Грицівської селищної ради також до суду не прибув, ним подано заяву в якій відповідач позов визнав, і просив слухати справу у його відсутності. Дослідивши письмові докази суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] відповідно до сертифікату ХМ № 0095945 мав право на земельну частку (пай) в розмірі 2,41 умовних кадастрових гектари, у колишньому СВК ім. Котовського, що розташована на території бувшої Микулинської сільської ради Полонського району, Хмельницької області, про що свідчать дані довідки, виданої Грицівською селищною радою 16.01.2019 року № 35. 04.04.1997 року [PERSON] помер. На день смерті з ним разом в с. Микулин Полонського району проживала його дружина [PERSON], яка відповідно до положень ст. 529, та п. 1 ч. 1 ст.549 ЦК 1963 року як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, що підтверджується даними довідки виданої Грицівською селищною радою 20.09.2018 року № 415 25.02.2008 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно для позивача. 23.03.2008 року [PERSON] померла, а після її смерті [PERSON] прийняв спадщину та отримав 13.01.2009 року у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцю земельну ділянку площею 1,2934 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 30.10.2018 року завідувач Полонською державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовив позивачу у його зверненні у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезгадану земельну частку (пай) із підстав відсутності документу, що підтверджує право власності на неї [PERSON] За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оскільки у справі доведено, що належне [PERSON] право на земельну частку ( пай) після його смерті перейшло по спадщині дружині [PERSON], а тому позивач як спадкоємець за заповітом після смерті останньої має право на успадкування зазначеної земельної частки (паю).

Outcome: approved