Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У серпні 2015 року до суду звернулася [PERSON], із заявою, в якій просила встановити юридичний факт про те, що вона постійно проживала разом зі спадкодавцем - [PERSON], яка померла 08.03.2013 року, на час смерті останньої, за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що її померла мати була зареєстрована та проживала у належному заявниці будинку по вул. Больничній № 12, в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області. У листопаді 2012 року в звязку з погіршенням стану здоровя матері, заявниця забрала її до своєї квартири [ADDRESS], у якій мати проживала постійно до самого дня своєї смерті, а заявниця весь час доглядала і піклувалася про матір. 08.03.2013 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді належної їй земельної ділянки, площею 8,27 га, що розташована в межах території Новоіванівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області для ведення товарно сільськогосподарського виробництва. В червні 2015 року заявниця звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання на час смерті її матері разом з нею. Заявник та її представник у судовому засіданні підтримали заяву, та просили її задовольнити. Заінтересована особа - Приватний нотаріус Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області, [PERSON], в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши в судовому засіданні заявника та її представника, дослідивши письмові докази по справі, знаходить заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 235, ст. ст. 256-259 ЦПК України, п. п. 1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з змінами „Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення, оскільки по справі був встановлений і доведений факт, що заявниця постійно проживала, хоча і не була зареєстрована разом зі спадкодавцем та є спадкоємцем, який прийняв спадщину, але не може її оформити без встановлення факту проживання зі спадкоємцем на час його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування, розяснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про встановлення факту постійного проживання підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ГК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Outcome: approved