Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 березня 2011 року між сторонами у справі було укладено кредитний договір № ВLаЖГА00022486. Відповідно до умов вказаного договору банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 6000 грн. з терміном повернення до 28 березня 2014 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15% річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1.75% від суми кредиту. Відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 15 серпня 2015 року виникла заборгованість, яка становить 33269.74 грн., з яких: прострочена до повернення сума кредиту 3403.30 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 1553.93 грн.; комісія за РО 2100 грн.; плата за пропуск платежів 26212.51 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33269.74 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, проти позову не заперечував, що підтверджується його заявою від 22.01.2016 року. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зважаючи на ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом установлено, що 28 березня 2011 року між сторонами у справі було укладено кредитний договір № ВLаЖГА00022486. Відповідно до умов вказаного договору банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 6000 грн. з терміном повернення до 28 березня 2014 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15% річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1.75% від суми кредиту. Відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 15 серпня 2015 року виникла заборгованість, яка становить 33269.74 грн., з яких: прострочена до повернення сума кредиту 3403.30 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 1553.93 грн.; комісія за РО 2100 грн.; плата за пропуск платежів 26212.51 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, проте вважає за можливе зменшити розмір пені, що визначається позивачем як пропуск платежів до суми заборгованості за кредитом, оскільки розмір пені значно перевищує розмір основної заборгованості. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість на загальну суму 10460.53 грн., з яких: прострочена до повернення сума кредиту 3403.30 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 1553.93 грн.; комісія за РО 2100 грн.; плата за пропуск платежів 3403.30 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача, виходячи із розміру заборгованості, яка підлягає стягненню.

Outcome: partial