Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просила розірвати договір купівлі-продажу про придбання гранітних виробів ритуального призначення від 03 травня 2019 року; стягнути із фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі - 14 300 грн. 00 коп. у порядку часткової переплати за товар; пеню за невиконання умов договору у розмірі - 2 809 грн. 36 коп.; проценти за користування коштами наданими у порядку часткової передплати за договором у розмірі - 913 грн. 07 коп.; моральну шкоду у розмірі - 8 800 грн. 00 коп.; а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 768 грн. 40 коп. В обґрунтування вимог зазначається про те, що 03 травня 2019 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу комплекту гранітних виробів ритуального призначення на загальну суму 22 000 грн. 00 коп. За умовами вказаного договору продавець зобов`язався вчасно передати покупцю товар у стані, що відповідає умовам договору, а покупець прийняти товар за кількістю, якістю, асортиментом та комплектністю відповідно до вимог законодавства. У порядку передплати за договором позивачем сплачено відповідачу грошові кошти у розмірі - 14 300 грн. 00 коп. Взяті на себе зобов`язання щодо передачі товару відповідачем виконані не були, термін виконання предмету договору сплив 22 серпня 2019 року. Неодноразові звернення позивача щодо виконання умов договору або повернення отриманих коштів позитивних результатів не дали. Невиконанням умов договору позивачу завдано моральної шкоди, розмір якої вона оцінює у 8 800 грн. 00 коп. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 11 червня 2020 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомлені. За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 03 травня 2019 року між фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] й [PERSON] укладено договір купівлі-продажу. Відповідно до пунктами 1.1 та 1.2 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця належний продавцю товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах цього договору. Відомості про товар: пам`ятник гранітний вирізьблений. Згідно із пунктом 2.1 договору продавець повинен повністю передати товар покупцю протягом 25 днів з моменту оплати. Передача товару відбувається на об`єкті. Загальна вартість товару, що продається за цим договором становить - 18 600 грн. 00 коп. (пункт 3.1 договору купівлі-продажу). Згідно із пунктами 4.1 договору продавець зобов`язаний вчасно передати покупцю товар у стані, що відповідає умовам договору. Замінити неякісний товар протягом 25 днів з моменту отримання обґрунтованої претензії від покупця або повернути вартість неякісного товару, виходячи з цін, встановлених пунктом 1.2 договору. Покупець зобов`язаний прийняти товар за кількістю якістю асортиментом, та комплектністю відповідно до вимог законодавства та оплатити товар у розмірах та терміни, що встановлені цим договором. Відповідно до наряду-замовлення на пам`ятник граніт [PERSON] передала задаток у розмірі 9 300 грн. 00 коп. та 5 000 грн. 00 коп. Передача грошових коштів у розмірі - 5 000 грн. та визнання відповідачем факту їх отримання підтверджується перепискою у меседжері. Обставин щодо отримання задатку у розмірі - 14 300 грн. 00 коп. відповідач не спростував. При цьому враховуючи заочний розгляд справи, судом досліджено та оцінено докази, подані стороною позивача. З цих підстав передачу задатку у розмірі - 14 300 грн. 00 коп., суд вважає доведеною обставиною, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. З матеріалів справи безспірно встановлено, що взятого на себе зобов`язання щодо передачі товару - гранітного виробу відповідачем виконано не було, кошти у розмірі сплаченого задатку не повернуті. Відповідно до пункту 5.1 договору за порушення термінів передачі товару продавець сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленого товару за кожен день затримки до моменту повного виконання зобов`язань щодо поставки. Умовами договору від 03 травня 2019 року строк виконання договору 25 днів з дня отримання оплати (з 27 липня 2019 року згідно із нарядом замовленням від 27 липня 2019 року), а саме 22 серпня 2019 року. Розмір пені на підставі пункту 5.1 договору за період з 23 серпня 2019 року по 13 грудня 2019 року складає 2 809 грн. 36 коп. Суд приймає розрахунок пені поданий позивачем, так як він відповідає дійсності та проведений арифметично правильно. Всього стягненню із відповідача на користь позивача підлягають грошові кошти у розмірі - 18 022 грн. 43 коп. Одночасно стягненню із відповідача на користь позивача підлягають відсотки за користування коштами за період з 23 серпня 2019 року по 13 грудня 2019 року у розмірі - 913 грн. 07 коп. Розрахунок вказаної суми проведений з урахуванням актуальної облікової ставки НБУ, що діяла за вказаний період. Контр-розрахунку вказаних сум та доказів, які б спростовували розрахунок відповідачем до суду надано не було. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із частиною першою статті 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина перша статті 662 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Верховний Суд України у постанові від 18 вересня 2013 року № 6-75цс13 дійшов висновку про те, що однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Тобто, у кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. У даному випадку відповідач істотно порушив умови договору купівлі-продажу, не передав у власність покупця товар, коштів сплачених позивачем у якості задатку не повернув. З наведених підстав договір купівлі-продажу товару слід розірвати. Згідно зі статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до пункту 3 постанови ПВС України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки між сторонами на підставі вищевказаного договору купівлі - продажу виникли зобов`язальні правовідносини. При цьому умовами договору не передбачено стягнення моральної шкоди. Таким чином, правові підстави визначені вимогами діючого законодавства щодо стягнення моральної шкоди відсутні. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial