Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

У серпні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції про встановлення юридичного факту та розірвання шлюбу. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що проти задоволення позову не заперечує. У судове засідання представник третьої особи Ленінського відділу ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 травня 1992 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 734, свідоцтво про шлюб І-КЕ № 130250. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Але розірвати шлюб без встановлення факту укладення шлюбу 20.05.1992 р. позивач не має можливості, так як під час видачі свідоцтва про шлюб була допущена помилка і прізвище позивача [PERSON] зазначене замість «Мірошніченко» як «Мирошниченко». Свідоцтво про укладення шлюбу видавалося згідно посвідчення особистості офіцера, у якому прізвище позивача було вказане російською мовою «Мирошниченко». В свідоцтві про народження від 27.11.1952 р. прізвище [PERSON] та його батьків вказані російською мовою та написані як «Мирошниченко». Після реєстрації шлюбу позивач [PERSON] отримав паспорт громадянина України і в паспорті прізвище вказане українською мовою як «Мірошніченко». 24 серпня 1994 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] у свідоцтві про народження якого в графі «батько» прізвище позивача вказане як «Мірошніченко». Таким чином розірвати шлюб, зареєстрований 20.05.1992 р., позивач не має можливості ні через відділ РАЦС, ні через суд, без встановлення факту реєстрації такого шлюбу гр. [PERSON], а не «Мирошниченко», у зв'язку із помилкою допущеною при виконанні українською мовою прізвища позивача у свідоцтві про шлюб, оскільки воно не збігається з прізвищем, викладеним українською мовою у паспорті, як «Мірошніченко», у звязку з чим звернувся до суду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved