Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 03.11.2006 року, актовий запис № 27., місце проживання неповнолітніх дітей: Дарі`ї, [INFO], та Крістіни, [INFO], визначити разом з ним, а також стягнути судові витрати понесені ним при подачі позову. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обовязки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги, в частині розірвання шлюбу, підтримав, просив їх задовольнити, в той же час вказав, що не заперечує проти визначення місця проживання їх спільних неповнолітніх доньок з відповідчем, а тому в цій частині просить рішення задовольнити саме таким чином, а також стягнути судові витрати понесені ним при подачі позову. Відповідач в судове засідання не прибула у відзиві на позовну заяву від 03.09.2018 року вказала, що проти розірвання шлюбу не заперечує, позовні вимоги в цій частині просить задовольнити, проте місце проживання двох спільних неповнолітніх дітей просить визначити разом з нею і в решті позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2006 року (а.с.5), від якого мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] Дар`ю Володимирівну, [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. \~ \~ \~ \~Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та поновлювати наміру їх не мають. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до\~ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у підготовчому провадженні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. В своїх письмових заявах, поданих до суду, позивач та відповідач зазначивши, що примирення між ними неможливе, наполягали на розірванні шлюбу, позивач - під час судового засідання, а відповідач - у відзиві на позовнузаяву. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сімя розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їхнього сина, а відтак, існують підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Питання щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторони вирішили відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, про що заявили суду, а відтак місце проживання спілних неповнолітніх доньок сторін - Дар`ї та Крістіни слід визначити за місцем проживання матері. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~З матеріалів справи вбачається,\~ що позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., який підлягає відшкодуванню.

Outcome: approved