Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У серпні 2015р. Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» /далі ПрАТ «МТС Україна»/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 30.09.2011р. між ПрАТ «МТС Україна» та останнім було укладено договір про надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет №556667 та додаткова угода до нього №5053445 строком на 730 календарних днів. Згідно умов договору позивач зобовязувався надавати послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет, а відповідач зобовязувався протягом встановленого договором строку користуватися послугами безпровідного Інтернету, своєчасно сплачувати рахунки за наданні послуги та авансові внески. ПрАТ«МТС Україна» свої зобовязання за договором виконав та надав абонентові послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет. Однак, відповідач в порушення норм діючого законодавства та умов договору рахунки на сплату наданих послуг з 01.01.2012р. по 01.04.2012р. не сплатив у звязку із чим виникла заборгованість в розмірі 225,80грн. В результаті несплати рахунків за надані послуги за вищевказаний строк, на підставі п.9.1 дію договору було припинено. При цьому, за невиконання своїх договірних зобовязань позивачем було нараховано договірні санкції у розмірі 1,36грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії договору. Пунктом 1.1 додаткової угоди передбачено, що у випадку тимчасового обмеження надання послуг за ініціативою ПрАТ «МТС Україна», за несплату попередніх рахунків або за заявою абонента в період дії угод, вказаний строк продовжується на весь період, протягом якого надання послуг було обмежено. Таким чином, договірні санкції склали 882,64грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги згідно виписки з балансу особового рахунку відповідача №1.2242725 в сумі 225,80грн., договірні санкції в сумі 882,64грн. та судові витрати по сплаті судового збору 243,60грн. Представник ПрАТ «МТС Україна», діюча за довіреністю від 14.05.2015р., в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності в порядку заочного провадження, у звязку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання (а.с.21,22). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.19,25). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що ПрАТ «МТС України» є юридичною особою, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.11,12). 30 вересня 2011р. між ПрАТ «МТС Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет №556667 та додаткова угода до нього №5053445, строком на 730 календарних днів (а.с.4-6,7). Згідно умов договору позивач зобовязувався надавати послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет, а відповідач зобовязувався протягом встановленого договором строку користуватися послугами безпровідного Інтернету, своєчасно сплачувати рахунки за наданні послуги та авансові внески. ПрАТ «МТС Україна» свої зобовязання за договором виконало та надало абонентові послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет. Відповідач рахунки на сплату наданих послуг з 01.01.2012р. по 01.04.2012р. не сплатив у звязку із чим виникла заборгованість в розмірі 225,80грн. Вказаний факт підтверджується відповідними розрахунками від 30.01.2015р. доданими до матеріалів справи (а.с.9,10). Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За невиконання своїх договірних зобов'язань відповідач, відповідно до п.п. 1.1, 1.4, 1.5 додаткової угоди до договору повинен сплатити договірні санкції у розмірі 1,36грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії договору. Пунктом 1.1 додаткової угоди передбачено, що у випадку тимчасового обмеження надання послуг за ініціативою ПрАТ «МТС Україна», за несплату попередніх рахунків або за заявою абонента в період дії угод, вказаний строк продовжується на весь період, протягом якого надання послуг було обмежено. Таким чином, договірні санкції склали 882,64грн. (1,36грн. х 649 днів = 882,64грн.) Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за наданні послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет, договірних санкцій та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 243,60грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.1).

Outcome: approved