Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

У січні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування завданих збитків. Стислий виклад обставин та зміст позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12 квітня 2018 року відповідач проник у її квартиру за адресою: [ADDRESS] , та викрав належні позивачу грошові кошти у розмірі 4000 грн. та золоті сережки вартістю 4950,39 грн. У рамках кримінального провадження [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину. Оскільки відповідач розпорядився викраденим у позивача майном на власний розсуд та не може повернути його у натурі, позивач просить стягнути вартість таких матеріальних збитків, розмір яких становить 8950 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 39 копійок. Заяви, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 13). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання направила заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Фактичні обставини справи, що встановлені судом. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, враховуючи строк відбуття покарання з моменту взяття його під варту. У вищевказаному вироці судом установлено, що 12 квітня 2018 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , упевнившись у відсутності сторонніх осіб і що за його діями ніхто не спостерігає, приблизно о 19 годині 10 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом підбору ключа відкрив вхідні двері квартири № 117 , після чого проник в середину вище вказаної квартири, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 4000 грн. та сережки виготовлені зі сплаву на основі золота, що відповідає 585 пробі, вагою 3,9 г., вартістю 4950 грн. 39 коп. З викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій [PERSON] майнової шкоди на загальну суму 8950 грн. 39 коп. Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року вирок Броварського міськрайонного суду Київської області залишено без змін. Докази відшкодування відповідачем [PERSON] завданої внаслідок злочину шкоди у розмірі 8950 грн. 39 коп. у матеріалах справи відсутні. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. При вирішенні даного спору суд виходить із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 79 ЦПК України передбачає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 80 вищевказаного Кодексу визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом стаття 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладені обставини, враховуючи те, що матеріальна шкода, яка завдана [PERSON] внаслідок вчинення [PERSON] злочину, у розмірі 8950,39 грн. останнім не відшкодована, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Із матеріалів справи вбачається, що за пред`явлення даного позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а позивач від сплати судового збору звільнена, то судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню із відповідача на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved