Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 березня 2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30000 грн. зі сплатою 10% на рік за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 20 лютого 2016 року. Позичальник повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу у сумі 834 грн. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками та пені. У звязку з зазначеним, згідно уточнених позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14447,23 грн., та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву , згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 01 березня 2013 року між позивачем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, був укладений договір про надання кредиту на споживчі цілі та соціально-побутові цілі №2638 відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30000 грн. щі сплатою 10% на рік за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 20 лютого 2016 року. Позичальник повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу у сумі 834 грн. /а.с. 7-10/. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику суму коштів, обумовлену договором, що підтверджується меморіальним ордером №2602 від 06.03.2013р. /а.с.11/. В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, сплати відсотків, внаслідок чого станом на 17 березня 2017 року за ним утворилась заборгованість за тілом кредиту у сумі 12234,34 грн., за відсотками у сумі 1070,56 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, заборгованість за кредитом та відсотками підлягає стягненню з відповідача. Позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасне повернення відсотків задоволенню не підлягають з огляду на наступне. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків було нараховано починаючи з серпня 2015 року. Відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Про необхідність враховувати вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» зазначено у правовому висновку Верховного Суду України у справі № 6-2879цс16, який згідно вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований у м.Донецьку, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р. Оскільки пеню нараховано у період проведення антитерористичної операції відповідачу, на якого поширюється дія ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial