Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

У серпні 2017 року ПАТ «Державний експортно-імпорний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позов тим, що 11.11.2013 року між ПАТ «Державний експортно-імпорний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] укладено договір про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8342207001 БД 2013-11, за умовами якого [PERSON] було відкрито кредитну лінію з лімітом заборгованості не більше 3000 грн. для проведення операцій із застосуванням картки з терміном користування до 30.11.2016 року з оплатою процентів в розмірі 36% річних. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у розмірі та порядку , встановлених кредитним договором. Проте відповідач договір не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 29.03. 2017 року становить 4843,01 грн., і складається з наступного: 2981,88 грн.- заборгованість за основним боргом; 897,16 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом; 418,47 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 130,91 грн.- пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом - 1379,33 грн.; 52,44 грн. -3% річних; 362,15 грн.- інфляційне збільшення суми боргу. Позивач зазначав, що свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача непогашеного залишку кредиту та нараховані проценти, комісійні, неустойки та інші нарахування, передбачені договором. Просить стягнути виниклу заборгованість та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Позивач також просив розглянути справу за відсутністю свого представника та у разі неявки відповідача ухвалити у справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України, відзив на позов не надав. У зв'язку із зазначеним та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши, проаналізувавши матеріали справи і оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що між сторонами склалися договірні відносини, щодо надання кредиту. На підставі договору № 8342207001 БД 2013-11 від 11.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпорний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту, та додаткової угоди № 8342207001 БД 2013-11 від 28.11.2013 року до вказаного договору [PERSON] надано кредит з лімітом не більше 3000 грн. для проведення операцій із застосуванням картки. Проте відповідач порушував строки погашення заборгованості, не виконуючи свої обовязки за договором, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 29.03. 2017 року становить 4843,01 грн. і складається з наступного: 2981,88 грн.- заборгованість за основним боргом; 897,16 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом; 418,47 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 130,91 грн.- пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом - 1379,33 грн.; 52,44 грн. -3% річних; 362,15 грн.- інфляційне збільшення суми боргу. Зазначені обставини підтверджуються наданою позивачем поточною випискою за контрактом за період з 29.03.2017 по 29.03.2017, розрахунком вищевказаної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки відповідачем не виконуються зобовязання по кредитному договору, це є підставою до застосування передбачених договором санкцій за вибором позикодавця. Будь-яких клопотань або заяв про застосування вимог ст. ст. 257-258 ЦК України відповідачем [PERSON] до суду не надано. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Надані позивачем розрахунки інфляційних та 3% річних відповідають вимогам вищезазначеної норми права та наданим доказам. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн., сплаченого позивачем за платіжним дорученням № 138793 від 04.08.2017 року.

Outcome: approved