overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

У серпні 2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона народилась [INFO] в м. Дніпропетровську і на сьогоднішній день не досягла повноліття. Протягом кількох років вона зустрічається з [PERSON]. В даний час заявник вагітна від [PERSON] та бажає одружитися з ним, проте перешкодою є те, що вона не досягла шлюбного віку. Заявник також зазначає, що її матір - [PERSON], проти укладення шлюбу не заперечує. Тому просила суд надати їй право на шлюб із [PERSON], це бажання добровільне і зважене. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала повністю та пояснила, що право на шлюб необхідне для створення сім'ї, тому що як для неї, так і для [PERSON] це рішення зважене і важливим є народити дитину в зареєстрованому належним чином шлюбі. Заінтересована особа - [PERSON], у судовому засіданні пояснив, що із заявницею зустрічається кілька років, на даний час вона вагітна, він є батьком майбутньої дитини та бажає одружитися та створити сім'ю з [PERSON] Заінтересована особа - [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю заявниці та не заперечує проти реєстрації шлюбу її доньки з [PERSON] Представник заінтересованої особи - Жовтневого відділу держаної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, про ас, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а. с. 11). Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO], отже їй виповнилося шістнадцять років, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6). З пояснень наданих сторонами у судовому засіданні вбачається, що [PERSON] є вагітною. В судовому засіданні встановлено, що заявник та заінтересована особа [PERSON] бажають бути разом та створити сім'ю. Таким чином, суд вважає, що надання заявниці права на шлюб буде відповідати її інтересам, у зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити дану заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

У серпні 2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона народилася [INFO] в м. Дніпропетровську і на сьогоднішній день не досягла повноліття. Протягом одного року вона зустрічається з [PERSON] В даний час заявник вагітна від [PERSON] та бажає одружитися з ним, проте перешкодою є те, що вона не досягла шлюбного віку. Заявник також зазначає, що її матір - [PERSON], проти укладення шлюбу не заперечує. Тому просила суд надати їй право на шлюб із [PERSON], це бажання добровільне і зважене. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала повністю та пояснила, що право на шлюб необхідне для створення сім'ї, тому що як для неї, так і для [PERSON] це рішення зважене і важливим є народити дитину в зареєстрованому належним чином шлюбі. Заінтересована особа - [PERSON], у судовому засіданні пояснив, що із заявницею зустрічається рік, на даний час вона вагітна, він є батьком майбутньої дитини та бажає одружитися та створити сім'ю з [PERSON] Заінтересована особа - [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю заявниці та не заперечує проти реєстрації шлюбу її доньки з [PERSON] Представник заінтересованої особи - Жовтневого відділу держаної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу у їх відсутність (а. с. 22). Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO], отже їй виповнилося сімнадцять років, що підтверджується копією паспорту (а. с. 7-9). Згідно довідки Комунального закладу «Дніпропетровський перинатальний центр зі стаціонаром» ДОР» Консультативно-діагностичне відділення» від 07 серпня 2014 року [PERSON] є вагітною (а. с. 6). В судовому засіданні встановлено, що заявник та заінтересована особа [PERSON] проживають тривалий час, бажають бути разом та створити сім'ю. Таким чином, суд вважає, що надання заявниці права на шлюб буде відповідати її інтересам, у зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити дану заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У серпні 2014 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати свою сестру [PERSON], [INFO], недієздатною та встановити над нею опіку. В обґрунтування своїх вимог він посилається на те, що його сестра є інвалідом першої групи з 1995 року, має виражені порушення функцій руху та мовлення, не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати. Заявник у судове засідання з'явився та підтримав свою заяву у повному обсязі. Вказав на те, що його сестра [PERSON] потребує стороннього догляду через хворобу, не може самостійно керувати своїми діями і тому він просить визнати її недієздатною та призначити його опікуном над сестрою. Заінтересована особа: представник Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не зявився. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши заявника, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [INFO]. [PERSON] у 1994 році перенесла ішемічний інсульт, у 1995 році їй було проведено оперативне втручання з приводу видалення тромбу внутрішньої сонної артерії та з 01.06.1995 року вона є інвалідом першої групи. У зв'язку із зазначеною хворобою вона не може бути придатною до будь-якої праці та потребує постійного стороннього нагляду. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 233 від 23.12.2014 року [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі судинної деменції. За своїм психічним станом в даний час вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку органу опіки та піклування Індустріального району м. Дніпропетровська, затвердженого рішенням Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 249 від 24.10.2014 року, виконання обовязків опікуна над [PERSON], [INFO], може бути покладено на її брата [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У серпні 2014 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт перебування її з [INFO] року на утриманні свекрухи - [PERSON], яка померла [INFO] року. Зазначала, що 19 лютого 1969 року вона постійно проживала в домогосподарстві своєї свекрухи [PERSON]. З [INFO] року помер її чоловік та єдиний син [PERSON] - [PERSON], а [INFO] року померла і [PERSON] Вийшовши на пенсію з [INFO] року і до смерті [PERSON] вона проживала зі свекрухою в її домогосподарстві, знаходилася на її утриманні, та отримувала від [PERSON] засоби до існування (продукти харчування), власного житла ніколи не мала. Після смерті [PERSON] вона продовжує проживати в домогосподарстві свекрухи. Визнання факту перебування її на утриманні [PERSON] їй необхідно для прийняття спадщини після свекрухи, оскільки інших спадкоємців не має. Від представника заявниці [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від державного нотаріуса Світловодської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без його присутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Встановлено, що [PERSON], [INFO], з 19 лютого 1969 року прописана в селі Семигір'я Світловодського району Кіровоградської області. 04 липня 1986 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], [INFO], який є сином [PERSON]. Згідно копій свідоцтв про смерть [PERSON] помер [INFO] року, [PERSON] померла [INFO] року. З довідок Глинського сільського голови [PERSON] видно, що [PERSON] постійно проживала однією сім'єю з чоловіком [PERSON] та свекрухою [PERSON] в селі Семигір'я Світловодського району Кіровоградської області. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, які доводяться вказаними доказами, які об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Крім цього, з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру видно, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року, інформація у Спадковому реєстрі про реєстрацію спадкових справ та свідоцтв про право на спадщину відсутня, отже, спадкоємців у вказаних осіб не залишилося. Задоволення заяви [PERSON] має для заявниці юридичне значення для оформлення спадщини. Відповідно до ст.531 ЦК України (в редакції 1963 року), до числа спадкоємців по закону відносяться непрацездатні особи, які знаходилися на утриманні померлого не менше року до його смерті. На підставі вищевикладеного вбачається, що [PERSON] як до, так і після [INFO] року, і на час смерті свекрухи [PERSON], яка померла [INFO] року, постійно мешкала в домоволодінні останньої в селі Семигір'я Світловодського району Кіровоградської області, та за час своєї непрацездатності знаходилася на її утриманні, а тому її заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, належить задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У серпні 2014 року комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просять стягнути з відповідачки, яка мешкає в квартирі [ADDRESS], заборгованість по оплаті за теплопостачання за період з 01.11.2007 року по 01.08.2014 року в сумі 2887,86 грн., тому що відповідачка щомісячно не сплачувала комунальні послуги за теплопостачання за затвердженими в установленому порядку тарифами, і добровільно заборгованість не сплатила. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги про стягнення заборгованості за теплопостачання визнала частково, показала, що є пенсіонеркою за віком, не працює, а пенсію має невелику, тому матеріально не має можливості оплачувати за усі комунальні послуги, не заперечує проти стягнення заборгованості в межах позовної давності. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних обставин. Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги по оплаті за теплопостачання тільки у серпні 2014 року, незважаючи на те, що відповідачка не оплачувала послуги з 2007 року, тому згідно з вимогами про строки позовної давності, встановленими Цивільним Кодексом України, суд має можливість стягнути заборгованість по оплаті за теплопостачання за період з 01.08.2011 року по 01.08.2014 року. Згідно з розрахунками, наданими підприємством, заборгованість [PERSON] по оплаті за теплопостачання складає 1381,81 грн., тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на рахунок підприємства заборгованість в сумі 1381 грн. 81 коп. і відповідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. Відмовити в задоволенні вимоги про стягнення заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання за період з 01.11.2007 року по 01.08.2014 року в сумі 2887,86 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У серпні 2014 року Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» звернулося до районного суду з позовною заявою до [PERSON], яка мешкає в квартирі [ADDRESS], про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання за період з 01.01.1996 року по 01.08.2014 року в сумі 19112,82 грн. і судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., тому що відповідачка щомісячно не сплачувала за послуги по теплопостачанню згідно з тарифами, затвердженими в установленому порядку, і добровільно заборгованість не сплатила. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання визнала частково, показала, що згодна сплатити заборгованість в межах строку позовної давності, тому що їй 63 роки, вона одинока людина, яка мешкає одна і отримує невелику пенсію, у зв`язку з чим не вистачає коштів на життя. Суд, вислухавши представника підприємства, юрисконсульта [PERSON], відповідачку, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Підприємство звернулось до суду з цивільним позовом про стягнення з відповідачки заборгованості по оплаті за теплопостачання тільки у серпні 2014 року, маючи достовірну інформацію, що [PERSON] не сплачує за тепло з 1996 року, тому згідно з строками позовної давності, встановленими Цивільним Кодексом України, є підстави для стягнення заборгованості за період з серпня 2011 року по серпень 2014 року. Відповідачка згодна сплатити заборгованість по оплаті за теплопостачання в межах строку позовної давності, тому що матеріально, маючи невелику пенсію, не сплачувала за тепло за тарифами, які були затверджені. За розрахунками заборгованості, наданими підприємством суду, заборгованість за період з серпня 2011 року по серпень 2014 року становить 7593 грн. 16 коп., тому суд вважає необхідним стягнути вказану суму заборгованості з [PERSON] на користь підприємства, у зв`язку з тим, що субсидію вона не оформляла. У зв`язку з задоволенням позову в сумі 7593 грн. 16 коп., суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь підприємства понесені витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У серпні 2014 року КП «Житній ринок» звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 липня 2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до комунального підприємства «Житній ринок» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду. У заяві про перегляд заочного рішення відповідач посилається на те, що виконавче провадження щодо поновлення позивача на роботі закрито у зв'язку з його фактичним виконанням на підставі відповідної постанови державного виконавця. З цих підстав, заявник просив переглянути заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 липня 2014 року, за наслідками перегляду скасувати вказане судове рішення та призначити справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За приписами ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 липня 2014 року позов [PERSON]. задоволено. Стягнуто з КП «Житній ринок» на користь [PERSON]. середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 15 лютого 2012 року по 23 квітня 2014 року у сумі 67162,88 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. За приписами ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, однак не забезпечив явку свого представника в судове засідання. Докази, на які посилається заявник, можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити заяву КП «Житній ринок» про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 липня 2014 року. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У серпні 2014 року Міжгірське ВУЖКГ (далі позивач) звернулося до суду з цим позовом. Заяву мотивовано тим, що відповідачу відповідно до договору від 31.07.2007 р. № 751 надавалися послуги з водопостачання та водовідведення, а останній належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання чим допустив заборгованість у розмірі 2002,52 грн. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги. В суді представник позивача просив зменшити розмір заборгованості за комунальні послуги з врахуванням строку позовної давності, а також те, що дружина відповідача є дитиною війни і користується відповідною пільгою. Із врахуванням цих обставин просив стягнути з відповідача суму заборгованості, що складає 186,90 грн., а також судові витрати по справі. Відповідач уточнену суму позову визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст. 174 ЦПК України відповідач позов визнав, це визнання не суперечить закону так як є доведеним факт порушення відповідачем вимог ст. 68 ЖК України щодо несвоєчасної сплати за комунальні послуги, а також порушення відповідачем ст. 526 ЦК України та умов договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] і прохало стягнути з нього 5081,82 грн., а також судовий збір 243 грн. 60 коп. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання відповідно укладеного кредитного договору. В судове засідання представник позивача не з'явився про час та місце розгляду справи його повідомлено належним чином. Представник позивача в позовній заяві прохав справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. [PERSON] в судове засідання не з'явиася, про місце і час судового засідання його повідомлено належним чином. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 25.12.2012 року між позивачем ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 003-16090-251212. Відповідно до умов договору, позивач надав, а відповідач отримав платіжну картку та ПІН-код до неї, на день укладення договору встановлено ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 грн., кредитні кошти використовуються відповідачем для розрахунку за товари чи послуги, зняття готівки та для вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідач порушив умови договору і станом на 29.05.2014 р. за ним рахується заборгованість на загальну суму 5081,82 грн., яка складається з: тіла кредиту - 2125,77 грн.; простроченого тіла кредиту - 811,06 грн.; заборгованість за відсотками - 543,10 грн.; заборгованість за комісіями - 1601,89 грн. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, а тому з відповідача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 5081,82 грн. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved