Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої доньки [PERSON], звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову Служба у справах дітей Дарницького району м. Києва, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. Позивач та [PERSON] мають спільну дитину Домініку. За [PERSON] на праві приватної власності зареєстрована 1/4 частина квартири [ADDRESS]. Вказана квартира в рівних долях належала [PERSON] (матері [PERSON]) та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] (сестрі [PERSON]), [PERSON] (племіннику [PERSON]). На підставі договору дарування від 25.07.2009 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла дар 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] належало право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Також [PERSON] на праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], площею 1,6713 га, зареєстровано право власності на землю. [INFO] [PERSON] померла, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1469. За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги після померлої матері [PERSON] були її діти - син [PERSON] та донька [PERSON] [PERSON] помер [INFO], про що відділом реєстрації смерті у м. Києві зроблено відповідний запис за № [NUMBER]. Постановами №1437/02-31 та №1438/02-31 від 17 серпня 2016 року державний нотаріус сьомої Київської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтв на спадщину. Просила визнати право власності на спадкове майно, яке має право успадкувати за законом [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачем Київською міською радою надіслано пояснення з проханням слухати справу у відсутність їх представника (а.с.57-58). Третя особа Головне територіальне управління юстиції у місті Києві просили справу розглянути за наявними матеріалами у відсутність їх представника (а.с.55-56). Третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації просили розглянути справу з максимальним врахуванням інтересів дитини (а.с.54). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена, про причини своєї неявки суд не повідомила. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач та [PERSON] проживали разом однією сім'єю. [INFO] у них народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 5 червня 2010 року (а.с.19). За [PERSON] на праві приватної власності зареєстровано 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Вказана квартира в рівних долях належала [PERSON] (матері [PERSON]) та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] (сестрі [PERSON]), [PERSON] (племіннику [PERSON]) (а.с.11). На підставі договору дарування від 25.07.2009 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла дар 1/4 частину квартири [ADDRESS] (а.с.16-19). Таким чином, [PERSON] належало право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1469 (а.с.20). За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги після померлої матері [PERSON] були її діти - син [PERSON] та донька [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.11.2010 року, спадковим майном було: земельна ділянка загальною площею 0,059 га та розташований на ній садовий будинок з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.94-95) та 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Також [PERSON] на праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], площею 1,6713 га, зареєстровано право власності на землю (а.с.67-68). [PERSON] своєчасно звернувся до державного нотаріуса одинадцятої Київської державної нотаріальної контори м. Києва Соколовської О.Ю. з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері - [PERSON], але за життя не встиг оформити своє право на спадкове майно. (а.с.79-92). [PERSON] помер [INFO], про що відділом реєстрації смерті у м.Києві зроблено відповідний запис за № [NUMBER] (а.с.22). Тобто спадковим майном, яке має право успадкувати за законом [PERSON] є: -1/4 частина квартири [ADDRESS], загальною площею 70,20 кв.м. житловою площею 42,40 кв.м., яка належала [PERSON]; -1/4 частина квартири [ADDRESS], загальною площею 70,20 кв.м. житловою площею 42,40 кв.м., яку [PERSON] прийняв у спадщину, але не оформив свої спадкові права; -1/2 частина земельної ділянки та відповідної частини садового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 19,1 кв.м., яка належала померлій [INFO] [PERSON], спадкоємцем якої був її син [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; -1/2 частина земельної ділянки, з кадастровим номером [NUMBER], площею 1,6713 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала [INFO] [PERSON], спадкоємцем якої був її син [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. За змістом статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України (ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця на народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За загальним правилом розмір часток спадкоємців є рівними. У відповідності до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України», видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до державного нотаріуса 7-ої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановами № 1437/02-31 та № 1438/02-31 від 17 серпня 2016 року та № 1703/02-31 від 19 жовтня 2016 року державним нотаріусом сьомої Київської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтв на спадщину (а.с.29-30, 108). Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до п. 23 вказаної Постанови Пленуму у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Оскільки позивач, яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], позбавлена можливості здійснити своє право на спадкування у зв'язку з не проведенням реєстрації права власності на вказану квартиру та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, таке право підлягає відновленню в судовому порядку. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що набуття позивачем в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно нічиїх прав та інтересів не порушує, є правомірним та відповідає нормам закону, проте не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. З огляду на встановлені обставини, виходячи з положень ст.16 ЦК України, яка надає кожній особі право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та визначає можливі способи захисту прав, та ст.328 цього Кодексу, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved