overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу , просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та відповідачем ([PERSON]Б.), зареєстрований 22.10.2005 році Відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського РУЮ Кіровоградської області, актовий запис № 124, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, що привело до припинення шлюбних відносин у червні 2017 р. і з того часу вони мешкають окремо . Від даного шлюбу мають трьох дітей : доньок [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . Позивач у судове засідання не зявилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.08.2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №59, після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище Мартиненко. Свій позов позивач мотивувала тим, що відповідач фінансово не забезпечує сімю, постійно їй погрожує фізичною розправою. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з січня 2017 року, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява про те, що остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява про те, що останній в повному обсязі визнає позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, з урахуванням того, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши заяви сторін та письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2015 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача, в звязку з задоволенням позову, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, де зазначила , що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають сина [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач зазначений батьком. Син проживає разом з нею, з відповідачем вони проживають окремо і він коштів на утримання сина не надає, тому донька знаходиться на її утриманні , у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку ( доходу ) щомісячно. Позивач у судове засідання не зявилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності . Відповідач у судове засідання не зявився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. \~\~ Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-КИ № 635672 відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області № 2982 від 18.08.2017 року за адресою смт. Казанка, вул. Миру, 137 А, Миколаївської області дитина знаходиться на утриманні матері . Договір про утримання дитини між сторонами не укладено. Сторони проживають разом. Враховуючи наведене і те, що сторони є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON] [INFO], тому позов підлягає задоволенню і частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу ) , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 травня 2011 року виконкомом Жуківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис за №03. Позовні вимоги мотивує тим, що 14 травня 2017 року вони зареєстрували шлюб. За час шлюбу в них народилися доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. між ними постійні сварки та непорозуміння, в них різні погляди на життя, не ведуть спільного господарства, протягом тривалого часу не проживають разом, шлюб носить формальний характер. Збереження сімї неможливе, а тому строк на примирення просить не надавати. Позивач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі зареєстровано шлюб 14 травня 2011 року виконкомом Жуківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 077881 від 14.05.2011 року. 25 липня 2011 року у сторін по справі народилася донька [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-ФМ №195144 від 10 серпня 2011 року, а.с. 8). 13 липня 2013 року у сторін по справі народилася донька [PERSON], (свідоцтво про народження серії І-ФМ №263738 від 23 липня 2013 року, а.с. 9). 26 червня 2015 року у сторін по справі народився син [PERSON], (свідоцтво про народження серії І-ФМ №326952 від 21 липня 2015 року, а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Вимоги ч. 2 ст. 112 СК України передбачають, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Судові витрати підлягають розподілу згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області 18 жовтня 2003 року актовий запис за № 608. Позовні вимоги мотивує тим, що за період шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, в них різні погляди на життя, на спосіб виховання дитини та забезпечення сімї, на відносини між чоловіком і жінкою. Шлюб носить формальний характер. Строк на примирення просить не надавати. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання відповідач не зявився повторно, повідомлений про час і місце розгляду справи за місцем реєстрації згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі 18 жовтня 2003 року зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 608, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ФМ № 070106 від 18.10.2003 року (а.с.9). 26 березня 2004 року народилася [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Вимоги ч. 2 ст. 112 СК України передбачають, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Судові витрати підлягають розподілу згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON]. Як підставу позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 18.10.2014 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 219. Від шлюбу мають спільну дитину, Софію, [INFO]. Вказує, що сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різних поглядів на сімейне життя та ведення господарства. Останнім часом у них з чоловіком виникали непорозуміння, внаслідок чого мали місце сварки, свідком яких ставала дитина. Від сварок з чоловіком погіршилося її самопочуття, перебуває у стані стресу, що негативно впливає на стан здоровя. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, оскільки спільно не проживаємо, сімейного бюджету не маємо, спільне господарство не ведемо, шлюб існує формально. На примирення з відповідачем вона не згодна. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки немає наміру поновлювати з подружні стосунки. У судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, а відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.10.2014 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 219 (а.с. 4). Від шлюбу мають спільну дитину, Софію, [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що сумісне життя у сторін не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різних поглядів на сімейне життя та ведення господарства. Останнім часом у них виникали непорозуміння, внаслідок чого мали місце сварки, свідком яких ставала дитина. Від сварок погіршилося самопочуття позивача, яка перебуває у стані стресу, що негативно впливає на стан її здоровя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки спільно не проживають, сімейного бюджету не маємо, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. На примирення сторони не згодні. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON] Як підставу позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 19.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 51. Від шлюбу мають спільну дитин, [PERSON], [INFO]. Вказує, що сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різних поглядів на сімейне життя та ведення господарства. Останнім часом у них з чоловіком виникали непорозуміння, внаслідок чого мали місце сварки, свідком яких ставала дитина. Від сварок з чоловіком погіршувалося її самопочуття, перебувала у стані стресу, що негативно впливало на стан її здоров'я. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, оскільки спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. На примирення з відповідачем вона не згодна. Просить розірвати шлюб, оскільки немає наміру поновлювати подружні стосунки з відповідачем. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що з 19.09.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Дитина зареєстрована та фактично проживає з матір'ю за адресою: вул. Харківський шлях-7, кв.-15, с.м.т. Шевченкове, Шевченківського району, Харківської області (а.с. 6). Судом встановлено, що сумісне життя у сторін не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різних поглядів на сімейне життя та ведення господарства. Останнім часом у них виникали непорозуміння, внаслідок чого мали місце сварки, свідком яких ставала дитина. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть, шлюб існує лише формально. На примирення сторони не згодні. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON] Як підставу позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 28.10.2013 року виконкомом Великохутірської сільської ради Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 03. Мають спільних дітей: Анастасі, [INFO] та Ярослава, [INFO]. Вказує, що сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного порозуміння, різних поглядів на сімейне життя та ведення господарства. Останнім часом з чоловіком виникали непорозуміння, внаслідок чого мали місце сварки, свідками яких ставали діти. Протягом останніх півроку шлюбні відносини фактично припинені, оскільки спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть, шлюб існує лише формально. На примирення з відповідачем вона не згодна. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки немає наміру поновлювати подружні стосунки з відповідачем. У судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, а відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28.10.2013 року сторони перебувають узареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Від шлюбу мають спільних дітей: Анастасію, [INFO] та Ярослава, [INFO] (а.с. 5, 6). Діти зареєстровані та фактично проживають з матірю за адресою: вул. Степова-82, с. Великі Хутори, Шевченківського району, Харківської області (а.с. 7). Судом встановлено, що сумісне життя у сторін не склалося через відсутність взаємного порозуміння, різних поглядів на сімейне життя та ведення господарства. Останнім часом у них виникали непорозуміння, внаслідок чого мали місце сварки, свідком яких є діти. Протягом останніх півроку шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. На примирення сторони не згодні. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітніх дітей, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що до 21.05.2013 вона з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. 12.06.2013 Красилівським районним судом з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. на кожну дитину щомісячно. Її з дочками матеріальне становище з 2013 року змінилося, дочка [PERSON] навчається в Хмельницькому торгово-економічному коледжі. Витрати, які необхідні для забезпечення її харчуванням, одягом, підручниками, предметами особистої гігієни значно зросли, і їх вона забезпечує особисто. Вона є інвалідом 3 групи по зору, працювати фізично не може, а тому утримання дітей здійснює за рахунок своєї пенсії, яка є невеликою. Відповідач є здоровим, працездатним і спроможний надавати належне утримання для їхніх дітей. Просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, і до досягнення ними повноліття. Позивач у судове засідання надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання також надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 31 жовтня 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося , в сім'ї постійно виникають сварки та суперечки. Спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Примирення між ними не можливе. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивачки, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 08. На підтвердження цьому до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що подружжя окремо проживають, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved