Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття сина. В обґрунтування позову вказує, що 12.02.2015 сторони у справі уклали шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З січня 2018 року сторони припинили спільно проживати, дитина залишилася проживати з матір'ю, перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з позов про стягнення аліментів для захисту законних прав та інтересів дитини. Просить задовольнити позов, стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 2000,00 грн. щомісяця з дня подачі позову до повноліття дитини, судові витрати покласти на відповідача. Справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач надав відзив на позов, у якому вимоги про стягнення аліментів визнав у повному обсязі та просив задовольнити позов в цій частині, у задоволенні вимоги про стягнення судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи, заперечував у зв'язку з необґрунтованістю. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.02.2015 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №53 від 12.02.2015, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] Від вказаного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №728 від 11.08.2015 (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Згідно доводів позивачки, сторони спільно не проживають, малолітній син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Як вбачається з відзиву на позов, вказані обставини визнаються відповідачем, у зв'язку з чим відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини справи та наведені вимоги закону, суд дійшов висновку, що вимоги позову про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved