Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 12 жовтня 2002 року Калинівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 28. В обґрунтування позову зазначала, що 12 жовтня 2002 року вона і [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. За час перебування у шлюбі між ними часто виникали непорозуміння і сварки через різні характери та погляди на життя. Відповідач зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп'яніння стає агресивним, влаштовує сварки з будь-якого приводу та ображає її, від чого страждає не лише вона, а також їхні діти. Відповідач [PERSON] ніде не працює, матеріальної допомоги сім'ї він не надає. Вона неодноразово просила його змінити свою поведінку, проте це бажаних наслідків не дало. Вирішити питання щодо лікування від алкоголізму та працевлаштування відповідач не бажає. Вважає, що за таких умов спільне проживання сторін є неможливим. Вони втратили почуття любові і поваги один до одного та припинили подружні стосунки. Їхній шлюб носить лише формальний характер. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала та пояснила, що за час, який надавався судом, сторони не примирилися. Просила суд задовольнити позов та розірвати шлюб між нею і [PERSON], укладений 12 жовтня 2002 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу він не заперечував та пояснив, що за наданий судом час примиритися із позивачем йому не вдалося. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, роз'яснивши наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 12 жовтня 2002 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Калинівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 28. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. За час, який надався судом, подружжя не примирилося. За змістом положень ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, за час, який надався судом, вони не примирилися, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved