Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживача. В обґрунтування позову зазначає, що 23.05.2015 року за адресою: [ADDRESS], він оформив у ФОП [PERSON] заказ-замовлення на виготовлення шафи-купе вартістю 8 375грн. 00 коп. з яких при замовленні ним сплачено 3 600 грн. 00 коп. В подальшому по накладній до замовлення № 380 від 24.05.2015 року він доплатив ще 2 000 грн. 00 коп., а 28.05.2015 року доплатив ще 2 775 грн. 00 коп. Оскільки станом на 27.08.2015 року замовлення не виконано, а грошові кошти йому не повернуті незважаючи на його неодноразові звернення з цього питання до відповідачки, [PERSON] просить суд стягнути з відповідачки на його користь 8 375 грн. 00 коп. сплачених коштів та 8 000 грн. компенсації моральної шкоди. Позивач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно замовлення № 380 від 23.05.2015 року ФОП [PERSON] прийнято замовлення від [PERSON] на виготовлення шафи-купе на загальну суму 8 375 грн. 00 коп. з яких замовником сплачено заставу в сумі 3 600 грн., потім доплачено 2 000 грн., а залишалось до сплати 2 775 грн. Доставка замовлення повинна була бути здійснена 27.06.2015 року о 10 год. 00 хв. (а.с. 5). Відповідно до накладної № 380 від 24.05.2015 року [PERSON] проведено доплату у розмірі 2 000 грн. на користь ФОП [PERSON] (а.с. 6). Згідно накладної від 28.05.2015 року [PERSON] проведено доплату у розмірі 2 775 грн. по замовленню на шафу № 380 (а.с. 7). 17.08.2015 року [PERSON] звернувся до Оболонського РУ ГУ МВС України із повідомленням про злочин, вказуючи на те, що в період часу з 23 по 28.05.2015 року ФОП [PERSON] в магазині на території ринку за адресою: [ADDRESS], отримала від нього грошові кошти у розмір 8 375 грн. на виготовлення шафи-купе, однак замовлення не виконала. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Частиною 10 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров'ю або майну споживача, що виникла у зв'язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів установлено, що між сторонами укладено договір на виконання робіт, який позивачем виконаний в повному обсязі, а відповідачка до його виконання не приступила, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову про стягнення сплачених позивачем за цим договором коштів. Разом з цим умовами укладеного між сторонами договроу не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі його невиконання, а закон пов'язує покладення на виконавця робіт обов'язок по її відшкодуванню лише у випадку завдання шкоди життю, здоров'ю або майну споживача, що виникла у зв'язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством, доказів на підтвердження чого позивачем не надано, тому суд не має правових підстав для задоволення вимоги позову про стягнення компенсації моральної шкоди. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial