Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що від спільного проживання вона та [PERSON] мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, дитина проживає разом із нею, перебуває на її утриманні, відповідач на обліку в лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями не перебуває, його батьки на його утриманні не перебувають, відповідач є особою працездатною, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, має можливість надавати матеріальну допомогу, просила стягувати щомісячно із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1 тис. грн. до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1 тис. грн. до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що вона перебуває у декретній відпустці, в м. Яготині орендує кімнату в гуртожитку, коштами їй допомагають її батьки, дитина почала відвідувати дитячий садок у селі, де проживають її батьки. Вона та дитина проживають то в м. Яготині, то в селі у батьків. Також пояснила, що дитина хворіє, має проблеми із серцем, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою із лікарні. Іншої сім`ї вона не створила. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що він має дитину від першого шлюбу, на утримання якої також сплачуються аліменти, що не заперечувалось позивачкою. Від свого обов`язку по утриманню дитини він не відмовляється, однак при визначенні розміру аліментів просив врахувати його заробітну плату, а також ту обставину, що він офіційно працевлаштований. Обов`язок по утриманню дружини до досягнення дитиною трирічного віку не визнав, пояснивши, що дружина сама повинна працювати. Також пояснив, що він зареєстрований у м. Києві, у гуртожитку, якого не існує. Проживає він у м. Борисполі у приватному будинку, який недобудований, разом із цивільною дружиною та дитиною цивільної дружини. Недобудований будинок належить йому. Крім того, зазначив, що здатен приймати участь у додаткових витратах, які можуть виникнути у зв`язку із лікуванням дитини. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст. ст. 84, 91 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 84, ст. ст. 86-88 цього Кодексу. Судом установлено, що від спільного життя [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матір'ю, перебуває на її утриманні. [PERSON] у добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надає, на обліку в лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями не перебуває, працює, отримує стабільний дохід. Сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, що визнано позивачкою. [PERSON] не працює, перебуває у декретній відпустці. Ураховуючи, що [PERSON] у добровільному порядку свій обов`язок по утриманню дитини до досягнення дитиною повноліття не виконує, однак такий обов`язок визнав, суд вважає, що на [PERSON] слід покласти обов'язок по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. Разом із тим право дружини (матері дитини) на утримання виникає на підставі складу таких юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років або шести років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу і для виникнення у дружини (матері дитини) права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів. Ураховуючи, що малолітній [PERSON], батьком якого є [PERSON], проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, не досяг трирічного віку, [PERSON] може надавати матеріальну допомогу [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, суд вважає, що на [PERSON] слід покласти обов'язок по сплаті аліментів на користь [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. При визначенні здатності чоловіка надавати матеріальну допомогу довідка про доходи [PERSON] не є визначальною, оскільки [PERSON] є особою працездатною, хвороб та інвалідностей не має, проживає у власному, хоч і недобудованому будинку у м. Бориспіль, разом із цивільною дружиною та дитиною цивільної дружини. Така довідка про доходи повинна бути врахована при визначенні розміру допомоги. Інших доказів відсутності у [PERSON] можливості надавати матеріальну допомогу [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку відповідачем не надано. Крім того, суд враховує і посилання [PERSON] на те,що він здатен приймати участь у додаткових витратах, які можуть виникнути у зв`язку із лікуванням дитини. Доводи [PERSON] про те, що [PERSON] може піти працювати, суд оцінює критично, з огляду на те, що право [PERSON] на утримання до досягнення дитиною трирічного віку не залежить від того працюватиме [PERSON], чи ні, крім того, суд враховує ту обставину, що малолітній [PERSON] має проблеми із серцем, що підтверджується довідкою лікарні. Водночас, на думку суду, розмір аліментів повинен бути визначений у частці від заробітку (доходу) [PERSON], оскільки доказів наявності у [PERSON] мінливого та нерегулярного доходу, а також отримання частини доходу в натурі у судовому засіданні не здобуто. При визначенні частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) [PERSON] для сплати аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд враховує ту обставину, що позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відповідач працює, проживає разом із цивільною дружиною та дитиною цивільної дружини, сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, що визнається сторонами по справі, хронічні хвороби та інвалідність у відповідача відсутні, зважає на положення ст. ст. 183, 192 СК України, які надають суду право на визначення частки аліментів і передбачають право платника аліментів звертатись до суду з позовом про зміну розміру аліментів за наявності передбачених законом підстав та вважає, що з [PERSON] щомісяця на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15 грудня 2015 року, та на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/10 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, починаючи з 15 грудня 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial