Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18.10.2005 року. Від вказаного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітного сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Відповідач самоусунувся від своїх обов'язків по утриманню дітей, а тому позивач просила стягувати з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON], [INFO], алімети у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. Позивач позовну заяву підтримала та просила її задовольнити, обгрунтовуючи свою позицію тим, що знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та не взмозі самостійно утримувати неповнолітнього сина. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти обов'язку батька сплачувати кошти на утримання дитини, при цьому не погоджувався із їх розміром. Подав до суду заперечення проти позовної заяви в яких пояснив, що на даний час не працює та не має змоги сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем. Також вказував, що обов'язок по утриманню дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.06.1996 року, який розірвано 18.10.2005 року. Від цього шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем В судовому засіданні встановлено, що з 2013 року відповідач самоусунувся від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. В судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] є також малолітній син [PERSON], [INFO] від іншого шлюбу, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], який також потребує належного матеріального забезпечення. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Позивач обґрунтовуючи суму позову в 2 500 грн. щомісячних витрат безпідставно ототожнювала аліменти на утримання дитини із додатковими витратами та не змогла в судовому засіданні пояснити порядок здійснення цих розрахунків. Більше того, не заперечувала, що розмір її особистих доходів значно менший вказаної суми. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні сторонни дійшли порозуміння та домовленостей про необхідність отримання позивачем та можливість сплати відповідачем щомісячно на утримання дитини 900 грн. Таким чином, враховуючи зазначене, домовленість сторін та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов частково та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 900 (дев'ятсот) грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України в розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial