Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ) звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що їй стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про арешт нерухомого майна, яке належить їй на праві власності за реєстраційним номером 8749000. Відомості вказаного Реєстру свідчать про те, що підставою для реєстрації вищезазначеного обтяження була постанова про арешт майна боржника АА 3368883 від 26 травня 2009 року, прийнята державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Дане обтяження було зареєстровано за № 8749000 26 травня 2009 року реєстратором Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Звернувшись із відповідним запитом відносно арешту нерухомого майна, [PERSON] отримала відповідь Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, згідно якої зазначено, що виконавче провадження в якому була прийнята вищезазначена постанова здійснювалось з примусового виконання виконавчого листа № 2-1907/06, виданого 03 листопада 2006 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] (адреса відповідно до виконавчого листа: [ADDRESS] ) на користь Києво-Святошинського комунального підприємства теплових мереж 2 298,35 грн. боргу. Крім того, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомив про те, що згідно отриманої пошукової інформації за допомогою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження в межах АА 336883 від 26.05.2009 на виконанні у відділу відсутнє, оскільки 30.12.2009 виконавчий документ повернуто стягувачеві. Також зазначив, що відносно [PERSON] в Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області немає (не здійснюється) жодного виконавчого провадження, а отже виконавче провадження в рамках якого прийнята постанова від 26.05.2009 АА336883 було завершене. Позивач просила суд зняти з майна [PERSON] арешт та заборону на його відчуження, накладений постановою АА3368883 від 26 травня 2009 року, прийнятою державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції (правонаступником якого є Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області), що прийнята у виконавчому провадженні № 12823962 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1907/06, виданого 03 листопада 2006 року Києво-Святошинським районним судом Київської області; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. 11.01.2020 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі. Представник позивача подав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Києво-Святошинського районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, причини неявки представника суду не відомі. Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України(далі - ЦПК України) датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України , у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 26.05.2009 року на підставі постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області серії АА номер 336883 було накладено арешт на квартиру за номером [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Із відповіді в.о. начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області від 23.08.2019 вбачається, що згідно отриманої пошукової інформації за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження та наявних матеріалів вбачається, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження за реєстровим номером ВП № 12823962 з виконання виконавчого листа 2-1907/06 виданого 03.11.2006 Києво-Святошинським районним судом про стягнення з [PERSON] (адреса відповідно до виконавчого листа: [ADDRESS] ) на користь Києво-Святошинського комунального підприємства теплових мереж 2 298,35 грн. боргу. Виконавчий документ повернуто стягувачу 30.12.2009 відповідно до п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Реєстратором помилково внесено арешт за прізвищем « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Як вбачається із копії рішення Києво-Святошинського районного суду від 20.10.2006, (справа № 2-1907/06) виконавчий лист на виконання якого послугував накладенням арешту на вищезазначене нерухоме майно, спір виник між Києво-Святошинським комунальним підприємством теплових мереж та [PERSON] , а не [PERSON] . 17.05.2016 змінилась назва виконавчої служби з Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції на Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Вищезазначена інформація є загальновідомою, тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України, остання не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з квартири позивача, так як на виконанні в Києво-Святошинського районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області жодних виконавчих документів, боржником в яких виступає позивач, не перебуває, реєстратор помилково внесено арешт за прізвищем особи « [PERSON] », а не « [PERSON] », відносно якої на час винесення постанови було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-1907/06, у зв`язку з чим підстави для арешту зазначеного майна відсутні. Суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, покладає судові витрати на відповідача за позовом. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 41, 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved