Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 16182 ( шістнадцять тисяч сто вісімдесят дві) гривні, що становить половину витрат, які понесені нею на навчання та проживання сина [PERSON] . В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області [PERSON] після повноліття сина сплачує аліменти в розмірі 2000 в місяць до закінчення сином навчання. Згідно Договору № МРК-19-008, укладеного 06.08.2019 року вона за період навчання сина з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року повинна заплатити 54000,00 гривень. На даний час, нею уже частково оплачено вартість навчання на суму 27824,00 гривень. Крім того за проживання сина в гуртожитку університету нею проведена оплата в сумі 4540 гривень. Всі витрати на утримання сина та його навчання вона понесла особисто. Оскільки, вони з відповідачем, як батьки, несуть однакову відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини та зобов`язані постійно дбати про сина, створювати умови для розвитку його природних здібностей та сприяти здобуттю ним освіти. А тому вона вважає, що відповідач повинен приймати участь в додаткових витратах на навчання. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 2 і 3 ст. 150 СК України встановлено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . З відповідача на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 2000 в місяць до закінчення сином навчання (а.с.6-7). Копією договору № МРК-19-008, укладеного 06.08.2019 року (а.с.100 підтверджено, що [PERSON] за період навчання сина з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року повинна заплатити 54000,00 гривень. Відповідно до копій квитанцій № 82 від 30.08.2019 року, № 16 від 30.01.2020 року, № 09.09.2020 року та № 13 від 05.02.2021 року за навчання сина позивачка оплатила 27824,00 гривень, а згідно копії квитанцій № 79 від 07.02.2020 року та № 14 від 05.02.2021 року за проживання сина в гуртожитку університету позивачка оплатила 4540 гривень (а.с.11-13). Відповідно до ст.180, 185 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у справі (6-1489цс17 від 13.09.2017) дійшла правового висновку, що згідно із частиною першою статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати,тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З огляду на вказане вище, витрати понесені позивачкою по оплаті за навчання сина, пов`язані з необхідністю розвитку здібностей дитини, отримання нею освіти, і в розумінні ст. 185 СК України є додатковими. Враховуючи вищезазначені обставини та норми законодавства, яке регулює спірне питання, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 1/2 частини понесених позивачкою витрат на навчання сина сторін. Виходячи з наведеного суд вважає, що є всі підстави для покладення на відповідача обов`язку сплатити половину суми додаткових витрат на навчання дитини. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України. Відповідно до положень ч.1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 908 грн., від сплати якого позивачка звільнена при пред`явленні позову. Понесення позивачкою судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України підтверджується: квитанцію № 008 від 12.04.2021 про оплату за складання позовної заяви на суму 300 грн.

Outcome: approved