Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2013 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість з урахуванням 3% річних та судового збору у розмірі 112817,58 грн. Виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2013 року досі не здійснено, оскільки з інформації про виконавче провадження вбачається, що у [PERSON] відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення для задоволення вимог позивача. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, [PERSON] є єдиним учасником ТОВ «Ідальго», яке знаходиться за адресою: Київська область,Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34. [PERSON] є керівником зазначеного підприємства. Посилаючись на норми закону та вищевикладені обставини позивач просив стягнути з ТОВ «Ідальго» шляхом звернення стягнення на 100% майна товариства на користь позивача 112817 грн. 58 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. За згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом установлено, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2013 року ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми позики та трьох процентів річних, задоволені вимоги позивача та стягнуто з відповідача на його користь заборгованість з урахуванням 3% річних у розмірі - 111700.57 грн., та витрати по сплаті судового збору у сумі - 1117.01 грн., а всього стягнуто 112817.58 грн. Станом на 03.04.2013 року вказане рішення набрало законної сили. 03 квітня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 112817.58 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2013 року, відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа № 2604/24389/2012. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, [PERSON] є єдиним учасником ТОВ «Ідальго», яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34. Відповідно до ст. 149 ЦК України звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише у разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів. З огляду на ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Представником позивача всупереч положень ст. 60 ЦПК України не доведено та не надано належних доказів, що у відповідача відсутнє інше майно для задоволення вимог [PERSON], а також те, що останній використав своє право щодо стягнення боргу за рішенням суду в порядку його виконання. Враховуючи принцип змагальності сторін, представником позивача не заявлялося клопотань, щодо витребування матеріалів виконавчого провадження, стосовно виконання виконавчого листа Дніпровського райсуду м. Києва № 2604/24389/2012, не дивлячись на те, що таке право їй було роз'яснено відповідно до ст. 10 ЦПК України. За таких обставин коли вимоги позивача є недоведеними, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed