Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалось, тому на даний час у провадження суду перебуває справ про розірвання шлюбу. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати й утримувати дітей. Відповідач у добровільному порядку коштів на їх утримання не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює сезонно та має високий дохід. У судове засідання учасники процесу не з»явилися. Позивачка направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач, що був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 6). Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 6, 7). Діти на даний час проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, умови проживання незадовільні, що підтверджується довідкою № 541, виданою Рівнянською сільською радою 30 липня 2015 року та актом обстеження матеріально - побутових умов проживання позивачки (а. с. 4, 5). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. \~ Відповідач не надав своїх заперечень та не висловив своєї позиції щодо заявленого позову, а позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем він здатний сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, то судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved