Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

У січні 2020 року заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої вказував, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , про що виконавчим комітетом Боянчуцької сільської ради, Заставнівського району Чернівецької області 15 березня 2019 року складено відповідний актовий запис №3. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на земельну ділянку передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,47 га, яка знаходиться на території Боянчуцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. В подальшому, для подання заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, він звернувся до Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області, однак державним нотаріусом при огляді документів було повідомлено, що надані заявником документи не підтверджують родинні відносини між заявником та його померлим батьком, оскільки у свідоцтві про народження заявника його батько записаний як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть, як « [PERSON] », у зв`язку із чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки заявник не може документально підтвердити родинні стосунки із померлим. Оскільки документів, які б могли підтвердити родинні стосунки між померлим [PERSON] та заявником відсутні, нотаріус запропонував звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Посилаючись на вказане, просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , який помер [INFO] , як сина та батька. У судове засідання заявник не з`явився, від нього через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив заяву задовольнити. Від представника заінтересованої особи через канцелярію суду надійшла заява, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення заяви, просив розгляд справи провести у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як убачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про його народження (а.с. 9). [INFO] батько заявника - [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Разом з тим, оформити свої спадкові права заявник позбавлений можливості, оскільки державним нотаріус Заставнівської нотаріальної контори після перевірки документів виявлено розбіжності у правовстановлюючих документах заявника та його покійного батька, що унеможливлює отримати свідоцтво про право на спадщину. Так, згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Як убачається з матеріалів справи, у правовстановлюючих документах заявника та його батька, який помер [INFO] , дійсно містяться розбіжності в частині написання по-батькові заявника, у зв`язку з чим він не має можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] , таким чином встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , об`єктивно підтверджується наданими заявником письмовими доказами по справі в частині наявності родинних відносин між даними особами, а тому враховуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт наявності родинних відносин між заявником та [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved