Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба в справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вона самостійно утримує та виховує доньку [PERSON], [INFO], батько дитини, відповідач [PERSON], матеріально доньці не допомагає, участь у її вихованні, утриманні, взагалі не приймає, не цікавиться її життям, а отже своїх батьківських обов'язків не виконує, в зв'язку з чим позивачка просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Позивачка [PERSON] та її захисник [PERSON] позовні вимоги підтримали, в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Служби в справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність та при винесенні рішення врахувати інтереси неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач після розірвання шлюбу з позивачкою припинив спілкування з донькою [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на її утримання не надає, вихованням дитини та її розвитком не цікавиться. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09 жовтня 1998 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Київського райвиконкому м. Полтави, батьками неповнолітньої - [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23.07.2001 року шлюб, зареєстрований 07 жовтня 1995 року в Полтавському міському Палаці шлюбів, актовий запис № 2029, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розірвано. Доньку [PERSON], [INFO], залишено з [PERSON] (а.с.7). Розірвання шлюбу також підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Полтави. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується довідками про неотримання аліментів, відповідно до яких [PERSON], згідно матеріалів виконавчого провадження № 500/14 від 19.09.2013 року не отримувала аліментів від [PERSON] (а.с.10-11). Згідно довідки, виданої директором та класним керівником Полтавського міського багатопрофільного ліцею № 1 ім. І.П. Котляревського Полтавської міської ради Полтавської області, [PERSON], батько [PERSON], учениці 10 класу (групи ІФ-32) Полтавського міського багатопрофільного ліцею ім. І.П. Котляревського, батьківські збори не відвідував, дитину з ліцею не забирав, з учителями не спілкувався протягом всього терміну навчання з 01 вересня 2013 року по цей час (а.с.14). Вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 13 липня 2007 року [PERSON] засуджений за ч. 4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна (а.с. 16-17). [PERSON] ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, взагалі не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], встановлено, що громадянин [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, що згідно ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. Враховуючи вище викладене та беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 07.10.2014 року, виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.46). Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 267 від 14.10.2014 року, затверджено висновок органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.45). Згідно ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки або один із них може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], не турбується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, порушуючи вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України щодо захисту прав та інтересів малолітніх, їх виховання, турботи про фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому повинний бути позбавлений батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved