overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

у січні 2015року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 1994року Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерської районної державної адміністрації м.Києва за актовим записом № 600 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несхожістю характерами, різними поглядами на життя. Спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбні відносини протягом останніх років. Всі спроби та намагання відновити сімейні відносини ніяких результатів не дали. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з викладених підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та проти його задоволення заперечував. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 1994року Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерської районної державної адміністрації м.Києва за актовим записом №600 (а.с.11). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень, сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, позивач заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

у січні 2015року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 червня 1997року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 681 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несхожістю характерами, різними поглядами на життя. Спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбні відносини з 18.10.2014 року. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з викладених підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та проти його задоволення заперечувала. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, заслухавши думку сторін, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 червня 1997року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом №681 (а.с.5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин з 18 жовтня 2014року, позивач заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 08.10.2010 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені з січня 2014 року, спору щодо розподілу майна та утримання дитини на даний час немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просив суд його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2010 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2014 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу позивачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-04 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 07 серпня 2005 року Великомитницькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис №11, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у нього не склалося через різні погляди на життя, на підставі чого між ними постійно виникали побутові конфлікти та непорозуміння, що негативно впливає на розвиток та виховання їхньої малолітньої дитини. Подружні відносини між ними припинені, вони не проживають разом з 2012 року, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї стало неможливим та суперечить їхнім інтересам. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

У січні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка вказала, що вона з відповідачем [PERSON] з 12 квітня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Керченського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис №194. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З самого народження дитини вихованням займається вона самостійно, оскільки відповідача виховання їхньої спільної дитини не турбувало, спільне господарства вони з відповідачем не ведуть, проживають окремо, втратили один до одного почуття любові та поваги, наміру зберегти шлюб не мають, а тому позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 квітня 2013 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Керченського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис №194. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку- [PERSON], [INFO], шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, оскільки втратили один до одного почуття любові та поваги. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не заявлено. Неповнолітня дитина залишається проживати з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

У січні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягувати із [PERSON] аліменти, щомісячно , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення . Судом встановлено, що позивачка та відповідач [PERSON] з 12 квітня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Керченського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис №194. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів не має. Відповідач не надає позивачці жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього ж кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України закріпила, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, та інші обставини справи. Крім того, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 120 грн.00 коп. витрат на опублікування оголошення про виклик відповідача у пресі газеті «Зоря Полтавщина», що підтверджується квитанцією від 26.02.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

У січні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 28.04.1990 року в Білицькій селищній раді Кобеляцького району Полтавської області,( актовий запис № 8), зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини припинили в червні 2014 року. Причиною розпаді сім'ї є те, що вони різні за характером внаслідок чого між ними постійно виникали суперечки з різних причин. Позивачка прохала суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала . Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив суду, що з позивачкою однією сім»єю не проживає, має намір створити іншу сім»ю. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.04.1990 року в Білицькій селищній раді Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 8 (а.с.5). Від спільного проживання мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбні відносини припинили в червні 2014 року. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

У січні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 17.02.2012 року в відділі ДРАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 4, зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини припинили в квітні 2014 року. Причиною розпаді сім'ї є те, що вони мали різні погляди на життя внаслідок чого між ними постійно виникали суперечки з різних причин. Позивачка прохала суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.02.2012 року в відділі ДРАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 4 (а.с.7). Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбні відносини припинили в квітні 2014 року. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У січні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 26.07.2008 року в відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 52, зареєструвала шлюб з відповідачем Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини припинили в червні 2014 року. Причиною розпаді сім'ї є те, що між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Позивачка прохала суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що спільне проживання припинили в червні 2014 року, на даний час має іншу сім'ю. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.07.2008 року в відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 52 (а.с.4). Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбні відносини припинили в червні 2014 року. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

У січні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,26 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , розташована на території Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. Вона є спадкоємицею за законом. Третя особа [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивачка прохала суд визнати за нею в порядку спадкування право власності за законом на земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] позов підтримали повністю. Представник відповідача голова Василівського сільської в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України »право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів». Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України» право власності припиняється у разі смерті власника» Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». Відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року за № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON](а.с.4). Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серія ПЛ № 093109 від 29.07.2004 року та довідки відділу Держземагенства у Кобеляцькому районі [PERSON] належала земельна ділянка площею 3.26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Василівської сільської ради Кобеляцького району, зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 37 (а.с. 7). Позивачка є спадкоємцем за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Позивачка прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори . Відповідно постанови Кобеляцької ДНК від 24.01.2015 року державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.13). Оскільки позивач є спадкоємцем за законом, то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

у січні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 15.07.2011 року. В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зазначила, що наразі перебуває у тяжкому матеріальному становищі, чоловік відмовився надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює, має постійний заробіток, на утриманні інших дітей не має, тому просила стягнути з [PERSON] на її користь 1/6 частину всіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною трирічного віку до [INFO] року. Сторони в судове засідання не з»явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглянути справу у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 15.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Яблунівської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с.3). У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження а.с.4. Встановлено, що [PERSON] має постійне місце роботи - ТОВ «АВГ КОМПАНІ», працює на посаді комірника. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Повно та всебічно оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку про доведеність позивачкою обґрунтованості та розміру аліментів на її утримання. Враховуючи вищевикладен, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved