Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що відповідач звернувся до позивача метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 08 лютого 2008 року.При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та а Тарифи, які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву, між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 30 червня 2020 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 28966,52 грн, яка складається з: 2858,13 грн - заборгованість за кредитом, 25343,04 грн - по відсоткам за користування кредитом, 765,35 грн - за пенею за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 08 лютого 2008 року в розмірі 28966,52 грн та судові витрати. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Позивачем до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому останній просив справу розглядати без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 38). У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 08 лютого 2008 року відповідач підписав заяву, в якій зазначено, що банк на підставі цієї угоди має право виплатити клієнтові винагороду за надані банку послуги (виконані роботи). Повний перелік оплачуваних банком послуг і умови їх надання та оплати визначаються або Правилами, розміщеними на сайті банку, або окремо підписаною угодою між клієнтом і банком. Також, в заяві зазначено, що відповідач ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження. Крім того, в заяві зазначено, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, у зв`язку з цим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн + 5 % від суми позову. До того ж, в заяві вказано кредитний ліміт у сумі 500 грн, базову процентну ставку за кредитом - 1,9 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячну комісію - 1 %. Банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт. Банк інформує клієнта щодо розміру спершу встановленого кредитного ліміту у пам`ятці клієнта. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 08 лютого 2008 року[PERSON] підписано заяву про оформлення на своє ім`я кредитної картки «Кредитка «Універсальна» з кредитним лімітом в сумі 500 грн, базовою процентною ставкою за кредитом - 1,9 % на місяць на залишок заборгованості, що підтверджується його підписом на заяві. Отже, відсоткова ставка на рік за укладеним сторонами договором складає 22,80 % річних. Таким чином, сторони узгодили умови договору щодо розміру процентів за користування кредитними коштами. Як зазначено вище, заяву про оформлення на своє ім`я кредитної картки «Кредитка «Універсальна», в якій міститься, зокрема, базова процентна ставка за кредитом, підписана [PERSON] 08 лютого 2008 року. Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Таким чином, між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке змінило найменування на АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кошти в вигляді кредитного ліміту, який періодично змінювався банком, на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць на суму залишку заборгованості. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] отримана картка за № [NUMBER] зі строком дії до останнього дня 12.2011 року, про що свідчить довідка АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 10). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 30 червня 2020 року складає 25343,04 грн. Згідно 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За умовами укладеного сторонами договору, а саме пункту 5.4 Умов та Правил надання банківських послуг, який передбачає строк погашення кредиту в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці (в полі MONTH). Як зазначалось вище строк дії картки № [NUMBER] , встановлений до 12.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць на суму залишку заборгованості. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» та Умов та правил надання банківських послуг сплату процентів визначено щомісячно (п. 5.4 Умов та правил надання банківських послуг). Отже, сторони погодили як щомісячне виконання зобов`язання, так і строк кредитування до 31 грудня 2011 року. Із наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем заборгованість по відсоткам за користування кредитом розрахована за період з 25 березня 2008 року по 01 серпня 2019 року в сумі 25343,04 грн. Враховуючи викладене суд вважає, оскільки зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після 31 грудня 2011 року позивач не мав права нараховувати відповідачу проценти за користування кредитними коштами. Суд вважає, оскільки право позивача нараховувати проценти за користування кредитом припинилось з 01 січня 2012 року, то вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості по процентами за користування кредитом за період з 01 січня 2012 року по 01 серпня 2019 року не підлягає задоволенню за необґрунтованістю. Отже, станом на 01 січня 2012 року відповідачу підлягали нарахуванню проценти, розмір яких становить 2039,82 грн. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (ст. ст. 610,611 ЦК України) За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як зазначалось вище, сторони в заяві від 08 лютого 2008 року погодили, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, у зв`язку з цим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн + 5 % від суми позову. Із наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08 лютого 2008 року та виписки за договором № б/н від 08 лютого 2008 року вбачається, що відповідачем порушено терміни платежів за грошовими зобов`язаннями, передбаченими вказаним договором, більше ніж на 120 днів, тому з урахуванням ціни позову (2858,13 грн (тіло кредиту) + 2039,82 грн (проценти за користування кредитом) + 250 грн (фіксована ставка штрафу) = 5147,95 грн), розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 507,40 грн. Враховуючи викладені вище обставини суд вважає, що заборгованість відповідача зі сплати тіла кредиту складає 2858,13 грн, процентів за користування кредитом - 2039,82 грн та штрафу - 507,40 грн, а загальна заборгованість складає 5405,35 грн. В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2102 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 30). Оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 392,25 грн

Outcome: partial