Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

У серпні 2020 [PERSON] звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , 1927 року народження та сином [PERSON] , 1965 року народження. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Його спадкоємцем за заповітом є позивач, який звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями, проте нотаріус у його видачі відмовив у зв`язку з відсутності правовстановлюючого документу на нього. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS] . Позивач, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. До позовної заяви додано його заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, направив до суду листа в якому судове засідання просить провести без його участі, позовні вимоги підтримує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З довідки № 281 виданої 10.08.2020 року виконкомом Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області встановлено, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] мало статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , 1927 року народження, а членами двору були: дружина - [PERSON] , 1931 року народження та син - [PERSON] , 1965 року народження (а.с. 13). Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військові службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином, право власності на майно колгоспного двору, що розташоване в [ADDRESS] , після його припинення збереглось за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, по 1/3 частці кожному. Вартість спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами станом на 04.08.2020 року складає 24901,00 грн., що підтверджується висновком про вартість майна (а.с. 18) та згідно технічного паспорта, на території господарства за адресою: [ADDRESS] наявний житловий будинок - А-1, веранда - а-1, сараї - Б-1, б-1, погріб - В-1. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Її спадкоємцем за заповітом, у тому числі і на 1/3 частку у спірному будинку, є позивач [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому він прийняв спадщину після смерті [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Спадкоємцем за заповітом після померлого є позивач [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 980/02-31 від 08 серпня 2020 року йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього (а.с. 15). Судом отримано Інформаційну довідку № 229978752 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , в яких відомості щодо житлового будинку з надвірними будівлями відсутні. Враховуючи, що позивач [PERSON] має право на 1/3 частку у спірному будинку, як член бувшого колгоспного двору та як спадкоємець за заповітом, вчасно звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] , яким належало по 1/3 частці у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, як членам бувшого колгоспного двору, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суд вважає можливим визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS] , на 1/3 частку, як члена бувшого колгоспного двору, на 1/3 частку, як успадковане після померлої [PERSON] та 1/3 частку, як успадковане після померлого [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про розподіл судових витрат на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved