Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

у серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 31.03.2013 року. Від спільного шлюбу у них дітей немає. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, у зв'язку із чим між ними часто виникають суперечки та непорозуміння. Разом сторони не проживають та не підтримують шлюбні стосунки з липня 2014 року. Після розірвання шлюбу, просить відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася; у поданій до суду заяві вона просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Окрім того, позивач зазначає, що у строк, наданий судом, примирення між нею та відповідачем не відбулося. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а тому, з огляду на згоду позивача слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.03.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.4). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, у зв'язку із чим між ними часто виникають суперечки та непорозуміння. Разом сторони не проживають та не підтримують шлюбні стосунки з липня 2014 року. У строк, наданий судом, позивач та відповідач не примирилися. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Також, суд вважає, що слід відновити дошлюбне прізвище позивача. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved