Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 26 березня 2015 року з відповідачем уклали договір позики на строк до 7 липня 2015 року в розмірі 455000 грн для відновлення платоспроможності відповідача, що був банкрутом. 1 квітня 2015 року [PERSON] перерахував кошти в розмірі 205000 грн платіжним дорученням № 61372487 та 250000 грн платіжним дорученням № 61373703. 27 квітня 2015 року між сторонами було укладено договір позики в розмірі 12000 грн на строк до 7 липня 2015 року. Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 26 травня 2015 року у справі № 10/283 було припинено провадження про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Долинська агропромислова фірма ім. Сичова М.І.» у зв'язку із задоволенням всіх вимог кредиторів та наявністю у банкрута майна, що дає можливість продовжувати підприємницьку діяльність. 22 червня 2015 року [PERSON] перерахував на користь Відкритого акціонерного товариства «Долинська агропромислова фірма ім. Сичова М.І.» 12000 грн. Відповідно до п. 1 договорів позики від 26 березня 2015 року та від 27 квітня 2015 року відповідач зобов'язаний повернути позику до 7 липня 2015 року, однак зобов'язань за цими договорами не виконав. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Відкритого акціонерного товариства «Долинська агропромислова фірма ім. Сичова М.І.» за довіреністю Сааді Р.М. у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що відповідно до договору позики від 26 березня 2015 року [PERSON] передав у позику Відкритому акціонерному товариству «Долинська агропромислова фірма ім. Сичова М.І.» 455000 грн на строк до 7 липня 2015 року (а. с. 6). Згідно платіжних доручень № 61372487 від 1 квітня 2015 року, № 61373703 від 1 квітня 2015 року [PERSON] перерахував Відкритому акціонерному товариству «Долинська агропромислова фірма ім. Сичова М.І.» 205000 грн та відповідно 250000 грн за договором позики (а. с. 3, 4). 27 квітня 2015 року [PERSON] передав у позику Відкритому акціонерному товариству «Долинська агропромислова фірма ім. Сичова М.І.» 12000 грн на строк до 7 липня 2015 року (а. с. 7). Вищевказану суму позики в розмірі 12000 грн [PERSON] перерахував Відкритому акціонерному товариству «Долинська агропромислова фірма ім. Сичова М.І.», згідно платіжного доручення № 63032287 від 22 червня 2015 року (а. с. 5). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Таким чином, відповідач Відкрите акціонерне товариство «Долинська агропромислова фірма ім. Сичова М.І.», відповідно до правила ст. 253 ЦК України є таким, яке прострочило виконання зобов'язання з 8 липня 2015 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові № 6-37цс15 від 1 квітня 2015 року Верховний Суд України зробив правовий висновок, зокрема про те, що звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за договором позики у зв'язку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. У разі прострочення виконання грошового зобов'язання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно ст. 625 ЦК України. Крім того позикодавець має право отримати проценти від суми позики, згідно ст. 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором. Факт повернення суми позики до звернення позивача до суду, але з порушенням встановленого договором позики строку повернення, не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої ст. ст. 625, 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідно до вищевказаного, документом, що підтверджує виконання зобов'язання є, зокрема розписка про одержання виконання, наявність у боржника боргового документа, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Беручи до уваги вищевикладене, оскільки Відкрите акціонерне товариство «Долинська агропромислова фірма ім. Сичова М.І.» не виконало зобов'язання, що стосуються повернення позики у визначений договорами позики строк, відповідно з нього підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] заборгованість за цими договорами позики. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача Відкритого акціонерного товариства «Долинська агропромислова фірма ім. Сичова М.І.» підлягає стягненню на користь [PERSON] 3654 грн документально підтверджених судових витрат, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору (а. с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved