Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У серпні 2014 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із зазначеним позовом та просять стягнути з [PERSON] солідарно на користь [PERSON] та [PERSON] 40 851,32 гривень суми заборгованості за договором позики від 05.06.2010 року, з яких 27 808,00 гривень - сума основної заборгованості за договором, 10 149,92 гривні - пені, 2 059,16 гривень - сума з урахуванням встановленого індексу інфляції та 834,24 гривень - 3% річних; розірвати договір купівлі-продажу та установки металопластикових вікон № 05/10 від 05.06.2010 року та стягнути з [PERSON] солідарно на користь [PERSON] та [PERSON] 93 642,30 гривень суми заборгованості за договором купівлі-продажу та установки метало пластикових вікон № 05/10 від 05.06.2010 року, з яких 71 743,70 гривень - сума основної заборгованості за договором, 11 231.33 гривень - пені, 8514.96 гривень - сума з урахуванням встановленого індексу інфляції, 2152,31 гривень - 3% річних. У подальшому позивачі уточнили свої позовні вимоги в частині розміру стягнення за обома договорами та просили суд стягнути з [PERSON] 27 808,00 гривень - сума основної заборгованості за договором позики, 10149,92 гривні - пені, 3431, 46 гривень - інфляційного збільшенні суми боргу та 2505, 01 гривень - 3% річних; та стягнути суму передоплати за договором купівлі-продажу та установки металопластикових вікон № 05/10 від 05.06.2010 року у розмірі 71 743,70 гривень та 10973,84 гривень - пені та 7174, 37 грн. штрафу. Свої вимоги мотивували тим, що 05.06.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого відповідач отримав позику, але не повернув її в повному обсязі, а також тим, що відповідач порушив умови договору купівлі-продажу та установки металопластикових вікон № 05/10 від 05.06.2010, що укладений між [PERSON] та [PERSON], не виконавши свої зобов'язання в повному обсязі. У судове засідання позивачі та представник позивачів не з'явився, представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання був належним чином повідомлений, подав заяву про перенесення судового засідання у зв'язку з необхідністю підготувати заперечення та подати раніше не подані докази, оскільки перебував за межами країни, повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як свідчать матеріали справи, 05.06.2010 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, у відповідності до якого [PERSON] надала [PERSON] позику у розмірі 55 616,00 гривень, що на день укладання договору згідно офіційного курсу НБУ становило 7040 доларів США. Відповідно до пункту 2 договору позики, грошові кошти у сумі 55 616,00 гривень були одержані відповідачем повністю готівкою до підписання даного договору. У відповідності до п. 1 договору позики, сума позики повертається в наступному порядку: до 05 липня 2010 року - 13 904,00 гривні, до 05 серпня 2010 року - 13 904,00 гривні, до 05 вересня 2010 року - 13 904,00 гривні, до 05 жовтня 2010 року - 13 904,00 гривні. Разом з тим, відповідач не здійснив оплату двох останніх платежів - у розмірі 27 808,00 гривень. Відповідач у свою чергу не надав суду доказів повернення зазначених коштів. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, у відповідності до пункту 5 договору позики, у випадку порушення строку повернення позики, боржник має сплатити кредитору пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами позивача відносно того, що стягненню за договором позики підлягає сума боргу з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних від простроченої суми а також пеня, встановлена в договорі позики у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Враховуючи час прострочення, сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 09.08.2011 по 08.08.2014 складає 31239, 46 грн., при цьому інфляційне збільшення становить 3431, 46 грн. 3% річних за 1096 днів прострочення становить 2505, 01 грн. Пеня за 365 днів прострочення суми боргу у розмірі 27 808,00 грн. складає 10 149,92 гривень. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 05.06.2010 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу та установки металопластикових вікон № 05/10. Згідно умов зазначеного договору (п. 3.3.) [PERSON] здійснила передоплату у розмірі 71 743,70 гривень, що становить 100% вартості договору. Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується відповідною розпискою на суму 71 743,70 гривень. Відповідно до пункту 2.1 договору купівлі-продажу відповідач зобов'язався встановити [PERSON] вікна належної якості через 1 місяць з дня підписання договору. Датою передачі (установки) визначена в договору - 05.07.2010. Згідно п. 2.1 договору купівлі-продажу адресою передачі (установки) є будинок [ADDRESS]. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 662 цього ж Кодексу, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно зі статтею 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання за договором купівлі-продажу не виконав, вікна не поставив та не встановив. Відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження виконання ним умов договору купівлі-продажу ані в установлені договором строки, ані пізніше. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1. договору купівлі-продажу, за несвоєчасну передачі та установку вікон продавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми договору за кожен день прострочення. У період з 09.08.2013 року по 12.08.2013 року облікова ставка НБУ становила 7,0000%, в період з 13.08.2013 року по 14.04.2014 року - 6,5000%, в період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року - 9,5000%, в період з 17.07.2014 року по 08.08.2014 року - 12,5000%. Враховуючи час прострочення та зазначений розмір облікової ставки НБУ у відповідний період, пеня за останні 365 днів прострочення складає 10 973,84 гривень. Крім того, згідно п. 4.2. договору купівлі-продажу, за несвоєчасну передачі та установку вікон продавець сплачує штраф у розмірі 10% від суми договору. Відповідно до цього пункту розмір штрафу становить 7 174, 37 грн. Відповідно до ст. 622 ЦК України, боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, завдані порушенням зобов'язання, не звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованим вимоги позивача щодо повернення суми, сплаченої за договором купівлі-продажу в якості передоплати. Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Беручи до уваги те, що відповідач істотно порушив умови за договором купівлі-продажу, металопластикові вікна не поставив та не встановив їх в обумовлені строки, внаслідок чого інша сторона договору втратила інтерес до зобов'язання, суд вважає вимогу позивача щодо розірвання зазначеного договору. Відповідно до ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. У позовній заяві позивачі просили стягнути з відповідача грошові суми за договором позики та договором купівлі-продажу на користь позивачів в солідарному порядку. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. За таких обставин, позивач [PERSON], хоч і не є стороною укладених його дружиною договорів, є особою, у якої на підставі зазначених договорів виникли відповідні права та обов'язки. За таких обставин, суд вважає правомірними вимоги позивачів щодо стягнення грошових сум з відповідача на користь позивачів в солідарному порядку. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача в сумі 1345,00 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved