Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Свої вимоги обгрунтовував тим, що 21.08.2014 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут ім. І. Сікорського» (виконавець) та [PERSON], [PERSON] (замовники), укладено Договір №5-2014/с ФЛ , відповідно до умов якого освітній заклад зобов'язувався надати і надав [PERSON] освітню послугу за рахунок коштів державного бюджету, а замовники зобов'язувалися вносити плату готівкою щосеместрово, однак кошти за другий семестр до каси університету сплачені не були, таким чином, відповідачі не виконали умови договору. З огляду на зазначене, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості за Договорм №5-2014/с ФЛ про надання освітньої послуги. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. 21.08.2014 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут ім. І. Сікорського» (виконавець) та [PERSON], [PERSON] (замовники), укладено Договір №5-2014/с ФЛ , відповідно до умов якого освітній заклад зобов'язувався надати [PERSON] освітню послугу за рахунок коштів державного бюджету, а замовники зобов'язуються вносити плату готівкою щосеместрово не пізніше 5 днів після початку чергового обумовленого терміну оплати окрім першого внеску, який вноситься не пізніше 31 серпня року вступу на 5 курс і до 31 січня за другий семестр, однак зазначені кошти відповідачами за другий семестр до каси університету сплачені не були. Наказом Національного технічного університету України «Київського політехнічного інституту ім. І. Сікорського» № 1433-с від 30.06.2015 року [PERSON], який закінчив повний курс навчання в університеті з терміном навчання 10 місяців, здобув освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста за спеціальністю 7.02030304 «Перекладач» присвоєно кваліфікацію перекладача з англійської та німецької мов та видано диплом спеціаліста. З огляду на зазначене вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання за вищевказаним договором, відповідно до умов якого видав студенту документ про освіту державного зразка про отримання освітньо-кваліфікаційного рівня. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 4.3 договору, відповідачі були зобов'язані до 31.01.2015 року внести плату готівкою у розмірі 8560, 00 грн за другий семест навчання, однак оплату вартості освітньої послуги, наданої у 2 семестрі навчання, відповідачі так і не здійснили чим порушили положення чинного законодавства та свої зобов'язання за Договором, внаслідок чого у них виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 8550, 00 грн. Згідно п. 5.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства. З огляду на вище викладене, повно та об'єктивно дослідивши обставини справи, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Національного технічного університету України «Київського політехнічного інституту ім. І. Сікорського» заборгованість за договором про надання освітньої послуги №5-2014/с ФЛ від 21.08.2014 року витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі у розмірі 8560 грн. 00 коп. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 378 грн. 00 коп. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 610, 611, 625, Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved