Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

У серпні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позову позивач зазначив, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав заяву №б/н від 02.06.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 15.07.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 19917,73 грн., що складається з: 8859,70 грн. заборгованості за тілом кредиту; 4137,27 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 4803,96 грн. пені за прострочене зобов`язання; 692,15 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. штраф (фіксована частина); 924,65 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.43-44). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника позивача (а.с.7). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та штрафів, в іншій частині вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні (а.с.55). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та штрафів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем в цій частині. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.13). Між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.13), а також довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.14). Згідно зі змітом анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідач згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно вимог ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). За змістом ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 15.07.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 19917,73 грн., що складається з: 8859,70 грн. заборгованості за тілом кредиту; 4137,27 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 4803,96 грн. пені за прострочене зобов`язання; 692,15 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. штраф (фіксована частина); 924,65 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-12). Виходячи з того, що відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованими. Щодо вимог про стягнення з відповідача пені та штрафів суд зазначає наступне. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Згідно положень ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені, так і штрафу. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року та № 6-1374цс17 від 01 жовтня 2017 року. З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що відповідач визнав позов частково та його визнання прийняте судом, суд знаходить позов обґрунтованим в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 02.06.2011 року в загальній сумі 14421,62 грн., яка складається з: 8859,70 грн. заборгованості за тілом кредиту; 4137,27 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 500 грн. штраф (фіксована частина); 924,65 грн. штраф (процентна складова). У задоволенні вимог про стягнення з відповідача 4803,96\~грн.\~ пені\~за прострочене\~зобов`язання,\~692,15\~грн.\~ пені\~за несвоєчасність\~сплати боргу\~на суму\~від 100\~грн., суд вважає за необхідне відмовити, у зв`язку із забороною подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Згідно ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1390,80 грн.

Outcome: partial