Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

У серпні 2019 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) в сумі 144 057 грн. 93 коп. у зв`язку з несплатою аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , судовий збір у розмірі 1 440 грн. 57 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн., а всього 150 498 грн. 50 коп. В обґрунтування позову зазначає, що з 23 вересня 2006 року по 17 грудня 2008 року позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красногвардійського районного суду м Дніпропетровська від 03.03.2008 року по справі № 2-704/2008 з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного вику, починаючи стягнення з 30.01.2008 року, і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка пред`явила виконавчий лист до виконання у виконавчу службу Красногвардійського району м. Дніпра. Однак, потім цей виконавчий лист був втрачений і вона була вимушена отримати у суді дублікат виконавчого листа і пред`явити його до виконання. Весь цей час відповідач нерегулярно або не в повному обсязі, або взагалі не сплачував аліменти, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка на теперішній час складає 144 057 грн. 93 коп. Позивачка неодноразово зверталась до виконавчої служби та на теперішній час звернулась до поліції для притягнення відповідача до кримінальної відповідальності. Крім того, державним виконавцем відповідач неодноразово попереджався про наявність заборгованості, а також про відповідальність за її несплату. Згідно розрахунків державного виконавця станом на 27.06.2019 року (з січня 2008 року по 27 червня 2019 року) заборгованість відповідача по аліментам складає 144 057 грн. Станом на 08 липня 2019 року пеня за несплату аліментів за розрахунками позивача становить 2 108 105 грн. 89 коп., однак з урахуванням вимог ст. 196 СК України позивачка просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 144 057 грн. 93 коп., що не перевищує 100% від суми заборгованості по аліментам. У зв`язку з викладеним позивачка звернулась до суду з даним позовом. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що з 23 вересня 2006 року позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 23 вересня 2006 року, актовий запис № 1014. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 5 вересня 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 817. 17 грудня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 393. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2008 року по справі № 2-704/2008 було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 січня 2008 року і до повноліття дитини, на користь матері [PERSON] . Вказане рішення суду набрало законної сили 14 березня 2008 року. На підставі зазначеного рішення суду 19 березня 2008 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська був виданий відповідний виконавчий лист. Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні у Красногвардійському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції за номером виконавчого провадження 6778995. 30 травня 2008 року виконавче провадження № 6778995 було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». У 2018 році [PERSON] звернулась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки вищезазначений виконавчий лист було втрачено. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року по справі № 2-704/2008 року було задоволено заяву [PERSON] про видачу дубліката виконавчого листа та видано [PERSON] дублікат виконавчого листа № 2-704, виданого 19.03.2008 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 січня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини - [PERSON] , допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць - для подальшого виконання. Постановою старшого державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Корчемкіної М.В. від 29 січня 2019 року було відкрито виконавче провадження ВП № 58203689 з виконання дубліката виконавчого листа № 2-704/2008, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 19 грудня 2018 року. З розрахунку заборгованості за виконавчим провадженням ВП № 58203689, складеного державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Корчемкіною М.В. вбачається, що заборгованість [PERSON] за період з січня 2008 року по 27 червня 2019 року становить 144 057 грн. 93 коп. При цьому, у серпні 2019 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 144 057 грн. 93 коп. за період з січня 2008 року по 08 липня 2019 року. Як зазначено у ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Однак, стороною позивача перед судом не доведено вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів. Так, з матеріалів справи вбачається, що 30 травня 2008 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-704/2008 було закінчено. При цьому, виконавче провадження з виконання дубліката виконавчого листа № 2-704/2008 було відкрито державним виконавцем лише 29 січня 2019 року. Чи сплачував відповідач аліменти у період після 30 травня 2008 року до 29 січня 2019 року матеріали справи не містять. В рамках відкритого 29 січня 2019 року виконавчого провадження ВП № 58203689 було розраховано заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів, при цьому заборгованість була розрахована в тому числі і за минулий період, а саме за період з січня 2008 року по 27 червня 2019 року. Оскільки заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період починаючи з січня 2008 року була розрахована державним виконавцем лише після відкриття 29 січня 2019 року виконавчого провадження ВП № 58203689, то суд вважає, що вина відповідача у виникненні заборгованості за період до 29 січня 2019 року є недоведеною, а тому і підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені) за вказаний період відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Згідно положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. Однак, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідачу [PERSON] на адресу його фактичного проживання була направлена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 58203689 від 29 січня 2019 року, та не надано доказів на підтвердження факту отримання відповідачем вказаної постанови. Отже, матеріали справи не містять доказів, що відповідачу на теперішній час відомо про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження ВП № 58203689, а отже як наслідок і не доведено, що відповідач умисно ухиляється від виконання зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дитини. Разом з цим, суд звертає увагу, що задоволення вимог про стягнення неустойки (пені) можливе лише за умови доведення факту вини боржника у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, оскільки неустойка (пеня) виконує функцію майнового покарання за умисне невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене, оскільки позивачем не надано належних доказів, які б давали суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] будучи належним чином обізнаним про наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання дубліката виконавчого листа № 2-704/2008, умисно не виконує зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дитини, тобто не доведено вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, суд приходить до висновку, що на теперішній час не доведено необхідності застосування до відповідача такого способу забезпечення виконання зобов`язання, як стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] на теперішній час відсутні. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати [PERSON] по справі підлягають віднесенню на сторону позивача. На підставі ст. 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15, 549 ЦК України, та

Outcome: dismissed