Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У січні 2015 року ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Позивач вказував та те, що [PERSON], працюючи на посаді водія автотранспортних засобів цеху №60 ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», використавши завідомо підроблені документи - рахунок та чек Готелю «Адрія» ТОВ «Єврохотелсістем, який розташований у м.Києві, заволодів частиною коштів, які були видані йому під звіт та частиною грошових коштів, отриманих після приїзду зі службового відрядження у якості компенсації витрат на проживання у готелі. За даним фактом слідчим управління УМВС України в Миколаївській області було порушено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 грудня 2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON], закрито та звільнено від кримінальної відповідальності в зв'язку із закінченням строків давності. Посилаючись на нереабілітуючі підстави звільнення відповідача від кримінальної відповідальності та доведений досудовим розслідування факт вчинення злочину, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 672 грн. матеріальної шкоди. В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлений позов. Просили про його задоволення. Відповідач проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працював водієм автотранспортних засобів цеху № 60 ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект». 20.06.2011 року відповідача було направлено у службове відрядження до м. Києва строком на три дні з 22.06.2011 року по 24.06.2011 року включно. Згідно платіжної відомості № 1304 від 20.06.2011 року відповідачу було видано в якості авансу на проживання та добові 1000 грн. готівкою. Після приїзду з відрядження [PERSON] до бухгалтерії ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» було надано звіт про використання коштів, виданих у службове відрядження. Відповідно до наданого ним звіту, його витрати на проживання під час службового відрядження склали 1842 грн., з яких 672 грн. - витрати на проживання в готелі «Адрія» ТОВ «Єврохостелсістем». На підтвердження чого, відповідачем було надано до бухгалтерії підприємства оригінали первинних документів, а саме рахунок Готелю «Адрія» ТОВ «Єврохотелсістем» № 0675/2011 від 24.06.2011 року на суму 672 грн. з ПДВ та фіскальний чек № 0675 від 24.06.2011 року про сплату ним 672 грн. На підставі наданих документів, ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» компенсувало останньому витрати під час відрядження у розмірі 1147 грн. Проте, відповідно до висновків експерта НДКЦ УМВС України в Миколаївській області № 30 від 18 червня 2014 року, проведеного в рамках кримінального провадження, відтиск прямокутного штампу ТОВ «Єврохотелсістем» у номері рахунку на ім'я [PERSON] № 0675/2011 від 24.06.2011 року нанесений не штампом ТОВ «Єврохотелсістем», а іншим штампом. Зображення друкованого тексту у фіскальному чеку № 0675 від 24.06.2011 року нанесений за допомогою друкувального пристрою - матрично-голчастого принтера. Друкований текст на фіскальному чеку № 0675 від 24.06.2011 року та на фіскальних чеках за 05.06.2011 року, вилучених в готелі «Адрія», нанесені за допомогою різних друкувальних пристроїв матрично-голчастого принтера та термопринтера відповідно. Тобто, надані відповідачем номер рахунку та фіскальний чек є підробленими. Доказів, які б спростовували зазначені обставини відповідачем не надано. За даним фактом слідчим управління УМВС України в Миколаївській області було порушено кримінальне провадження. Дії [PERSON] кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.12.2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON], закрито та останнього звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності. Загальні підстави і умови матеріальної відповідальності працівників, а також випадки їх повної матеріальної відповідальності встановлені главою ІХ Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Так, згідно зі статтею 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, зокрема, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Матеріальна відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (п.3 ст.134 КЗпП) у повному розмірі шкоди покладається і в тих випадках, коли працівник був звільнений від кримінальної відповідальності у зв'язку зі спливом строку давності для притягнення до кримінальної відповідальності, або з інших підстав, передбачених законом ( п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 29 грудня 1992 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам , організаціям їх працівниками»). За такого, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved