Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У серпні 2021 року, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (надалі - позивач) звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , 10 листопада 2020 року було укладено Договір про споживчий кредит № 133_0157. Банк взяті на себе зобов`язання виконав, відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] , надав відповідачу кредитні кошти в загальному розмірі 50 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 09 листопада 2025 року, та сплатою процентів в розмірі 56% річних. Проте, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка складає 52 290,03 грн. Тому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою суду від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом отримання судового виклику, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення, яким відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження, позовну заяву з додатками - 09.09.2021 року, однак не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, матеріалами справи встановлено, що10 листопада 2020 року між відповідачем [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України» було укладено Договір про споживчий кредит № 133_0157 (надалі Договір). Відповідно до п. 1.1.12 Договору Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] . Згідно п. 2.2. Договору, Банк надав відповідачу кредит в загальному розмірі 50 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 09 листопада 2025 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. За користування кредитом відповідач зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних (п. 2.4.1 Договору). Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати усі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання у строки, обумовлені Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором, а у випадку порушення умов цього Договору достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено договором. За порушення взятих на себе зобов`язань по не своєчасному поверненню основної суми боргу та/або процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на корить банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за яких сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % від уми простроченого платежу (п. 4.3, п. 8.3 Договору). Так, судом встановлено, що позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав в частині повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 22 червня 2021 року заборгованість відповідача становить 52 290,03 грн., яка складається із: суми прострочених чергових платежів за кредитом (основний борг) - 46 174,18 грн.; суми прострочених відсотків за користування кредитом - 5 237,10 грн.; загальної суми 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсоткам - 182,10 грн.; втрат від інфляції по кредиту та процентам - 696,65 грн. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 52 290,03 грн. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 52 290,03 грн. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved