Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У серпні 2015р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Азовелектросталь» про про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за порушення строків її виплати, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що він з 17.06.2013 року і по теперішній час працює в ПрАТ «Азовелектросталь» на посадів чистильника металу, відливків, заготовок, виробів та деталей, зайнятим очисткою дроб'ю і металевих деталей та виробів. Починаючи з серпня 2014 року і по квітень 2015 року (включно) відповідачем йому була нарахована, але не сплачена заробітна плата. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2014 року по квітень 2015 року в розмірі 10622,77 грн., а також компенсацію за порушення строків її виплати у розмірі 3805,70 грн Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позовні вимоги визнає частково, в частині заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 10622,77 грн., інші позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 17.06.2013 року по теперішній час, що підтверджується записами у трудовій книжці. Як вбачається з заперечень на позовну заяву ПрАТ «Азовелектросталь» та довідки №10622,77 від 11.09.2015 року заборгованість у підприємства перед [PERSON] станом на 11.09.2015 року складає 10622,77 грн. При цьому суд зазначає, що вказана сума заборгованості по заробітній платі вказана вже з урахуванням утримань передбачених законом податків та обов'язкових платежів. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погоджені з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 2 ст.233 КЗпП України передбачено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] не була виплачена заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2014р. - квітень 2015р. (включно) року в розмірі 10622,77 грн. та ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На теперішній час заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачем не погашена. Згідно з розрахунку відповідача, розмір компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати позивачу складає 3719,07 грн. Розрахунок позивача суд не бере до уваги, у звязку з тим, що він не підтверджується матеріалами справи. При цьому суд зазначає, що розрахунок ПрАТ «Азовелектросталь» зроблений відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати від 20 грудня 1997 р. N 1427, згідно п.2.3 якого компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial