Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, у якому просив: - усунути перешкоди щодо участі у вихованні дитини та вільному спілкуванні з дитиною батьком, шляхом зобов'язання [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]; - надати позивачу право зустрічей з сином [PERSON] 3 дні на тиждень з 17:00 год. п'ятниці по 12:00 неділі та 1 день у будній день (вівторок або середа) протягом 4 год. з 16:00 год. по 20:00 год. без порушення режиму дитини та з врахуванням її стану здоров'я; - встановити час спільного побачення та спілкування [PERSON] з сином [PERSON] за місцем проживання батька у період канікул з 04 січня по 08 січня та з 01 липня по 31 липня кожного року до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він з [PERSON] перебував у шлюбі, який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.11.2014 року. В шлюбі народилась дитина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. З травня 2015 року відповідач заборонила [PERSON] будь-яке спілкування з сином [PERSON], не дозволяє приїжджати, спілкуватись з ним. На неодноразові прохання надати можливість бачитись з сином [PERSON] відмовляє. Також позивач зазначає, що має усі можливості та бажає приймати участь у вихованні сина, після численних спроб вирішити це питання з відповідачем шляхом переговорів він змушений звернутись до суду. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та її представник проти задоволення позову частково заперечували. [PERSON] пояснила суду, що не проти спілкування [PERSON] з сином, проте, оскільки дитина ще маленька та постійно хворіє, наполягає, щоб зустрічі батька з сином відбувалися в її присутності або в присутності її матері, чи матері позивача. [PERSON] просила суд встановити порядок участі позивача у вихованні малолітнього сина, визначений Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у висновку від 10.12.2015 року. Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, про причини неявки не повідомила. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29 липня 2011 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.11.2014 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 31 липня 2015 року, видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). Після розірвання шлюбу [PERSON], [INFO], залишився проживати разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батько дитини [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З акту обстеження умов проживання позивача від 04 грудня 2015 року вбачається, що квартира складається з двох кімнат з сучасним ремонтом, умови проживання гарні, квартира обладнана сучасними меблями, кухонними та побутовими приладами (а.с. 49). Із пояснень сторін вбачається, що між ними встановилися неприязні стосунки, проте в присутності дитини вони не конфліктують. [PERSON] спілкується із сином [PERSON] в присутності матері чи своїх батьків, дитина любить батька та чекає зустрічі з ним. Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 641 від 10.12.2015 року про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування з урахуванням рекомендації Комісії, в інтересах дитини, вважає за доцільне встановити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON], [INFO]: перша, третя субота місяця та друга, четверта неділя місяця з 10:00 до 14:00 години у присутності матері дитини, [PERSON](а.с. 77-78). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до судуз позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Суд, з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, а також варіанти вже існуючого та можливого спілкування з дитиною батька в майбутньому, виходячи із балансу інтересів дитини та її батьків, вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO]: перша, третя субота місяця та друга, четверта неділя місяця з 10:00 до 14:00 години у присутності матері дитини, [PERSON] Суд вважає, що із урахуванням віку малолітньої дитини, встановлення такого способу участі у вихованні дитини на даному етапі буде відповідати інтересам малолітнього [PERSON], [INFO]. При цьому, у разі зміни обставин, пов'язаних із віком дитини, за наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості, згідно вимог ст. 158 СК України, звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно до ст. 159 СК України звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини.

Outcome: partial