Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаним вище позовом. В підтвердження позовних вимог зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.1974 року є власником житлового будинку [ADDRESS] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сквирською районною державною нотаріальною конторою 15.01.2009 року, власником сусіднього домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON]. Біля його будинку розташована криниця, яка вигороджена з боку відповідача та перебуває на земельній ділянці позивача, що підтверджується кадастровим планом від 10.11.2009 року земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS]. Серед господарських будівель та споруд, що перелічені в свідоцтві про право на спадщину, та в технічному паспорті на будинок [ADDRESS] у розділі «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд», значиться й колодязь №3, який є власністю позивача і зазначений у технічному паспорті на будинок [ADDRESS]. Вказаний колодязь збудований позивачем у 1978 році. Для будівництва колодязя, за власні кошти, придбавав будівельні матеріали, винаймав робітників для буріння свердловини. З урахуванням наведеного, просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] Сквирською районною державною нотаріальною конторою 15.01.2009 року. У судовому засіданні [PERSON] підтримав первісний позов, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити, оскільки участь [PERSON] та [PERSON] у будівництві спірного колодязя є незначною, домовленості про спільне будівництво колодязя між сторонами не було. При цьому не заперечив, що [PERSON] на придбання будівельних матеріалів - труб, відшкодувала позивачеві половину вартості - 375 крб. та 100 крб. за їх ізоляцію. Відповідач [PERSON] пред'явила зазначений зустрічний позов, посилаючись на те, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину, виданого Сквирською районною державною нотаріальною конторою 15.01.2009 року, є власником житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS], власником сусіднього домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON]. На межі їхніх домоволодінь розташований колодязь, зазначений в технічних паспортах на будинки [ADDRESS] та [ADDRESS]. Вказаний колодязь збудований сторонами в 1978 році за спільні кошти та придбані будівельні матеріали. З часу його побудови, і по даний час, колодязь використовується та утримується сторонами спільно, як сусідами, без перешкод одне одному. Місце розташування колодязя не перешкоджає до нього доступу іншим сусідам, які проживають по [ADDRESS], для його використання за призначенням. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні первісний позов не визнали, враховуючи наведене, просять у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, та визнати колодязь, який розташований між домоволодінням [ADDRESS] та [ADDRESS], спільною сумісною власністю сторін. Суд, заслухавши сторін, представника відповідача за первісним позовом, свідків, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.1974 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами (а.с.7,8). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сквирською районною державною нотаріальною конторою 15.01.2009 року, власником сусіднього домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.14, 43, 150). На межі домоволодінь сторін розташований колодязь, зазначений в технічних паспортах на будинки [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с.9-13, 16-18, 38-42, 45-47, 94-96, 145, 212-240). Вказаний колодязь використовується сторонами спільно, як сусідами, без перешкод одне одному. Окрім того місце розташування колодязя не перешкоджає до нього доступу іншим сусідам, які проживають по [ADDRESS], для його використання за призначенням (а.с.15, 19, 44, 75,77, 93). Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] показали, що між сторонами тривалий час існує спір щодо суміжних земельних ділянок та розташування колодязя. Допитана судом свідок [PERSON] показала, що між домоволодіннями сторін розташований колодязь, який будували батьки та [PERSON] за спільні кошти та будівельні матеріали. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що на межі домоволодінь [PERSON] та [PERSON] розташований колодязь, який вони спільно збудували та використовують. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. За змістом статті 112 ЦК УРСР 1963 року майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Оскільки спірний колодязь збудований сторонами в 1978 році за спільні кошти та придбані будівельні матеріали, використовується та утримується спільно, як сусідами, без перешкод одне одному, розташований на межі домоволодінь сторін, зазначений в технічних паспортах на будинки [ADDRESS] та [ADDRESS], суд приходить до висновку про те, що колодязь належить сторонам на праві спільної сумісної власності та вважає визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 15.01.2009 р., в частині включення споруди: колодязь №3, недійсним. Посилання позивача, [PERSON], що участь [PERSON] та [PERSON] у будівництві спірного колодязя є незначною, домовленості про спільне будівництво колодязя між сторонами не було, спростовані перевіреними матеріалами справи та дослідженими доказами, наданими сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог. Згідно ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст. 57-60 ЦПК України. Судом на виконання положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснювалось сторонам право на подання необхідних доказів в обґрунтування та заперечення позовних вимог.

Outcome: partial