Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У серпні 2015р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Енергобанк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобовязання вчинити дії щодо повернення суми вкладу. Посилалась на те, що 26.01.2015р. між нею та ПАТ «Енергобанк» був укладений договір про строковий банківський вклад з виплатою відсотків в кінці строку № ДФ-122630-0405, згідно якого вона передала на зберігання відповідачу грошові кошти в сумі 200 000,00грн., а банк прийняв кошти на період з 26.01.2015р. по 15.02.2015р. та зобов'язався сплачувати за користування ними 17% річних. Згідно Постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015р. № 96 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.02.2015р. № 29 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк», яким з 13.02.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергбанк» строком на три місяці з 13.02.2015р. по 12.05.2015р. включно. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 370 від 11 червня 2015р. відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ПАТ «Енергбанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015р. №115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергбанк» та призначення уповноваженої особи фонду. При зверненні позивачки до ПАТ «Приватбанк» для отримання гарантованих Фондом виплат в сумі 200 000, 00 тисяч гривень вона зясувала, що її прізвище у переліку осіб, яким здійснюється виплата, відсутнє. 05.05.2015р. вона звернулася в банк до уповноваженої особи із заявою про включення її до реєстру вкладників та надання пояснень, але до теперішнього часу банк її вимогу не виконав, грошові кошти не повернув, відповіді не надав. Тому позивачка просила визнати її особою, на яку поширюється відшкодування коштів за вкладом в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; зобовязати ліквідатора ПАТ «Енергобанк» внести відомості щодо неї до реєстру вкладників, на яких поширюється відшкодування коштів за вкладом в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; зобовязати ліквідатора ПАТ «Енергобанк» здійснити їй виплату гарантованої державою суми в 200 000 гривень як особі, на яку поширюється відшкодування коштів за вкладом в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2015 року позов задоволено повністю. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 2 березня 2016р. заяву ПАТ «Енергобанк» про скасування заочного рішення залишено без задоволення. У апеляційній скарзі ПАТ «Енергобанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк», просить скасувати заочне рішення та закрити провадження у справі. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи. Зокрема, зазначає, що судом не враховано, що Національним Банком України 12.02.2015р. ПАТ «Енергобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, 12.02.2015р. на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у вказаному банку запроваджено тимчасову адміністрацію, рішенням від 12.06.2015р. було запроваджено процедуру ліквідації банку. Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормативно правовими актами під час здійснення тимчасової адміністрації в банку. Вказаним законом визначено особливий порядок задоволення вимог вкладників, зокрема, обовязок відшкодувати кошти вкладником покладено саме на Фонд, а уповноважена особа Фонду лише зобовязана скласти перелік вкладників та визначити їм розрахункові суми. Отже, зобовязання саме ліквідатора здійснити виплату коштів не відповідає закону. Не враховано також, що Правлінням Національного банку України було прийнято постанову від 22.01.2015р. №48/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку». Абзацом 22 пункту 2 постанови передбачено не допускати проведення будь яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. Між [PERSON] та ПАТ «Енергобанк» укладено договір про строковий банківський вклад з виплатою відсотків у кінці строку від 26.01.2015р., цього ж дня на виконання умов договору кошти у сумі 200 000 грн. були перераховані з поточного рахунку № 26208510175502, що відкритий на імя [PERSON] на депозитний рахунок, що відкритий на імя позивачки. Таким чином, всупереч імперативним приписам постанови Правління Національного банку України була проведена банківська операція щодо перерахування грошових коштів в сумі 200 000 грн. із поточного рахунку [PERSON] на депозитний рахунок [PERSON], що визначається як незаконна банківська операція. Також рішенням зобовязано ліквідатора ПАТ «Енергобанк» внести позивачку до реєстру вкладників та здійснити виплату їй суми 200 000 грн., отже, вимоги спрямовані до ліквідатора, а не до ПАТ «Енергобанк». Спори щодо включення в реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства та підсудні, зокрема, окружному адміністративному суду м. Києва, оскільки Фонд є юридичною особою публічного права, а уповноважена особа Фонду це працівник Фонду, який діє від імені Фонду та у межах повноважень, визначених Законом та/або делегованих Фондом. Також заявник апеляційної скарги зазначає, що [PERSON] включена уповноваженою особою Фонду до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, загальна розрахункова сума, яка підлягає відшкодуванню, не більше 200 000 грн.. В засідання апеляційного суду сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено отриманням 9.06.2016р. особисто [PERSON] та начальником юридичного відділу ПАТ «Енергобанк» [PERSON] телефонограм із зазначенням часу та місця розгляду справи. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду слід скасувати та закрити провадження в частині вирішення вимог про зобовязання ліквідатора ПАТ «Енергобанк» внести відомості щодо позивачки до реєстру вкладників, на яких поширюється відшкодування коштів за вкладом в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в частині позовної вимоги про зобовязання ліквідатора ПАТ «Енергобанк» здійснити виплату позивачці гарантованої державою суми 200 000 грн. слід відмовити з таких підстав. Задовольняючи позов суд виходив із того, що оскільки позивач є клієнтом банку відповідача і банк відповідає за несвоєчасне виконання своїх договірних зобовязань позовні вимоги підлягають задоволенню та розглянувши справу в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законом, зобовязав ліквідатора банку внести відомості щодо позивачки до реєстру вкладників та виплатити позивачці гарантовану державою суму 200 000 грн.. Однак, суд не врахував, що позовні вимоги звернені до ліквідатора банку, зокрема, позивачка просила зобовязати ліквідатора ПАТ «Енергобанк» внести відомості щодо неї до реєстру вкладників, на яких поширюється відшкодування коштів за вкладом в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; зобовязати ліквідатора ПАТ «Енергобанк» здійснити їй виплату гарантованої державою суми в 200 000 гривень як особі, на яку поширюється відшкодування коштів за вкладом в порядку, передбаченому вказаним Законом. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні (частини 1, 2 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Згідно з ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За приписами ч.1, п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Як вбачається із розяснень, наданих у п.25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року N 4452-VI № «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України. Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу. Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Оскільки вимоги про зобовязання ліквідатора ПАТ «Енергобанк» внести відомості щодо позивачки до реєстру вкладників, на яких поширюється відшкодування коштів за вкладом в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, рішення суду слід скасувати та провадження у цій частині вимог закрити, розяснивши позивачці право на звернення з цим позовом до суду в порядку адміністративного судочинства. Позовні вимоги щодо здійснення виплати позивачці 200 000 грн. витікають із правовідносин, що виникли на підставі цивільно-правової угоди й уповноважена особа Фонду виступає в указаному спорі від імені сторони такого правочину, не здійснюючи при цьому владних повноважень, тому позов у цій частині підлягає розгляду за правилами ЦПК України, всупереч доводам апеляційної скарги, у якій ставиться питання про закриття провадження у справі у повному обсязі. Зобовязуючи ліквідатора банку здійснити виплату позивачці 200 000 грн., як особі, на яку поширюється відшкодування коштів за вкладом в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суд не врахував, що згідно з ч.ч.1, 2 ст. 26 цього Закону кошти у розмірі вкладу, включаючи відсотки, відшкодовує Фонд, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Оскільки обовязок по виплаті гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом покладено законом на Фонд, а не його уповноважену особу та виплата коштів здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», підстав для покладання такого зобовязання саме на ліквідатора банку немає. Тому рішення в цій частині підлягає скасуванню у ухваленням нового рішення про відмову у позові. За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 2 200 грн., що підтверджено квитанцією. [PERSON] звернулась із позовом, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів». Частиною 3 ст. 22 цього закону встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. За правилами ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: partial