Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів, в якому посилалась на те, що за рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. До липня 2014 року відповідач добровільно переказував гроші на утримання дитини по 500 грн. щомісяця, тому виконавчий лист до відділу державної виконавчої служби вона не подавала. Однак, позивач вважає, що даних коштів недостатньо для утримання доньки, бо отримувані кошти не можуть забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток дитини. Оскільки відповідач тривалий час не працює офіційно, їздить на заробітки за кордон, отримує дохід, тому вона просить суд змінити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини та стягнути аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. В судовому засідання Позивач позов підтримала в повному обсязі та просила змінити розмір стягнутих аліментів, в подальшому стягнення проводити у фіксованому розмірі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням думки позивача, яка в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2012 року з Відповідача на користь Позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ст. 184 ч.1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами ті іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено у судовому засіданні, позивач не зверталася до органів державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання вищезазначеного виконавчого листа, відповідач добровільно сплачував щомісячні аліментні платежі. Ні сімейний стан сторін, ні стан їх здоровя не змінився, матеріальне становище не змінилося. В той же час позивачем не представлено у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку належних та допустимих доказів що відповідач має мінливий дохід, у тому числі від праці за кордоном, у звязку з чим в суду відсутні установлені законом підстави для збільшення розміру стягнутих аліментів. Крім того, розмір аліментів визначених судом у відсотковому відношенні від доходу відповідача, може бути збільшений судом шляхом підвищення належного позивачеві відсотку від його доходу, а не установленням фіксованого розміру платежів, що можуть бути стягнуті за наявності інших, ніж установлені судом обставини.

Outcome: dismissed