Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У серпні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд позбавити батьківських прав відповідача відносно доньки [PERSON], [INFO] та просить стягнути з відповідача судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 24.06.2006 було розірвано, однак з моменту розлучення батько бачив свою доньку лише один раз, з 2012 р. відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги не надає участі у виховані дитини не приймає, станом на 20.07.2017 у нього виникла заборгованість по аліментах у розмірі 40800 грн 00 коп., внаслідок чого донька знаходиться на повному утриманні у позивача без участі та підтримки відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 23.04.2018 від неї надійшла заява про слухання справи без її участі (а.с. 25). Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином шляхом поштового повідомлення, причини неявки суд не повідомив (а.с. 22, 23). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2006, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва 24.03.2016 було розірвано (а.с. 9, 13). Від вказаного шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.07.2012 присуджено стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 20.04.2012 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7, 8). Згідно довідки про неотримання аліментів у твердій грошовій сумі від 19.07.2017 №728/9 виданої [PERSON] встановлено, що вона дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] період з 20.04.2017 по 19.07.2017 згідно виконавчого листа №2/2608/4253/2012 від 29.08.2012 (а.с. 10). Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої [PERSON], [INFO] від 07.06.2017 №12/16-02-03/17 Виконавчого комітету Нетішинської міської ради, вирішено враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 06.06.2017 з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої [PERSON] вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки (а.с. 5, 6). Як вбачається із характеристики [PERSON] виданої Нетішинською ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 встановлено, що за час навчання дівчинки батько жодного разу не відвідав школу та не цікавився життям та навчанням дитини (а.с. 11). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 16.05.2017 м. Нетішин встановлено, що за адресою: [ADDRESS] створені всі відповідні умови для повноцінного проживання, виховання малолітньої [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України, Постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання для його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В пункті 16 цієї постанови йде мова про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Отже, з аналізу правових норм, які регулюють вказані правовідносини, вбачається, що для позбавлення батьківських прав необхідним фактом є те, що особа має реальну можливість виконати свої батьківські обов'язки, але не вчиняє для цього відповідних дій, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, хоча має можливість. Отже, підсумовуючи наведене, оцінюючи з'ясовані обставини справи, що перевірені представленими доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вказаного позову, оскільки відповідач не виконує покладені на нього батьківські обов'язки щодо своєї неповнолітньої дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved