Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

У серпні 2020 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідачі) про виділ в натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, а саме: квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (далі - спірна квартира). Позов обґрунтований такими обставинами. Спірна квартира належить позивачу та відповідачам на праві спільної часткової власності в рівних частках, тобто позивачу належить 1/6 частка у праві спільної часткової власності на дану квартиру. Спірна квартира складається з двох окремих ізольованих одна від одної квартир, а саме: № [NUMBER] є окремою трикімнатною квартирою загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею 41,69 кв.м., та складається з таких приміщень: 1 - коридор площею 11,9 кв.м., 2 - вбудована шафа площею 1 кв.м., 3 - кухня площею 7,81 кв.м., 4 - житлова кімната площею 17,0 кв.м., 5 - житлова кімната площею 10,0 кв.м., 6 - ванна площею 2,6 кв.м., 7 - вбиральня площею 1 кв.м., 8 - житлова кімната площею 14,69 кв.м., № 61 є окремою однокімнатною квартирою загальною площею 38,14 кв.м., житловою площею 19,35 кв.м., та складається з таких приміщень: 1 - коридор площею 7,79 кв.м., 2 - житлова кімната площею 19,35 кв.м., 3 - кухня площею 7,4 кв.м., 4 - вбиральня площею 1 кв.м., 5 - ванна кімната площею 2,6 кв.м. Посилаючись на те, що між співвласниками виникають спори щодо користування та володіння спірною квартирою і угоди про поділ майна не досягнуто, позивач просить виділити йому у власність на належну йому 1/6 частину у праві спільної часткової власності на спірну квартиру однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Ухвалою від 13.08.2020 позовну заяву [PERSON] залишено без руху з підстав її подання без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України. 20.10.2020 позивачем на виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків подано позовну заяву у новій редакції. Ухвалою від 27.10.2020 відкрито провадження за даним позовом та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 23.03.2021. До початку підготовчого засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог, а від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - заяви про визнання позову, при цьому усі учасники справи просили розглянути справу за їх відсутності. Зважаючи на визнання відповідачами позову, наявні підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні, що передбачено нормою частини 3 статті 200 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову з таких підстав. Відповідно до положень частини статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» набули у власність в рівних долях (частках) квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Відділом приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва 15.01.2001 (розпорядження № 29223). Право власності сторін на спірну квартиру зареєстроване КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації», запис у реєстровій книзі за № 8439 від 13.03.2001. Згідно з даними технічного паспорту, виготовленого станом на 2000 р., спірна квартира розташована на 6 поверсі 10 поверхового будинку, має загальну площу 108,59 кв.м., жилу площу 61,04 кв.м. та фактично складається із двох ізольованих квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , кожна з яких має самостійний вихід. Квартира № 61 має загальну площу 38,14 кв.м., житлову площу 19,35 кв.м., та складається з таких приміщень: 1 - коридор площею 7,79 кв.м., 2 - житлова кімната площею 19,35 кв.м., 3 - кухня площею 7,4 кв.м., 4 - вбиральня площею 1 кв.м., 5 - ванна кімната площею 2,6 кв.м. Квартира № 64 має загальну площу 76,9 кв.м., житлову площу 41,69 кв.м., та складається з таких приміщень: 1 - коридор площею 11,9 кв.м., 2 - вбудована шафа площею 1 кв.м., 3 - кухня площею 7,81 кв.м., 4 - житлова кімната площею 17,0 кв.м., 5 - житлова кімната площею 10,0 кв.м., 6 - ванна площею 2,6 кв.м., 7 - вбиральня площею 1 кв.м., 8 - житлова кімната площею 14,69 кв.м. Правовими підставами заявлених [PERSON] вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють відносини, які виникають у зв`язку зі здійсненням права спільної часткової власності. Так, за правилом, встановленим статтею 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до частини 1 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частина 3 статті 364 ЦК України). Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З позовної заяви вбачається, що між сторонами виникають суперечки з приводу користування спільним майном і угоди про спосіб виділення позивачу майна а натурі не досягнуто, що є підставою для вирішення спору в судовому порядку. Зазначені у технічному паспорті технічні характеристики спірної квартири дають підстави для висновку про те, що виділення в натурі зі спільної часткової власності групи приміщень, що відносяться до квартири [ADDRESS] , як окремого індивідуально визначеного об`єкта нерухомого майна технічно можливе Отже на підставі оцінки наявних у справі доказів та з урахуванням безумовного визнання відповідачами позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Outcome: approved