Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту разом - позивачі, окремо позивач-1 та позивач-2) звернулись до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), за участю третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк Маряни Василівни (далі по тексту - третя особа) про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла [PERSON], після її смерті між її спадкоємцями було досягнуто згоду про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилась, на користь [PERSON] Влітку 2015 року відповідач ввів позивача-1 в оману та попросив останнього, щоб той написав заяву про відмову від спадщини на його користь. [PERSON] таку заяву написав, також написала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] і [PERSON] На даний час позивачі впевнені, що відповідач має намір отримати свідоцтво про право на спадщину та за допомогою суду, шляхом введення в оману, вселитися в квартиру та проживати там мотивуючи це тим, що у нього та дружини немає іншого власного житла. Також позивачі зазначали, що на даний час не довіряють відповідачу та хочуть реалізувати своє право на спадщину, в зв'язку із чим їм необхідний додатковий термін для прийняття спадщини, щоб не дати відповідачу набути права значної частки спадкового майна, яку інші спадкоємці у разі спору не зможуть у нього відкупити. Уступаючи своє право на спадщину позивачі були впевнені, що відповідач оформить свідоцтво про право на спадщину, зніметься з реєстрації та разом з [PERSON] продасть квартиру та передасть позивачам грошові кошти в розмірі належного їм права на спадщину. Посилаючись на викладене, а також вважаючи, що заяви позивачів про відмову від прийняття спадщини на користь відповідача є правочинами, що вчинені шляхом обману, просили суд надати їм додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав та просив суд про його задоволення. При цьому зазначив, що своїх заяв про відмову від прийняття спадщини на користь відповідача позивачі в межах строку для прийняття спадщини не відкликали. В судовому засіданні, яке відбулось 02.06.2016 року, позивачі, надаючи суду особисті пояснення, зазначали, що дійсно написали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь відповідача, при цьому вказували, що гадали, що так буде правильніше, а також посилались на введення їх відповідачем в оману. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Третя особа в судове засідання не з'явилась, надала суду копії матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] та просила суд розглядати справу за її відсутності. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечували позивачі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів та їхнього представника, дослідивши матеріали спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у місті Києві 27.01.2015 року, актовий запис № 1947 (а.с. 8, 80). Після смерті [PERSON] 19.02.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про прийняття спадщини. Та повідомив про те, що крім нього спадкоємцями за законом є [PERSON] - рідний брат померлої, [PERSON] - рідна сестра померлої, [PERSON] - рідна сестра померлої та [PERSON] - рідний брат померлої (а.с. 76). 30.03.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про відмову від належної йому частки у спадковому майні після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 105). 02.04.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про відмову від належної йому частки у спадковому майні після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 111). 02.04.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про відмову від належної йому частки у спадковому майні після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 115). 29.04.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 128). 08.06.2015 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про відмову від належної їй частки у спадковому майні після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 17, 136). 30.06.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про відмову від належної йому частки у спадковому майні після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 22, 142). 03.06.2015 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В. із заявою про відмову від належної їй частки у спадковому майні після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 145). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. З огляду на зазначене, оскільки в матеріалах спадкової справи № 25/2015, яка заведена після смерті [PERSON] (а.с. 76-225) відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи наявність заяв позивачів про відмову від права на спадщину (а.с. 17, 22, 105, 136, 142), суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Окрім того, Пунктом 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, судам роз'яснено, що за наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Така позиція узгоджується із ч. 5 ст. 1273 ЦК, відповідно до якої відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначене, за наявності в матеріалах спадкової справи заяв позивачів про відмову від права на спадщину, а також за відсутності доказів поважних причин для надання їм додаткового строку для прийняття спадщини, в тому числі і в частині введення їх відповідачем в оману, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 212 та 213 ЦПК України, рішення ґрунтується на досліджених наявних в справі доказах. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача в сплаченому розмірі. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 1268-1270, 1272, 1273 ЦК України,

Outcome: dismissed