Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON]. У позові вказує, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебувала, проживала з ним однією сім'єю з 1999 року по 2008 рік. Відповідач є батьком її доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач з 2008 року не проживає разом з ними, перестав піклуватися про розвиток дітей, їхнє навчання, не виявляє жодного інтересу до внутрішнього світу доньок, не створює і не намагається створити умови для отримання доньками освіти, не надає жодної матеріальної допомоги. Через вказані обставини старша донька у 2016 році змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Доньки постійно проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідач з дітьми не спілкується, від виконання батьківських обов'язків ухиляється. Приймаючи до уваги викладене, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні позивачка, її законний представник заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з наведених вище підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, заперечень проти позову не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що батько з 2008 року не приймає будь-якої участі у її житті і в житті її сестри [PERSON], не займається їх вихованням, не надає жодної матеріальної допомоги, а тому просила задовольнити позов. Представник Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району пояснив що у відношенні [PERSON] позов задоволенню не підлягає, оскільки на час розгляду справи вона досягла повноліття, проти задоволення позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] не заперечує. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази і оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із роз'яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Відділом РАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя 22.11.2002р. Згідно свідоцтва про народження, батьком дитини є [PERSON], матір'ю [PERSON]. У жовтні 2016 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені [NUMBER] Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 29.11.2002р. Відділом РАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, [PERSON] народилася [INFO]., батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. [PERSON] і [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували, згідно пояснень учасників процесу, проживали однією сім'єю з 1999 року по 2008 рік. З 2008 року припинили проживати разом, доньки залишилися проживати з матір'ю. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання, за відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради позивачка [PERSON], її доньки [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS]. З 2008 року позивачка не підтримує стосунки з відповідачем. Він в свою чергу припинив спілкуватися з дітьми, перестав цікавитися їхнім життям, надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Вказані обставини підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Згідно довідки ЗЗОШ «Основа» від 14.04.2017р. №285, за період навчання [PERSON] з 2006 року до 2017 року її батько [PERSON] до школи не звертався, жодного разу не поцікавився в будь-якій формі станом успішності та рівнем досягнень дитини, батьківські збори не відвідував. Згідно довідки ЗЗОШ «Основа» від 14.04.2017р. №288, за період навчання [PERSON] з 2008 року до 2017 року її батько [PERSON] до школи не звертався, батьківські збори не відвідував. Протягом шкільних років питанням виховання та освіти дітей опікувалася мати [PERSON] Таке ставлення батька до дітей стало причиною того, що старша донька [PERSON] у 2016 році змінила прізвище на «[PERSON]». Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району встановивши вказані обставини, за результатами бесіди з [PERSON] і [PERSON], які підтвердили ці обставини і висловили згоду на позбавлення батька батьківських прав щодо них, дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] з метою захисту її прав та інтересів (висновок №05/01-25/1160 від 23.11.2017р. з письмовими пояснення [PERSON] і [PERSON].). Таким чином, судом встановлено, що відповідач з 2008 року з дітьми не спілкується, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не створює умов для отримання ними освіти, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування. Таке ставлення відповідача до дітей свідчить про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками і розцінюється судом як ухилення від обов'язку виховання дітей. За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, вимоги позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки на момент розгляду справи [PERSON] досягла повноліття і втратила правовий статус дитини, правові підстави для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неї відсутні, оскільки особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла повноліття. На підставі викладеного і

Outcome: partial