overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати його шлюб з відповідачкою [PERSON], зареєстрований 28.07.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МРУЮ у Житомирській області, актовий запис №456. Від зазначеного вище шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що подружні відносини припинились досить давно, почали виникати непорозуміння щодо побудови сімї, подружжя втратило взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сімю та ведення спільного господарства. Протягом останнього часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу та підстав для примирення немає. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, не заперечила проти його задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.5) та врахувавши обставини справи, викладені в позовній заяві, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Враховуючи, що стосунки в сторін розладналися, вони як сім'я не проживають, миритися не бажають, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачки в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з»явився, разом з тим подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 26 жовтня 1985 року у м.Полтава міському Палаці шлюбів зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів цього ж числа зроблено запис за № 2664, свідоцтво [NUMBER]. Сімейно-шлюбні відносини не склалися. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] неповнолітніх дітей не мають. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири та з урахуванням уточнення просив стягнути з відповідача вартість ремонтно-відновлювальних робіт та зіпсованих предметів побуту на суму 27586 грн. (26852 грн.+734 грн.); витрати за складання локального кошторису у розмірі 700 грн.; витрати на обстеження квартири, виготовлення технічного паспорту та сплату комісії банку в загальному розмірі 289 грн. 29 коп., витрати на листування (послуги пошти) з органами державної влади з приводу залиття у розмірі 143 грн. 80 коп.; витрати на придбання двох дисків для фіксації відеозапису залиття квартири в розмірі 15 грн., витрати на кольоровий друк фотографій ушкоджень квартири внаслідок залиття в розмірі 119 грн, 104 грн. 50 коп. за придбання DVD-диску та копіювання документів. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у загальному розмірі 1 921,21 грн, що підтверджується відповідними квитанціями на суму 551,21 грн та на суму 1 378,00 грн (а.с.1,2). У квітні 2017 року до суду надійшла заява [PERSON] про повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 826,80 грн. Відповідно до норм ЗУ «Про судовий збір» (в редакції станом на день подачі [PERSON] позову) ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Враховуючи вищевказані позовні вимоги, позивач був зобов'язаний сплатити судовий збір у загальному розмірі 1 102,40 грн, тобто за позовні вимоги майнового і немайнового характеру. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Оскільки за позовну заяву позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» надмірно сплачений судовий збір підлягає поверненню. На підставі викладеного, ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 11 листопада 2011 року між сторонами у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис за № 965. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, окремо проживають, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя і дитини. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, строк для примирення, наданий судом, позитивних наслідків не дав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 липня 2007 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №960. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 20 липня 2007 року між ним та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2007 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №960 (а.с.5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6,7). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив,що 28 вересня 2007 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу [INFO] року народилась дочка [PERSON], яка проживає разом з відповідачем та знаходиться на її утриманні. У теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 28 вересня 2007 року зареєстрували шлюб у Міському відділі РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 713 та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 04.10.2010 року Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, [INFO] року народилась [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім'ї немає, сторони не проживають разом, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив,що 31 серпня 2002 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 07.07.2003 року народився син [PERSON], а 28.09.2007 року дочка [PERSON], які проживають разом з відповідачем та знаходяться на її утриманні. У теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 31 серпня 2002 року зареєстрували шлюб у Донецькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1148 та видано свідоцтво про одруження Серії 1-НО № 187370. Відповідно до свідоцтва про народження Серії 1-НО № 346192, виданого 31.07.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, 07 липня 2003 року народився [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження Серії 1-НО № 139928, виданого 26.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, 28 вересня 2007 року народилась [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 15.11.2011 року в Кобеляцькому відділі ДРАЦС Полтавської області, актовий запис № 141, зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Шлюбні відносини припинили рік тому. Причиною розпаду сім'ї стали різні за складом характери та протилежні погляди на шлюб та сім'ю, існування великих розбіжностей в інтересах та поглядах на життя, внаслідок чого спільне проживання є неможливим. Тому позивач прохав суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і пояснив суду , що не проживає з відповідачкою з грудня 2014 року. Має намір створити іншу сім»ю. Відповідачка [PERSON] позов визнала і пояснила суду, що не бажає зберегти сім»ю. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.11.2011 року в Кобеляцькому відділі ДРАЦС Полтавської області, актовий запис № 141 (а.с.5). Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Шлюбні відносини сторони припинили в грудні 2014 року. Примиритись сторони не бажають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] та зареєстрований 17 травня 2013 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено запис №148. Від шлюбу дітей не мають. З грудня 2015 року шлюбні відносини припинено, причиною стала подружня невірність зі сторони відповідачки. В вказаного періоду подружжя перестало бути однією родиною, мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надавала, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2013 року, шлюб зареєстровано Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено запис №148. Від шлюбу дітей не має. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки відновлювати подружніх стосунків сторони бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання дій щодо збільшення обсягу відповідальності поручителя протиправними та припинення договору поруки. Позивачем пред*явлено позов щодо двох вимог немайнового характеру (про визнання дій протиправними та припинення договору поруки). З матеріалів справи убачається , що при зверненні до суду позивачем сплачено 551 грн.21 коп. судового збору, тобто лише за одну вимогу немайнового характеру. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28.04.2016 року позов задоволено частково. Припинено дію договору поруки від 17.07.2008 року, укладеного між [PERSON]та ПАТ «УкрСиббанк» . В задоволенні решти вимог відмовлено. Проте, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Сторони в судове засідання не з*явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що постановив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи , з власної ініціативи постановити додаткове рішення у випадку, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено , що у січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання дій щодо збільшення обсягу відповідальності поручителя протиправними та припинення договору поруки. Позивачем пред*явлено позов щодо двох вимог немайнового характеру (про визнання дій протиправними та припинення договору поруки). З матеріалів справи убачається , що при зверненні до суду позивачем сплачено 551 грн.21 коп. судового збору, тобто лише за одну вимогу немайнового характеру. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28.04.2016 року позов задоволено частково. Припинено дію договору поруки від 17.07.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» . В задоволенні решти вимог відмовлено. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з п.2 ч.3 ст.6 вказаного Закону, у разі коли в позовній заяві об*єднано дві і більше вимог немайнового характеру , судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ст.88 ЦПК України в даному випадку слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved