Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

У серпні 2013 ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з вимогами до відповідачів ТОВ «Тала-Нафта», [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення з останніх заборгованості за кредитним договором про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування № 05/07/2007/980-К/442 від 27.07.2007 в сумі 22 664 513,36 грн. Позивач мотивує позов тим, що позичальник ТОВ «Тала-Нафта» свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Також поручителі [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконали. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2014 провадження по справі в частині позовних вимог до ТОВ «Тала-Нафта» закрито. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце були повідомлені, причини неявки не повідомили. Збоку представника відповідача [PERSON]- [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності про, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 27.07.2007 р. між ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «Тала-Нафта» укладено кредитний договір про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування № 05/07/2007/980-К/442, згідно умов якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом кредитування 10 000 000,00 грн. строком до 28.07.2008 та сплатою процентів у розмірі 16 % річних. Відповідно додаткової угоди до кредитного договору розмір кредитної лінії був збільшений до 20 000 000,00 грн. строком до 28.07.2008 зі сплатою 19,5 % річних. У відповідності до п. 1.2 кредитного договору, видача кредитних коштів здійснювалась окремими траншами після подачі позичальником письмових заявок на видачу траншів. Всього позичальнику було надано кредитні транші на суму 18 738 216,00 грн. Згідно положення ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 27.07.2007 між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки № 05/07/2007-П/38, відповідно до умов якого останній поручився за належне виконання позичальником ТОВ «Тала-Нафта» зобов'язань за кредитним договором. Також 27.07.2007 між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки № 05/07/2007-П/37, відповідно до умов якого останній поручився за належне виконання позичальником ТОВ «Тала-Нафта» зобов'язань за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Разом з тим, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 09.01.2014 вбачається, що юридична особа ТОВ «Тала-Нафта» припинена у зв'язку з визнанням її банкрутом. Згідно із ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Таким чином, грошове зобов'язання ТОВ «Тала-Нафта» перед ПАТ КБ «Надра» було припинено у зв'язку з ліквідацією цієї юридичної особи. Так, за положенням ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язанням, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Згідно з висновком Верховного Суду України, зазначеним в ухвалі по справі №6-129цс/12, термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобов'язання, отже припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення поруки, тому що зобов'язання за кредитним договором припинилося. Отже, зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука [PERSON] та [PERSON] припиняється в разі припинення основного зобов'язання юридичної особи ТОВ «Тала-Нафта». За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задоволенню не підлягають. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed