Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У серпні 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] року померла її матір [PERSON], якій на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 745 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS]. Зазначена земельна ділянка належала її матері на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка - [PERSON], якому, в свою чергу земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Після матері, позивач, як єдиний спадкоємець за законом, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Тому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після померлої матері. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] року померла [PERSON], яка позивачу доводилася рідною матір'ю, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, про народження, про укладення шлюбу /а.с.4,8,9/. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 0,0745 га, розташовану на території [ADDRESS], призначену для обслуговування житлового будинку, після смерті чоловіка - [PERSON]. Останньому земельна ділянку належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 22.01.1999 року Павлоградським міськвиконкомом /а.с.5/. Нотаріусом Першої Павлоградської держнотконтори 07.05.2010 р. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] /а.с.21/. У зв'язку з тим, що [PERSON] не зареєструвала належним чином у відповідних органах державної реєстрації право власності на земельну ділянку, нотаріусом Першої Павлоградської держнотконтори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку /а.с.13/. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з повідомлення Першої Павлоградської державної нотаріальної контори від 15.08.2014 р., після померлої [PERSON] заведено спадкову справу, з заявою про прийняття спадщини за законом зверталась [PERSON], інших заяв про прийняття спадщини або про відмові від прийняття спадщини не надходило, заповіт не посвідчувався. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п.10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги, спадкодавець успадкував земельну ділянку, проте у встановленому порядку не зареєстрував право власності на земельну ділянку, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved