Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

У серпні 2019 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги банк мотивує тим, що 04.07.2006 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № KIG0GА0000806M. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 36 365,00 доларів США зі сплатою від відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцем терміном повернення 04.07.2009 року. Укладеною між сторонами Додатковою угодою №1 зменшено суму заборгованості, а Додатковою угодою №2 змінено валюту кредиту. Разом з тим, позивач вказує, що в порушення умов кредитного договору та положень ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує та станом на 03.07.2019 року має заборгованість за договором у загальному розмірі 1 533 818,84 грн., з яких: 717 254,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 442 865,17 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 373 699,41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. У той же час позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд визначає розмір суми заборгованості. Відтак, заборгованість до стягнення становить 442 865,17 грн., що дорівнює заборгованості по відсоткам за користування кредитом. За вказаних обставин, а також зв`язку з виникненням у відповідача заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з цим позовом. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав на невірність нарахування відсотків за укладеним кредитним договором, а тому, вказана обставина є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що розрахунок заборгованості здійснено вірно з врахуванням умов укладених договорів. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В. від 27.08.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. 14.01.2020 року вказану цивільну справу було передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А., а ухвалою судді від 15.01.2020 року в порядку спрощеного позовного провадження призначено судове засідання. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2006 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № KIG0GА0000806M, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 36 135,00 дол. США зі сплатою від відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцем терміном повернення 04.07.2009 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами (а.с.7-8). Укладеною між сторонами Додатковою угодою №1 зменшено суму заборгованості, а Додатковою угодою №2 змінено валюту кредиту (а.с.9-14). Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином. Однак, відповідач, скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов`язань, визначених договором, порушив умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. У зв`язку із неповерненням відповідачем грошових коштів станом на 03.07.2019 року останній має заборгованість за договором у загальному розмірі 1 533 818,84 грн., з яких: 717 254,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 442 865,17 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 373 699,41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Належним чином завірений розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, перевірено в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). В свою чергу, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, за змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, сторона відповідача, заперечуючи проти вимог позовної заяви зазначала на невірність нарахування відсотків, що встановлено у рішення суду у цивільній справі №761/24961/13-ц. Натомість, належним чином звірену копію даного рішення відповідач не надав, як і не надав власний розрахунок відсотків. Таким чином, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 442 865,17 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 642,98 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Outcome: approved