Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У серпні 2017 року представник Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради (далі управління) звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманих коштів по адресній допомозі внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послугу у розмірі 384,96 грн. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] звернулась до Управління за призначенням адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі допомога ВПО). Допомога була призначена на період з 16 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року у загальній сумі 1768 грн. щомісячно. При цьому довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видана відповідачу від 04 червня 2015 року №12390001815 закінчила свою дію 05.12.2015 року. Для продовження її дії відповідач не зверталась. З моменту закінчення дії довідки Управлінням було зроблено перерахунок, після чого було виявлено, що [PERSON] безпідставно отримала допомогу ВПО у сумі 384 грн. 96 коп. за період з 07.12.2015 року по 31.12.2015 року.Згідно пункту 11 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Отже, внаслідок того, що відповідач не повідомила про закінчення дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] отримала неналежну їй допомогу ВПО з 07.12.2015 року по 31.12.2015 року у загальній сумі 384,96 грн. 26 січня 2016 року відповідачу було направлено повідомлення з вимогою перерахунку вищезазначеної суми, однак остання добровільно вищезазначену суму не сплатила. На підставі викладеного, для повернення коштів до Державного бюджету України управління змушено звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до\~ст.ст. 224 - 225 ЦПК України\~ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовна заява Управління до [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.1 Закону України\~«Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»\~внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Судом встановлено, що 16 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до Управління із заявою №1477 для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної\~ операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Разом із заявою було долучено довідку №1239001872 від 05 грудня 2014 про взяття [PERSON] та [PERSON] на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції У своїй заяві [PERSON] зазначила, що вона проінформована, що інформація подана у цій заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів. На підставі вищезазначеної заяви [PERSON], а також членам її сім'ї: чоловіку відповідачки [PERSON] та її дочці [PERSON], на період з 16 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Розмір щомісячної допомоги на сім'ю складав 1768 грн. Відповідно до довідки №1239001872 від 05 грудня 2014 року [PERSON] перебуває на обліку осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Дата закінчення дії довідки 06 грудня 2015 року. Після закінчення дії довідки відповідач за продовженням строку її дії не зверталась. Відповідно до абзаців 3,4 п. 6 Порядку строк дії такої довідки складає шість місяців. У разі продовження дії обставин, що визначені в статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» строк дії такої довідки може бути продовжений на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має повторно звернутись за фактичним місцем свого проживання до уповноваженого органу. Відповідно до п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до п. 11 Порядку уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. У результаті неповідомлення\~ відповідачем\~ про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, управлінням [PERSON] були надмірно нараховані кошти за період з 07 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року у загальній сумі 384,96 грн. Своїм листом №282 від 26 січня 2016 року Управління повідомило відповідача про необхідність повернення надмірно виплачених коштів. Проте, станом на день розгляду справи доказів сплати надмірно сплачених коштів суду надано не було. Відповідно до ч. 1\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 2 даної статті положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2\~ст. 1214 ЦК України,\~глави 13 ЦК України\~(зокрема ст. ст.\~179,\~181,\~190,\~192 ЦК України) випливає, що норми\~ст. 1212 ЦК України\~повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Відповідно до\~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку не повернула надмірно виплачені кошти, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки в силу ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч.3ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved