Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У січні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до виконкому Ленінської сільської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона є дружиною [PERSON], померлого [INFO] року, та спадкоємицею за законом після його смерті. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді даної квартири їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. У судове засідання сторони та третя особа не з'явилися, кожен окремо надали суду заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутністю; позивачка [PERSON] на позові наполягала, просила його задовольнити, представник відповідача виконкому Ленінської сільської ради Красногвардійського району АР Крим визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення, представник третьої особи Красногвардійської ДНК проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи установлено, що позивачка [PERSON] (а.с. 3) є дружиною та спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року (а.с.4-5). Відповідно до довідки виконавчого комітету Ленінської сільської ради Красногвардійського району АР Крим від 22 серпня 2013 року [PERSON], 1934 року народження, дійсно постійно зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). У зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів, [PERSON] відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири у [ADDRESS] від 09 лютого 1993 року колгоспом імені 19 Партз'їзду на підставі рішення правління за № 13 від 12.08.1992 року [PERSON] була продана вищезазначена квартира, вартість якої сплачено у повному обсязі (а.с. 8), на теперішній час оціночна вартість квартири становить 47 543,00 грн (а.с. 10-11). У відповідності до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно зі ст.227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що вищевказана квартира була придбана померлим [PERSON] на законних підставах шляхом укладення письмового договору з колгоспом імені 19 Партз'їзду та сплати повної її вартості продавцю. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею померлого [PERSON] за законом, своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 328, 334, 392, 1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved