Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У серпні 2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він є співвласником житлового будинку [ADDRESS]. З 21.11.2006 року за вказаною адресою були зареєстровані його колишня дружина [PERSON] та її подруга [PERSON] з неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], однак з 2009 року по теперішній час відповідачі у вказаному будинку не проживають. В зв'язку з вказаними обставинами просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням спірного будинку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що з 2009 року після розірвання шлюбу з [PERSON] по теперішній час відповідачі у належному йому будинку по [ADDRESS] не проживають, виїхали добровільно, речей не залишили, вселитися не намагалися. Просив позов задовольнити з підстав у ньому викладених. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є співвласником житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд по [ADDRESS] Херсонської області, що вбачається зі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округа Херсонської області Урсол Л.А., зареєстрованого в реєстрі за № 751 та підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 37999303 від 25.05.2015 року. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 15.07.2009 року, яке набрало законної сили підтверджується, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON]. розірвано. З домової книги про прописку громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою з 2006 року зареєстровані відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Як вбачається з акту обстеження Скадовської міської ради від 24.12.2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але на даний час не проживають за адресою: [ADDRESS]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по [ADDRESS] і є сусідкою [PERSON] Пам'ятає, що близько 10 років назад до її сусіда [PERSON] вселилися його колишня дружина та її подруга з неповнолітніми дітьми, які прожили три-чотири роки, а потім виїхали з усіма речами. Після того вони жодного разу у вказаному будинку не з'являлися, жодних перешкод їм не чинили, їх місцезнаходження на теперішній час невідоме. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не є членами сім'ї позивача, зареєстровані, але не проживають у спірному будинку, вселитися не намагалися, перешкод у цьому їм не чинили. На підставі викладеного та

Outcome: approved