Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 10.09.1994 року відділом РАЦС Білоцерківської міської ради, актовий запис № 1213, а також стягнути з відповідача на його користь всі судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають повнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] , які народились [INFO] . Позивач вказує, що стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння, стали частими сварки через різні погляди на обов`язки в сім`ї. З 2013 року подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного домашнього господарства не ведуть, а шлюб має формальний характер. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх спільним інтересам. 12.08.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 10.09.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам. 30.12.2021 року позивач подав до суду заяву, в якій останній просить суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 30.12.2021 року від відповідача до суду надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 10.09.1994 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільних станів Білоцерківської міської ради, актовий запис № 1213, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви (908 грн.), тобто в розмірі 454 грн., іншу частину сплаченого судового збору повернути позивачу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved