Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

У серпні 2018 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.03.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 31.03.2014 року в розмірі 23441,91 грн. та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16.08.2018 було призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ст. 280 ЦПК України). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.03.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з розрахунком, заборгованість відповідача за договором № б/н від 31.03.2014 станом на 26.06.2018 року становить 23441,91 грн., з яких 54,34 грн. - тіло кредиту;11021,20 грн. - нараховано відсотків за користуванням відсотків; 10773,90 грн. - нараховано пені; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1092,47 грн. - штраф (процентна складова). Даючи юридичну оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні підтвердився той факт, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором № б/н від 31.03.2014 року належним чином не виконав, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг за договором в розмірі 23441,91 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved