Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, інвалідом 2 групи та перебуває на обліку в УПФУ України в Києво-Святошинського району Київської області. Постановою суду відповідача було зобовязано здійснити перерахунок та виплатити пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, перерахунок додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2010 року з врахуванням раніше зроблених виплат. Дана пенсія має виплачуватись йому по життєво. Починаючи з 22 липня 2011 року дане судове рішення не виконується відповідачем. Такі дії відповідача щодо не нарахування та не виплата пенсії грубо порушують його права. Вказав, що внесення будь-яких змін до законодавства не можуть обмежити розмір його пенсії, яка вказана в резулятивній частині судового рішення, та порушують міжнародні норми. Заборгованість відповідача перед ним за ненараховану та невиплачену основну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком за період з 01 листопада 2011 року по липень 2016 року становить 371\~905,24 грн. Заборгованість відповідача по нерахованій та невиплаченій додатковій пенсії за період з 01 грудня 2012 року по 31 грудня 2016 року включно становить 21\~105,25 грн. Також за відповідачем рахується заборгованість по пенсії за період з 25 липня 2008 року по 21 травня 2010 року в розмірі 84\~292,40 грн. Просив суд стягнути з УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області заборгованість по ненархованій та невиплаченій пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, перерахунок додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком в розмірі 506\~586,37 грн.; допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України. При розгляді справи представник поизвача подав доповнену позовну заяву від 11 липня 2017 року. Вказав, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2017 року 1247 грн., з 01 травня 1312, з 01 грудня 1373 грн. Тому заборгованість за рішенням суду по основній та додатковій пенсії за період з 23 липня 2011 року по 31 липня 2017 року становить 485\~065,97 грн. Заборгованість по пенсії за період з 25 липня 2008 року по 21 травня 2010 рік до рішення суду складає 82\~292,40 грн. Остаточно просив суд стягнути з Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області на його користь заборгованість по не нарахованій та невиплаченій за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2010 року, державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії, за період з 23 липня 2011 року по липень 2017 року включно в розмірі 485\~065,97 грн., зобовязавши відповідача повести відповідні розрахунки в ручному режимі з використанням макетного вводу даних в електронну базу отримувачів пенсії по коду 997; стягнути з Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області на його користь заборгованість по не нарахованій та невиплаченій за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2010 року, державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії, за період з 25 липня 2008 року по 21 травня 2010 року в розмірі 82\~292,40 грн., зобовязавши відповідача повести відповідні розрахунки в ручному режимі з використанням макетного вводу даних в електронну базу отримувачів пенсії по коду 997; зобовязати Києво-Святошинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Київській області проводити йому нарахування та виплату державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії по віку за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2010 року в ручному режимі з використанням макетного вводу даних в електронну базу отримувачів пенсії пожиттєво по коду 997. У судовому засіданні позивач та його представник позивача позовні вимоги підтримали. Просили суд задоволити позов в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, подав суду письмові заперечення проти позову. Просив відмовити в задоволенні позову. У судове засідання представник Державної казначейської служби України не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2010 року у справі № 2-а-2675/10 позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області задоволено частково, а саме: визнано дії посадових осіб Управління ПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області при нарахуванні та виплаті пенсії [PERSON] з 22 травня 2010 року неправомірними; зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити [PERSON] перерахунок і виплату державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2010 року з урахуванням раніше здійснених виплат та подальшим перерахунком. Дана постанова залишена без змін та на її виконання видано виконавчий лист. З пояснень сторін та з листа УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області №87/ш-01 від 10 квітня 2013 року встановлено, що на виконання постанови суду Управлінням Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснено перерахунок пенсії з урахуванням проведених виплат та подальшим перерахунком. Сума перерахунку складає 71\~801,31 грн. У даний час дані кошти не отримані [PERSON] Листом від 23 травня 2017 року Державна казначейська служба України повідомила позивача про наявність обєктивних обставин, що перешкоджають здійснити перерахування коштів у поточному році, а саме: Державним бюджетом України на 2017 рік передбачено коштів на заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою, у сумі 500 млн. грн., а виплати здійснюються в порядку черговості їх надходження до Казначейства. Відповідно до статті 3 Закону України від 05.06.2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (у редакції на час надходження акту приймання-передачі до відповідача) виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Згідно з частиною четвертою наведеної норми перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей. Разом з тим, 16.10.2013 набрав чинності Закон України від 19.09.2013 року № 583-VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень», яким доповнено Розділ II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» пунктом 3, відповідно до якого виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Також, цим пунктом Закону встановлено черговість погашення заборгованості. При цьому суд враховує, що рішення суду відносно позову [PERSON] відноситься до першої черги погашення заборгованості та було передано на виконання відповідачу. Доказів щодо обліку справи позивача у першій черзі та його порядковий номер суду не предявлено. Доказів щодо неможливості стягнення коштів з рахунків УПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області, як це і передбачено статтею 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суду не предявлено також. При розгляді даної справи суд враховує принцип верховенства права, що вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи, основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року справі «Михайлюк та Петров проти України» (Mikhaylyuk and Petrov v. Ukraine), заява № 11932/02, зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (див., серед багатьох інших, рішення у справі «Полторацький проти України» (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29 квітня 2003 року, заява № 38812/97, п. 155). Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи, що дані правовідносини виникли не щодо нарахування пенсійних виплат, а спір виник в тому числі щодо стягнення вже нарахованої пенсії, причому суму нарахування жодна з сторін не оспорює, тобто спір виник в сфері приватного права щодо стягнення заборгованості. Оскільки судове рішення з 2010 року не виконане у повному обсязі, позивачу нарахована пенсія на виконання саме судового рішення в розмірі 71 801,31 грн., тому дані кошти фактично є заборгованістю відповідача перед позивачем, зважаючи на що позовні вимоги про стягнення даних коштів підлягають задоволенню. Разом з тим, ні позивач в судовому засіданні, ні його представник не надав суду належних та допустимих доказів того, що на час розгляду справи є заборгованість Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області перед [PERSON] по виплаті пенсії. З пояснень представника позивача вбачається, що він по суті не погоджується з нарахованою пенсією позивачу по справі, але не надав доказів щодо неправомірності нарахування саме такої пенсії, враховуючи на зміни в законодавстві щодо нарахування пенсійних виплат. За ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1, 2 і 3 частини першої цієї статті. Позивач також просив при задоволенні його позовних вимог допустити негайне виконання судового рішення. Разом з тим, стягнення заборгованості по нарахованим виплатам по пенсії не передбачено негайне виконання. Щодо вимог про зобовязання Києво-Святошинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Київській області вчинити дії. Відповідно до ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу нарахування, виплати пенсії. Враховуючи викладене, оскільки позовні вимоги стосуються, на думку позивача, неправомірних дій відповідача, тому провадження по справі в цій частині підлягає закриттю. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково.

Outcome: partial