Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] із позовом до [PERSON] в якому просив встановити порядок користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], шляхом виділенням йому у користування кімнату площею 12,0 кв.м., а відповідачу кімнату площею 17,2 кв.м., загальні приміщення залишити у сумісному користуванні. Позов обґрунтовував тим, що позивач та її син є власником 2/6 частини двокімнатної квартири [ADDRESS], відповідачу в свою чергу належить 4/6 частки даної квартири. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 3 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2015 року, позов задоволено частково. Вселено [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 3 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2015 року скасувано у частині вирішення позову [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], до [PERSON] про визначення порядку користування жилим приміщенням, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції. У решті - позов залишено без змін. У ході нового розгляду даного спору позивач вимоги свого позову у цій частині підтримала, а відповідач - заперечувала, вказуючи на їх необґрунтованість. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 15 липня 2009 року [PERSON] відчужив 4/6 частки квартири [ADDRESS] на користь [PERSON], про що свідчить договір довічного утримання від 15липня 2009 року. Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 листопада 2008 року вбачається, що неповнолітній [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], 1/6 частку квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 листопада 2008 року, [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] 1/6 частку вказаної квартири. За фактом створення відповідачем перешкод у користуванні спірною квартирою [PERSON] зверталася до правоохоронних органів, постановою Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 10 квітня 2012 року відмовлено у відкритті кримінального провадження. Спірна квартира [ADDRESS] загальною площею 51,80 кв. м та житловою площею 29,5 кв.м складається з двох кімнат площею 17,2 кв. м та 12, 0 кв.м, кухні площею 7,6 кв.м, коридора, ванної кімнати, туалету та балкону. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користуванні майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. При цьому, порядок користування жилим приміщенням, що належить на праві часткової власності, може бути встановлений у випадку, якщо такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у жилому приміщенні. Згідно з частинами 1, 2 статті 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу; у разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок (частина 1 статті 63 ЖК України). Відтак, враховуючи положення наведених правових норм, суд вважає за можливе задовольнити позов і ухвалити рішення, за яким встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: виділити в користування позивача та її сина кімнату жилою площею 12,0 кв.м., а відповідачу виділити в користування кімнату, площею 17,2 кв.м.; загальні приміщення -кухню, ванну кімнату, туалет і коридор залишити в спільному користуванні. При ухваленні даного рішення суд враховував майнові інтереси сторін, із урахуванням частки права власності на вказану квартиру кожного із них. Враховуючи викладене і

Outcome: approved