Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. У судове засідання позивач не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років, якщо їх повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Встановлено, що 12 липня 1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.4). За змістом ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Встановлено, що відповідач [PERSON] доводиться батьком повнолітньому [PERSON], [INFO], який навчається на першому курсі денної форми навчання в Державному вищому навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет», що підтверджується довідкою вказаної установи від 21.12.2015 року за вих. №562(арк.с.3). Отже, позивач, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини того, що син [PERSON], [INFO], потребує додаткової матеріальної допомоги на навчання у Державному вищому навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет». При визначені розміру аліментів, суд також виходив з вимог ст.182 СК України. Так, відповідач будь-якими хронічними захворюваннями не страждає, не є інвалідом будь-якої групи і може надавати таку допомогу, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], враховуючи можливість відповідача платити таку суму і потребу позивачки в отриманні даної суми. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial