Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка народилася в період перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі в період з 29 серпня 2009 року по 09 серпня 2018 року. 01 липня 2020 року мама [PERSON] . [PERSON] трагічно загинула. Батько дитини [PERSON] починаючи з моменту народження дочки [PERSON] та до тепер, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, зовсім не спілкується з нею, не піклується про життя та здоров`я дочки та не цікавиться життям дитини. Також відповідач уникав та уникає обов`язку по утриманню своєї дитини, ухиляється від надання їй коштів на її утримання. Позивач зазначає, що дитина знаходиться на її утриманні та проживає з нею. За вказаних обставин, позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обов`язками, посилаючись на норми права, які містяться у ст.ст. 150, 152, 164, 165, 180-183 СК України, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] та стягнути з останньго аліменти на дитину у розмірі п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачемобставин та правових підстав позову не надав. 17 вересня 2020 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків на виконання ухвали судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 вересня 2020 про залишення позовної заяви без руху. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 вересня 2020 року вказану вище позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 вересня 2020 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 27 жовтня 2020 року ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області підготовче провадження по вказаній справі закрито та таку призначено до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, вказавши на обставини, зазначені у позові. При цьому не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не подав відзив, а тому суд, враховуючи думку позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Додатково вказала, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо [PERSON] , зокрема не цікавиться життям дитини, матеріально не допомагає дитині, хоча має таку можливість. Окрім того, відповідач подав до служби у справах дітей заяву в якій не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, в ній же підтвердив те, що не підтримує родинні стосунки з дитиною, не цікавиться здоров`ям та вихованням останньої, а тому доцільно його позбавити батьківських прав. Заслухавши позивача, представника третьої особи, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити зважаючи на таке. Судом установлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області (арк. спр. 5). 09 серпня 2018 року рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (арк. спр. 22-24). Згідно висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 13 серпня 2020 року судом установлено, що відповідач відразу після народження доньки [PERSON] , усунувся від виконання батьківських обов`язків щодо доньки, коштів на утримання, лікування дитини не надає, не піклується про життя та здоров`я малолітньої, не займається її вихованням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає для неї доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не підтримує з дитиною родинних стосунків, не телефонує, не вітає з днем народження, святами, а тому було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON] (арк.спр. 8) Вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] , після смерті її матері [PERSON] , займається баба [PERSON] остання піклується про життя та здоров`я малолітньої [PERSON] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №325 від 07 липня 2020 року виданою виконавчим комітетом Нетішинської міської ради малолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (арк.спр.6). Як убачається з акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 24 липня 2020 року, для виховання та розвитку дитини за її місцем проживання створені усі необхідні умови (арк. спр. 10). З довідки відвідування дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) №7 «Оленка» від №311 від 30 липня 2020 року, який відвідує малолітня [PERSON] батька дитини [PERSON] жодного разу вихователі не бачили і в телефонному режимі з ним не спілкувалися (арк. спр. 11). З пояснень [PERSON] , який є рідним дядьком [PERSON] , наданих для начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Карназей А. від 15 липня 2020 року убачається, що він є свідком того, що [PERSON] не займається дітьми, матеріальної допомоги не надає (арк. спр. 25). З пояснень [PERSON] , наданих для начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Карназей А. від 15 липня 2020 року убачається, що він будучи сусідом малолітнього [PERSON] є свідком того, що [PERSON] не займається дітьми і не приходить до них (арк. спр. 26). З пояснень [PERSON] , наданих для начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Карназей А. убачається, що вона будучи хрещеною для малолітньо [PERSON] є свідком того, що [PERSON] не займається дитиною, не їй допомагає (арк. спр. 26). 13 серпня 2020 року органом опіки та піклування Нетішинської міської ради прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим, позивач [PERSON] , діючи в інтересах останньої, звернулася до суду за захистом її порушеного права з вимогою про позбавлення відповідача батьківських прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 13 Сімейного кодексу України (далі СК України). У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про стан здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що визначено п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, як роз`яснено в п. 15 означеної вище постанови, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України), тому, на переконання суду, він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виходячи з аналізу наведених норм закону, які вказують на те, що однією з підстав для позбавлення батька батьківських прав є свідоме ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати дитину, а також те, що такий спосіб захисту є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки є обґрунтованими. Водночас суд зауважує, що при вирішенні питання позбавлення батьківських прав відповідача визначальним є ставлення батька до дитини, його не бажання спілкуватись і брати участь в її вихованні, що знайшло своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів, а саме в заяві [PERSON] наданих для начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Карназей А. від 17 липня 2020 року в якій останній надає свою згоду на позбавлення його батьківських прав та підтверджує, що родинні стосунки з своєю дочкою не підтримує, вихованням та здоров`ям дитини не цікавиться (арк. спр. 28). Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених обставин - неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дитини, оскільки останній не піклується про стан її здоров`я, не надає дитині достатньої батьківської турботи та матеріального забезпечення, суд визнає поведінку [PERSON] ухиленням від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки [PERSON] , що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд приймає аргументи позивача, що наведені останньою як на підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми. При вирішенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 150, 164 СК України та на окремі з яких вірно посилається позивач у поданому позові. Водночас суд приймає рішення про стягнення аліментів з відповідача на його малолітню доньку, що відповідатиме вимогам ч. 3 ст. 166 СК України. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до приписів норм права, які містяться у ст. 182 СК України враховує відсутність у відповідача зобов`язань щодо утримання інших осіб, відсутність негативних даних щодо його стану здоров`я та відсутність даних щодо його працевлаштування, а тому визначає такі в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При цьому суд вважає за необхідне визначити в рішенні суду про стягнення аліментів на користь [PERSON] , яка є бабою малолітнього [PERSON] та з якою проживає остання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд у відповідності до означених вимог вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1681 гривень 80 коп.

Outcome: approved