overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

\~У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить\~ визнати\~ право власності на належну їй на праві власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], у звязку з втратою документів підтверджуючих право власності. В судове засідання представник позивача не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути без\~ його присутності за наявними у справі матеріалами,\~ позивач підтримує позовні вимоги\~ та просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився,\~ просив розглядати без його участі, рішення просив прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності,\~ приходить до наступного, як встановлено в судовому засіданні: відповідно до договору\~ дарування \~ квартири та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.10,13). Оригінали правовстановлюючих документів\~ позивачка зберігала в своєму робочому кабінеті, який знаходився в приміщенні ТОВ «ЕДДА ЛТД» за адресою: м. Луганськ, пл. Героїв Великої Вітчизняної війни, 10-а. Після збройного нападу на ТОВ «ЕДДА ЛТД», яке\~\~ було здійснено 30.05.2014 року, документи було викрадено. Відповідно до частин першої та другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може\~ пред'явити\~ позов\~ про\~ визнання\~ його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~ а також у разі втрати ним документа,\~ який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Факт втрати позивачем документа,\~ який засвідчує його\~ право власності на квартиру № 56, розташовану за адресою: м. Луганськ, вулиця\~ Леніна, будинок № 33 підтверджується зверненням до генерального прокурора України та відповіддю з прокуратури Луганської області (а.с. 16,17). \~\~\~ Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, а також підтверджені письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На\~\~ підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право власності на належну їй на праві власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], у звязку з втратою документів підтверджуючих право власності. В судове засідання представник позивача не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути без його присутності за наявними у справі матеріалами, позивач підтримує позовні вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розглядати без його участі, рішення просив прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного, як встановлено в судовому засіданні: відповідно до договору купівлі-продажу квартири позивач є власником квартири № 39, розташованої за адресою: м. Луганськ, вулиця Леніна, будинок № 130 (а.с. 9). Оригінали правовстановлюючих документів\~ позивачка зберігала в своєму робочому кабінеті, який знаходився в приміщенні ТОВ «ЕДДА ЛТД» за адресою: м. Луганськ, пл. Героїв Великої Вітчизняної війни, 10-а. Після збройного нападу на ТОВ «ЕДДА ЛТД», яке було здійснено 30.05.2014 року, документи було викрадено. Відповідно до частин першої та другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може\~ пред'явити\~ позов\~ про\~ визнання\~ його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~ а також у разі втрати ним документа,\~ який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Факт втрати позивачем документа,\~ який засвідчує його\~ право власності на квартиру № 39, розташовану за адресою: м. Луганськ, вулиця Леніна, будинок № 130 підтверджується зверненням до генерального прокурора України та відповіддю з прокуратури Луганської області (а.с. 14,15). \~ \~\~ Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, а також підтверджені письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На\~\~ підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право власності на належну їй на праві власності квартиру, розташовану за адресою: м. Луганськ, вулиця 15 та лінія[ADDRESS], у звязку з втратою документів підтверджуючих право власності. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовільнити їх та суду пояснив, що позивач є власником вказаного обєкта нерухомості, що підтверджується правовстановлюючими документами, але ці документи були викрадені після збройного нападу на ТОВ «ЕДДА ЛТД» де зберігались документи. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача позов визнав, суду пояснив, що Головне територіальне управління юстиції у Луганській області не є належним відповідачем, оскільки спір про право відсутній. Головне територіальне управління юстиції у Луганській області не може видати дублікат правовстановлюючих документів, оскільки на даний час не має таких повноважень. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного, як встановлено в судовому засіданні: відповідно до даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач є власником квартири № 108, розташованої за адресою: м. Луганськ, вулиця 15 та лінія, будинок № 19 (а.с. 9-12).Оригінали правовстановлюючих документів були викрадені після збройного нападу на ТОВ «ЕДДА ЛТД» де зберігались документи (а.с.14, 15). Заперечення представника відповідача про те, що справу слід розглядати в окремому провадженні не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вбачається з заяви спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду, а у відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може\~ пред'явити\~ позов\~ про\~ визнання\~ його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~ а також у разі втрати ним документа,\~ який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Факт втрати позивачем документа,\~ який засвідчує його право власності на квартиру № 108 розташовану за адресою: м. Луганськ, вулиця 15 та лінія, будинок № 19 підтверджується зверненням до генерального прокурора України та відповіддю з прокуратури Луганської області(а.с. 14). За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На\~\~ підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 28.01.2000 року відділом РАЦС Керченської міської ради Автономної Республіки Крим за актовим записом № 40. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені близько двох років тому, оскільки відповідач наполягає на переїзді до Криму, через що між ними почали виникати сварки та скадали, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Спору стосовно місця проживання дитини в них немає. Просив шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачем. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні у повному обсязі визнав заявлені позовні вимоги і не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності з вимогами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 28.01.2000 року відділом РАЦС Керченської міської ради Автономної Республіки Крим за актовим записом № 40 (а.с. 8). У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини два роки тому, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Таким чином оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.110, 111, 112 СК України, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач 1) було укладено кредитний договір № 014/9408/74/72871, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 158 000,00 доларів США, з кінцевим строком до 2037 року, який визначений Додатковою угодою № 96-05/13/1098 від 13.07.2010 року до вказаного Кредитного договору, з процентною ставкою за користування кредитом - 13, 50 % річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов'язання згідно з договором у повному обсязі. З метою забезпечення виконання зобов'зань позичальника за заначеним кредитним договором між позивачем та [PERSON] (далі - Відповідач 2) було укладено договір поруки від 11.06.2018 року, відповідно до якого останній прийняв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне виконання зобов'язань [PERSON]за кредитним договором. В порушення умов договору, відповідачі свої зобов'язання у частині повернення кредиту та відсотків не виконали, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 146 318 доларів США 25 центів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки не повідомили. За ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 08.06.2014 року в міському відділі РАЦС Миколаївського міського управління юстиціїбуло зареєстровано шлюб позивача з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що шлюбні стосунки між ними припинилися та з травня 2014 року вони не проживають разом. Причиною розпаду сімї є те, що з відповідачем не знаходили спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету, та в відношеннях один до одного. На підставі цього у них виникають постійні сварки, скандали. У звязку з вищевикладеним позивач не бачить сенсу продовжувати шлюбні відносини з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі та вказав, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала, що позов визнає, просила залишити їй дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ФП № 094031 за актовим записом № 380 виданим 08.06.2013 року в РАЦС Миколаївського міського управління юстиції. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися. Позивач на примирення не згоден, наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 04.09.2015 року сторонам було надано строк на примирення. Однак, надання строку на примирення не мало позитивного наслідку, тому позивач надав в судове засідання заяву про розірвання шлюбу, а відповідач про визнання позовних вимог. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 18.01.14 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.01.14 року у Відділі ДРАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 60. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 26.08.98 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомляла. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.08.98 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1066. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 26.09.09 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.09.09 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2101. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 18 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області за актовим записом № 120 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто виникали непорозуміння. Шлюб існує лише юридично, оскільки спільне господарство не ведеться, шлюбних стосунків не підтримують. Спорів про розподіл майна не має. При таких обставинах позивач вважає, що збереження сімї з відповідачкою та примирення є неможливим, подальше спільне життя з нею суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не зявився, надіслала до суду заяву в якій позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив суд його задовольнити. Справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву в якій позов визнала, просила справу розглядати без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 18 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області за актовим записом № 120 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто виникали непорозуміння. Шлюб існує лише юридично, оскільки спільне господарство не ведеться, шлюбних стосунків не підтримують. Спорів про розподіл майна не має. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved