Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати зобовязання які існували між нею та ПАТ «УкрСиббанк», внаслідок укладення договору № 92621373000 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна виконаним з її сторони належним чином і таким, що припинені виконанням; заборонити відповідачам у звязку з припиненням між нею та ПАТ «УкрСиббанк» зобовязань за цим кредитним договором нараховувати їй будь-яку заборгованість по ньому та вживати заходів до стягнення такої заборгованості, в тому числі шляхом направлення їй вимог по погашенню такої заборгованості. На обґрунтування позовних вимог послалася на те, що 08.04.2014 року між нею та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір № 92621373000 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна. Кредит в сумі 6000,00 грн. брався на придбання масажеру NM-55 вартістю 7950,00 грн. Кредит мав бути повернутий не пізніше 08.10.2015 року. У забезпечення виконання всіх її зобовязань за цим договором придбаний масажер передавався у заставу. Процентна ставка за кредитом встановлюється 7,01% річних. Розмір щомісячних платежів, які повинні були вноситися нею становить 334,00 грн. з моменту укладення договору до 08.10.2014 року, а з 09.10.2014 року 454,00 грн. У звязку із закриттям філії АТ «УкрСиббанк» в м. Червонограді, сплачувала необхідні платежі кредитору у ПАТ КБ «Надра». Загальна сума коштів, які вона сплатила за надання споживчого кредиту складає 6000,26 грн. Вказує, що передостанній платіж, який вона здійснила 05.09.2014 року було затримано ПАТ КБ «Надра». Про це дізналася з смс-повідомлення «УкрСиббанку», яке надійшло 10.09.2014 року. В той же день звернулася до працівників ПАТ КБ «Надра» з усною претензією щодо затримання перерахунку коштів та їй було повідомлено, що такий перерахунок коштів здійснили 11.09.2014 року. 18.09.2014 року здійснила дострокове погашення заборгованості. 30.09.2014 року знову отримала від ПАТ «УкрСиббанк» повідомлення, що нею прострочено платіж, тому оштрафовано до 500,00 грн. Відповідно до відповіді банку від 04.12.2014 року нарахована комісія в розмірі 150,00 грн. відмінена. Однак, в подальшому ПАТ «УкрСиббанк» надсилаються повідомлення, попередження щодо наслідків порушення договірних зобовязань. В телефонному режимі працівники ПАТ «Укрсиббанк» так і не змогли пояснити, звідки та за що у неї виник борг і чому вона повинна його сплатити. Вказує, що в подальшому їй надсилалися повідомлення, з яким не зрозуміло яку саме суму боргу вона повинна сплатити, оскільки суми різняться. З вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» дізналася, що між останнім та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 19 від 09.07.2015 року. 17.09.2015 року представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» подав до суду заперечення на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не виконано зобовязання за кредитним договором № 92621373000 від 08.04.2014 року належним чином. 02.11.2015 року представник ПАТ «УкрСиббанк» подав до суду заперечення на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування заперечення послався на те, що позивач щомісячно до 08 числа включно повинна здійснювати щомісячний платіж. Кредит повинен був бути повернутий позивачем 08.10.2015 року. Вказує, що комісія в розмірі 500,00 грн. нараховується та сплачується не за дострокове погашення кредиту, а за надання послуг з управління кредитом при простроченні позичальником сплати чергового ануїтетного (щомісячного) платежу. 09.07.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 19, згідно з яким 09.07.2015 року відбувся перехід права вимоги, в тому числі за зобовязаннями позивача. Станом на 09.07.2015 року заборгованість останньої за кредитним договором становила 2287,03 грн., згідно з яким: 150,06 грн. заборгованість за основним боргом, 6,98 грн. заборгованість за відсотками, 2130,00 грн. заборгованість за комісіями. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, тому просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» подав до суду клопотання, у якому просить проводити розгляд справи за його відсутності. Просить у задоволенні позову відмовити з підстав, вказаних у запереченні. Представник відповідача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Представник третьої особи ПАТ КБ «Надра», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Представник третьої особи ТОВ «Українська боргова компанія», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Установлено, що 08.04.2014 року між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір № 92621373000 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна, відповідно до п.п. 1, 5, 7.1, 11.1 якого сума кредиту за договором становить 6000,00 грн.; розмір ануїтетного платежу становить 334,00 грн. з моменту укладення кредитного договору до 08.10.2014 року включно, з 09.10.2014 року розмір ануїтетного платежу становить 454,00 грн.; за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 7,01% річних; позичальник має право достроково погашати кредит в порядку, передбаченому Правилами споживчого кредитування. 09.07.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 19, відповідно до п.2.2 якого права вимоги, які ПАТ «УкрСиббанк» відступає ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ПАТ «УкрСиббанк». Як видно із наявної у матеріалах справи виписки за вказаним вище кредитним договором з 08.04.2014 року по 13.07.2015 року позивач справно щомісячно здійснювала платежі у більшому розмірі, ніж як вказано у договорі. Так, позивачем достроково погашено кредит. Водночас, позивачу відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» неодноразово направлялися повідомлення про наявність заборгованості по кредиту, яку остання змушена сплатити. Усупереч наведеному, ПАТ «УкрСиббанк» на звернення позивача від 27.11.2014 року надіслав їй повідомлення, у якому зазначив, що нарахована комісія в розмірі 150,00 грн. від 10.09.2014 року за кредитним договором № 92621373000 від 08.04.2014 року відмінена. Зазначена сума грошових коштів була зарахована в рахунок часткового дострокового погашення заборгованості за кредитним договором. Порушене у зверненні питання вирішене по суті та врегульоване остаточно. Вирішуючи спір, судом ураховано наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач належним чином виконала умови договору, регулярно, вчасно та в повному обсязі сплативши ПАТ «УкрСиббанк» кредитні кошти, тому позов в частині визнання зобовязання, які існували між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк», внаслідок укладення договору № 92621373000 від 08.04.2014 року про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна виконаним з її сторони належним чином і таким, що припинені виконанням підлягає задоволенню. Стосовно позовної вимоги про заборону відповідачам у звязку з припиненням між нею та ПАТ «УкрСиббанк» зобовязань за вказаним вище кредитним договором нараховувати їй будь-яку заборгованість по договору та вживати заходів до стягнення такої заборгованості, в тому числі шляхом направлення їй вимог по погашенню такої заборгованості, суд вважає, що у задоволенні такої слід відмовити, оскільки обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного немайнового права не відповідає жодному із способів захисту прав, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України Таким чином, позов задовольняється частково у межах, визначених вище. Ураховуючи, що позивач на підставі п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, беручи до уваги часткове задоволення позову, суд

Outcome: partial