Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

У січні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що шлюб між батьками розірвано і вона мешкає разом з матір'ю. На теперішній час позивачка навчається в Артемівському музичному училищі, самостійного заробітку не має. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є приватним підприємцем та надає послуги з пасажирських перевезень, іншим особам аліменти не сплачує. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 4 000 грн. Рішенням Дебальцевського міського суду від 23 травня 2014 року позов задоволено частково, з відповідача на утримання позивачки стягнуто 1 218 грн. щомісячно. З вказаним рішенням не погодився відповідач, [PERSON] та подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, через порушення судом норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір стягнутої суми. В обґрунтування скарги зазначив, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Він не заперечує, що повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, проте не погоджується з присудженим з нього розміром аліментів. Зазначив, що він є фізичною особою підприємцем, здійснює діяльність з перевезення пасажирів, у зв'язку з вказаною діяльністю змушений нести значні витрати, які складаються з витрат на оплату праці найманих працівників, сплату єдиного соціального внеску, придбання пально-мастильних матеріалів, запасних частин, сплату страхових внесків, тощо. Внаслідок цього у третьому і четвертому кварталі 2013 року він отримав збитки і стягнутий з нього розмір аліментів є завеликим. Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, що у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи. Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд ухвалює апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положенням ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є дочкою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Дебальцівським відділом реєстрації актів громадянського стану 22 лютого 1996 року (а.с.3). Згідно з довідкою № 01-09/301 від 26 грудня 2013 року (а.с.2) [PERSON] навчається в Артемівському музичному училищі на денній формі навчання. Отримує стипендію в розмірі 599 грн. 50 коп. (а.с.85). [PERSON] мешкає в гуртожитку АМУ в м. Артемівську (а.с. 84), плата за мешкання в якому становить 85 грн. на місяць (а.с. 85). Згідно з довідкою № 94 від 18 березня 2014 року [PERSON], яка є матір'ю позивачки, перебуває на обліку в Дебальцевському міському центрі зайнятості як безробітна ( а.с. 81). [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, та надає послуги з пасажирських перевезень. Надані суду довідки з податкової інспекції про доходи (а.с.22,23), відомості про виплату заробітної плати (а.с. 24-28), звіти про банківські операції (30-35), чеки на придбання автозапчастин та паливо, суд першої інстанції не прийняв до уваги з огляду на те, що одержані відповідачем доходи і понесені ним витрати відносяться до 2013 року, тоді як позовні вимоги про стягнення аліментів заявлені в січні 2014 року. Рішенням Дебальцевського міського суду від 23 травня 2014 року з [PERSON] на користь дочки [PERSON] стягнуто аліменти в твердій грошові сумі у розмірі 1 218 грн. щомісячно Проте повністю погодитися з висновками суду першої інстанції не можна. Відповідно до інформації Єнакієвської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління мін доходів у Донецькій області, сума доходу ФОП [PERSON] за період з 01 липня 2013 року по 30 вересня 2013 року склала 56 195 грн., а за період з 01 жовтня 2013 року по 31 грудня 2013 року - 27 076 грн. (а.с. 22,23 ). Однак суд першої інстанції не врахував те, що із задекларованих доходів відповідач, як фізична особа підприємець, несе витирати по сплаті заробітної плати та на господарську діяльність, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами (а.с. 24-48). Суд першої інстанції не взяв до уваги дохід відповідача за 2013 рік з тих підстав, що позов подано у січні 2014 року виходячи із того, що відповідач не надав дані про дохід і витрати за 2014 рік, в той час, як станом на час зверенння позивачки до суду з вказаним позовом, цих доказів у відповідача не могло бути. Ухвалюючи рішення, суд обмежився констатуванням того факту, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, однак розмір його заробітку (доходу) не з'ясував. Зазначені обставини справи та вимог ст. 182 СК України суд не в повній мірі врахував, а тому рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів слід змінити, стягнувши з відповідача на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчатися, аліменти у сумі 800 грн. В іншій частині рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи, з огляду на що колегія суддів ухвалює залишити його без змін.

Outcome: partial