Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Андріївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання прав забудовника в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що 25.03.2014 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права, зокрема на право забудовника на житловий будинок, що розташований у с. Андріївка, Олександрійського району, Кіровоградської області по вул. Леніна, 15. За життя померлий [PERSON] не встиг належно оформити майно, тому позивач просить визнати за [PERSON], [INFO] в порядку спадкування після смерті 25.03.2014 року [PERSON] всі права забудовника, щодо недобудованого будинку з господарсько-побутовими спорудами, що розташований в с. Андріївка Олександрійського району Кіровоградської області по вул. Леніна. У судове засідання позивач не зявилася, але надала письмову заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача у судове засідання не зявився, а надав письмову заяву у якій просить справу розглянути у його відсутність та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити у повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 березня 2014 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть. Відповідно даних Олександрійського міжрайонного бюро технічної інвентаризації житловий будинок в с. Андріївка, Олександрійського району, Кіровоградської області по вул. Леніна, 15 не зареєстрований за померлим [PERSON], про що свідчить технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду виготовлений без реєстрового номера БТІ. Судом встановлено, що [PERSON] не встиг здійснити реєстрацію належним чином, так як помер. Відповідно до Постанови державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 27.11.2014 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як відсутні правовстановлюючі документи, хоча наявні свідоцтво про смерть [PERSON], свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, паспорт та податковий номер спадкоємця [PERSON], архівна довідка Олександрійського КМБТІ. Оскільки спадкодавець за життя не оформив право власності на житловий будинок та не забезпечив його державної реєстрації, вирішити питання визнання права власності на зазначений будинок у встановленому законом позасудовому порядку, визначеному главою 89 ЦК України, неможливо, тому воно підлягає судовому розгляду. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Судом встановлено, що обставини, викладені в позові відповідають дійсності та підтверджені документальними доказам. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] належали за життя права та обовязки забудовника, а тому, права і обовязки можуть переходити до позивача. Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Суд дійшов висновку, що позивач захищає порушене право у такий спосіб, у даному випадку позивач є добросовісним учасником цивільних правовідносин. Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків. Встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 10 ЦПК України вказує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд дійшов висновку, що позивач, зазначені обставини у позовній заяві довела, чим виконала вимоги ст. 10 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved