Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

УСЗН ЗМР по Заводському району звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі заяви від 21.02.2017 та наданих документів відповідачу призначено допомогу на дитину [PERSON] , 2003 р.н., передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.12.2001 № 1751 з 01.02.2017 по 31.01.2018 у розмірі 3378,00 грн. щомісяця. Розпорядженням про перерахунок допомоги від 25.04.2017, допомогу призначено з 01.05.2017 по 31.01.2018 у розмірі 3554,00 грн. щомісяця. 11.05.2017 позивачем отримано рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2017 про усиновлення малолітнього [PERSON] , 2003 р.н. Враховуючи те, що відповідач не повідомила позивача про усиновлення, виникла переплата допомоги за період з 01.04.2017 по 31.05.2017 у розмірі 6632,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Від представника позивача - Бєлікової Л.М. , надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання не з`явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що 21.02.2017 [PERSON] звернулася до відповідача із заявою для призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми, відповідно до «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (а.с.14-15). На підставі зазначеної заяви відповідача та поданих нею документів, рішення позивача від 13.03.2017 [PERSON] призначено допомогу з 01.02.2017 по 31.01.2018 у розмірі 3378,00 грн. щомісяця (а.с.13). Розпорядженням про перерахунок допомоги від 25.04.2017, допомогу призначено з 01.05.2017 по 31.01.2018 у розмірі 3554,00 грн. щомісяця. (а.с.12). 11.05.2017 позивачем отримано рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2017 по справі № 332/513/17 про усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). Відповідно до пп.1 п. 30 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.12.2001 № 1751 підставою для припинення виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, є звільнення від виконання обов`язків опікуна чи піклувальника. Відповідно до пп.7 п. 30 вказаного Порядку у разі виникнення обставин, внаслідок яких може бути припинена виплата зазначеної допомоги, її одержувачі зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи соціального захисту населення, які виплачують допомогу. Із копії заяви відповідача про призначення допомоги № 580 від 21.02.2017 року вбачається роз`яснення відповідачу обов`язку повідомити органи соціального захисту населення у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги. У зв`язку із тим, що відповідач не виконала свого обов`язку та не повідомила позивача про усиновлення дитини, нею незаконно було отримано допомогу за період з 01.04.2017 по 31.05.2017 у розмірі 6932,00 грн. (а.с.4). Позивачем листом від 31.05.2017 надіслано відповідачу повідомлення про необхідність відшкодування коштів по переплаченій сумі допомоги (а.с.6), 11.12.2017 [PERSON] добровільно повернуто кошти у розмірі 300,00 грн. (а.с.7). Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За вимогою ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи вищезазначені обставини, з огляду на те, що з боку відповідача наявна недобросовісність набуття соціальної допомоги, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути надміру виплачену суму допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування за період з 01.04.2017 по 31.05.2017 у розмірі 6632,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved