Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17.08.2012 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 0072010902БН/2012-08 від 17.08.2012 року. Відтак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 320,01 грн. і судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного позову, виходячи із такого. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 17.08.2012 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 0072010902БН/2012-08 від 17.08.2012 року, за умовами якого позичальником було відкрито кредитну лінію із кінцевим терміном повернення 31.07.2014 року. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Однак позичальником умови договору кредиту належним чином не виконувались. Так, у зв'язку із неналежним виконанням позичальником своїх грошових зобов'язань, визначених укладеним із банком кредитним договором, кредитор звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості, яка за доданим до позовної заяви розрахунком складається з 2 773,03 грн. боргу за кредитом, 1 097,27 грн. заборгованості по відсоткам, 1 139,15 грн. пені по тілу кредиту і 310,56 грн. пені по відсоткам. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Наявним у матеріалах справи розширеним розрахунком заборгованості підтверджується факт існування заборгованості відповідача за кредитним договором, яка складається з з 2 773,03 грн. боргу за кредитом, 1 097,27 грн. заборгованості по відсоткам, 1 139,15 грн. пені по тілу кредиту і 310,56 грн. пені по відсоткам, що є підставою для задоволення позову. Крім того, відповідно до статей 81, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог судові витрати на користь держави, у розмірі 243,60 грн. На підставі зазначеного,

Outcome: approved