Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

У січні 2016 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на кооперативну квартиру [ADDRESS] в Житлово-будівельному кооперативі «Стріла», посилаючись на ті підстави, що після смерті тітки позивача відкрилася спадщина, яка складається з кооперативної квартири [ADDRESS] в ЖБК «Стріла» та іншого спадкового майна, однак свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру в ЖБК «Стріла» позивачу видане не було, так як на дане майно відсутній правовстановлюючий документ, в розумінні ЦК України, у зв'язку з чим 28.12.2015 державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори йомуц було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на порушення спадкових прав позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надавши клопотання в якому просив суд прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника відповідача (а.с. 39-41). Третя особа ЖБК «Стріла» у судові засідання не з'явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 29, 37, 48). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києві від 29.10.2015 встановлено факт родинних відносин, тобто визнано що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] на підставі заяви позивача відкрилася спадкова справа №754/2014 (а.с. 51-84). Як вбачається із матеріалів спірне майно належало [PERSON] на праві власності після смерті її чоловіка [PERSON] [INFO] якому було видано ордер на житлове приміщення та ним було сплачено пайовий внесок за квартиру у повному обсязі у грудні 1982 (а.с. 10-13, 15). Згідно відповіді П'ятої КДНК від 28.12.2015 вих. 4412/02-14 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], яка залишися після смерті [PERSON] [INFO] було відмовлено, оскільки не було надано оригіналів документів, що підтверджують право власності померлої на спірне майно тому відсутні правові підстави для видачі такого свідоцтва (а.с. 16). Ст. 1258 ЦК України зазначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно частини 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 1216 ЦК України визначає поняття спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини. Як встановлено судом, спадкодавець, мав на праві приватної власності вищезазначену земельну ділянку, на підставі договору дарування вказна земельна ділянка була подаровна позивачеві, після смерті його матері, позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину у визначений частиною 1 ст.1270 СК України шестимісячний строк та у визначеному частиною 1 ст.1269 СК України порядку, а також на виконання свого обов'язку, передбаченого частиною 1 ст.1297 і частиною 1 ст.1299 ЦК України, звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, але отримав відмову з тих підстав, що спадкове майно не було зареєстровано на спадкодавця, у зв'язку із цим виник спір. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що право власності на спірне майно виникло у спадкодавця у встановленому законом порядку, а тому суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved