Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа - виконавчий комітет\~Рибальчеської сільської\~ради Голопристанського\~району Херсонської\~області про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, в обґрунтування якого зазначає, він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21.03.2011 року. В грудні 2014 року шлюбні відносини між ними були фактично припинені. [INFO] Птаха народила дитину [PERSON] . Відомості про батька дитини було внесено на підставі ч.2 ст. 122 СК України. 09.10.2017 року рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області шлюб між ними розірвано. Вважає, що він не є батьком дитини. Крім того, відповідачкою цей факт не заперечується. З огляду на викладене, просить суд виключити його з актового запису про народження №4 [PERSON] , [INFO] , вчиненого виконавчим комітетом Рибальчеської ради Голопристанського району Херсонської області від 23.12.2015 року відомості про батька [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.02.2018 року відкрито провадження у справі . Позивач та його представник в останнє судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, в останнє судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суд не сповістив. Суд зважаючи на належне повідомлення сторін про дату, час і місце судового розгляду справи, та наявність їх заяв про розгляд справи без їх участі, вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони за справою перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.03.2011 року. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №4, складеним виконавчим комітетом Рибальчеської ради Голопристанського району Херсонської області 23.12.2015 року. В свідоцтві про народження батьком Птахи [PERSON] , відповідно до ч.1 ст. 122 СК України (дитина яка зачата або народжена у шлюбі, походить від подружжя). З грудня 2014 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Сторони проживали окремо та не вели спільного господарства. 09.10.2017 року рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач зазначає, що він не є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , вказаний факт визнається відповідачкою по справі. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до частини 8 і 9 статі 7 СК України,\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.1ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно статей 122, 124, 126 і127 цього Кодексу, має право оспорити батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.2 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 3 ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз`яснень, які містяться, в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, судам слід ураховувати, що відповідно до ст.\~136\~СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Позивач зазначає, що він не є батьком [PERSON] [PERSON] , [INFO] , вказаний факт визнається відповідачкою по справі. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4\~ст.\~206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.24\~Постанови від\~12.06.2009\~року\~№\~2\~«Про\~застосування\~норм цивільного\~процесуального\~законодавства\~при розгляді\~справ\~у\~суді першої\~інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Крім цього, відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову, не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає таке визнання відповідачем позову. Враховуючи викладене вище, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі . На підставі викладеного, ст. ст. 7, 122, 125, 128, 130, 134-135 СК України,

Outcome: approved