Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.01.2018 року. Крім того, просив суд стягнути з відповідача 50 % коштів сплачених за навчання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 12 900 грн., призначити аліменти у розмірі 4 300 грн. кожні пів року на час навчання та на його утримання до досягнення останнім 23 років. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.06.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та витрат пов`язаних з утриманням дітей в частині вимог щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.01.2018 року - залишено без розгляду. В обґрунтування решти вимог [PERSON] вказував, що шлюб з [PERSON] , розірвано 08.11.2017 року , при цьому їх старший син [PERSON] залишився проживати із батьком. За твердженням позивача син [PERSON] навчається у Київському Університеті туризму, культури і права та є студентом денного відділення юридичного факультету на платному відділенні оплату за навчання якого здійснює лише [PERSON] . Оскільки сума сплачена за навчання складає 25 800 грн., на думку позивача, матір дитини має сплатити батьку компенсацію Ѕ частини вартості навчання у розмірі 12 900 грн., крім того має сплачувати по 4 300 грн. за кожен подальший семестр до закінчення навчання. Позивач в судовому засіданні підтвердив, що неповнолітній син [PERSON] , [INFO] на даний час проживає разом з матір`ю [PERSON] у зв`язку з чим відпала актуальність вимог про стягнення коштів на його утримання, при цьому витрат на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання і потребує фінансового забезпечення матір не несе, що є підставою, на його думку, для задоволення даного позову. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечили проти позову вказуючи, що обираючи місце та форму навчання старшого сина [PERSON] з [PERSON] позивач та син не радились, рішення приймали одноосібно, вказуючи про самостійну оплату. Навіть на пропозиції сина та переконання останнього про можливість навчатися заочно для влаштування на роботу, батько не дозволив. [PERSON] акцентувала увагу суду на тому, що кошти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання стягуються із батька (матері) за умови, якщо така допомога може бути надана. При цьому, відповідач надала суду підтвердження перерахування з власної ініціативи грошових коштів сину [PERSON] на його власну грошову картку в міру своїх можливостей та потреб дитини. Також, [PERSON] вказувала, що [PERSON] в свою чергу не сплачує аліментів на її користь на утримання молодшого сина [PERSON] і, на її думку, саме неприязні стосунки, бажання [PERSON] помститися за попередньо ініційовані позовні заяви [PERSON] , намір компенсувати та перекрити свої аліментні зобов`язання стали приводом для даного позову. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10). Судом встановлено та підтверджено сторонами, що у [PERSON] та [PERSON] є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с. 6), який проживає з матір`ю [PERSON] та повнолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком [PERSON] . За довідкою від 21.12.2017 року №4078 [PERSON] є студентом ІІ курсу відділення денної форм навчання Київського Університету туризму, культури і права, строк навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. За приписами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працювала у ФОП [PERSON] на посаді комірника і її середньомісячна заробітна плата до квітня 2018 року складала 3 740 грн. Згідно довідки ТОВ «Гранд Рітейл Кампані» від 05.12.2018 року [PERSON] працює у вказаному товаристві на посаді комірника і її середньомісячна заробітна плата до листопада 2018 року складала 11 000 грн. При цьому, у відповідності до квитанцій про переказ коштів наданих [PERSON] остання здійснює регулярні грошові перекази на особисту картку повнолітнього сина [PERSON] . За ст. ст. 30, 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття), яка здатна своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Таким чином, суд критично ставиться до тверджень позивача про те, що кошти перераховані матір`ю безпосередньо повнолітньому сину, який продовжує навчання не можуть зараховуватись як участь в утриманні дитини, оскільки син начебто витрачає їх на власний розсуд і не за призначенням. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] пояснив суду, що він не був ініціатором і не одобрює даного позову та вимог батька. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що [PERSON] брала на себе зобов`язання компенсації батьку дитини частини вартості навчання та по семестрової оплати до закінчення навчання [PERSON] . Також, судом встановлено та підтверджено наданими доказами, що молодший син [PERSON] , [INFO] на даний час проживає разом з матір`ю, зареєстрований за адресою квартири [ADDRESS] та перебуває на утриманні останньої. При цьому, [PERSON] в Оболонському районному суді м. Києва ініційовано позов про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , оскільки батько у добровільному порядку не надає кошти на утримання дитини. За таких обставин, у судовому засіданні з`ясовано наявність суттєвих обставин, які на думку суду, впливають на можливість матері сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Таким чином, взявши до уваги наведені докази, проаналізувавши вимоги позивача та заперечення відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed