Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому, з урахуванням його уточнення, просить визначити йому додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON], що померла 09 вересня 2015 року. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що являється спадкоємцем першої черги за законом, до складу спадкового майна входить житловий будинок та земельна ділянка, розташовані на території Краснопільської селищної ради Сумської області. На поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини указує необізнаність зі спадковим законодавством, наявністю іншого спадкоємця за законом. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, майновий спір відсутній, відумерлою спадщина не визнавалась. Маючи намір прийняти спадщину після смерті матері [PERSON], він у червні 2017 року звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, проте у прийнятті останньої йому було відмовлено через пропуск встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, який сплинув 09.03.2016, та запропоновано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Просив позов задовольнити. У ході судового розгляду справи позивач та його представник підтримали уточнений позов, просили задовольнити. У судове засідання, призначене на 19.10.17 до суду не прибули, згідно поданих заяв просили продовжити розгляд справи та розглянути за їх відсутності /ас 68/. Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, згідно поданої заяви просив справу розглянути за відсутності представника, визнає позовні вимоги /ас 67/. Допитаний свідок [PERSON] суду показав, що йому було відомо про домовленість між [PERSON] та нині покійною [PERSON] /дошлюбне прізвище Красюк/ Л.В. з питання вступу останньою у спадщину після смерті бабці [PERSON], що померла 9.9.2015. [PERSON] збирала для нотаріальної контори певні документи для вступу у спадщину, але захворіла і передчасно померла. У послідуючому стало відомо, що спадщина після смерті [PERSON] залишається не прийнятою, відбулося пошкодження майна сторонніми особами. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169,197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд встановив, що 09 вересня 2015 року в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 127 від 09.09.2015, місце державної реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області /копія ас 5/. На час відкриття спадщини 09 вересня 2015 року [PERSON] самотньо проживала за адресою реєстрації: смт Краснопілля, вул. Степна, буд. 8 Краснопільського району Сумської області /ас 6/. Наявна спадкова маса складається з житлового будинку та земельної ділянки площею 0,15 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,05 га, для ведення особистого селянського господарства 0,10 га, розташованих на території Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області/копії ас 9-10/. До правовідносин, що виникли, необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після смерті [PERSON] відкрилась після 01.01.2004. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( статті 1220, 1222, 1270 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом /копії ас 3,5/, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, разом з тим, із заявою про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач до нотаріуса не звернувся. 21 червня 2017 року приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 09 вересня 2015 року [PERSON] у звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини /ас 8/. За даними Свідоцтва про смерть серія 1-БП № 258721 від 22.02.2016 [PERSON] померла 20 лютого 2016 року /копія ас. 30/. Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 48921602 та № 48921597 від 30.080.2017 після померлої 9.09.2015 [PERSON] спадкові справи не заводилися, заповіти не посвідчувалися /ас 32-34/. Згідно з приписами частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за законом і мав намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлої 09 вересня 2015 року [PERSON], і від неї як спадкоємець не відмовився. Належним відповідачем у даній справі є Краснопільська селищна рада Краснопільського району Сумської області, на території якої відкрилася спадщина та знаходиться наявне спадкове майно. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Станом на дату ухвалення даного рішення 19.10.2017 спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. За викладеного, Суд уважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили йому вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов є обґрунтованим, і підставним до задоволення. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідка і таких доказів суду не надано. Достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому строку у три місяці.

Outcome: approved