Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 12.11.1998 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу в них народилися дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою та дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них склалось невдало по причині безвідповідального відношення відповідача до сім'ї. З січня 2017 року відносини між ними значно погіршились. По поведінці відповідача, по його відношенні до неї, вона відчула, що в нього є інша жінка. Спочатку відповідач все заперечував, але через деякий час сам повідомив, що полюбив іншу жінку. З цієї причини вони в квітні 2017 року остаточно припинили спільне проживання та будь-які стосунки. Сім'я їхня існує формально. За таких обставин подальше збереження сім'ї суперечить їхнім з дочкою інтересам. Просить шлюб з відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги свого позову, на розірванні шлюбу наполягає, причиною розірвання шлюбу зазначає несумісність характерів, відмінність поглядів на життя, проживання відповідача окремо від неї та дитини з іншою жінкою в іншій сім'ї. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив не надавати строк для примирення, не заперечує стосунків з іншою жінкою, повернення в попередню сім'ю виключає. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду справи з'ясовано, що 12 листопада 1988 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], яка на даний час є повнолітньою та дочку [PERSON], [INFO]. Між сторонами виникли неприязні стосунки із-за відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги, внаслідок чого шлюб їхній на даний час існує лише формально, позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач також твердо налаштований на розірвання шлюбу. Ці обставини підтверджуються дослідженими доказами: заявою позивача, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] Відповідно до стст. 24, 55, 56, 112 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається; дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній; кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність; суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, у тому числі права та інтереси дитини, оскільки проживання дитини в сім'ї, де відсутні любов, злагода, взаєморозуміння і взаємоповага, є сварки і взаємна неприязнь між батьками, гірше впливають на дитячу психіку, ніж проживання дитини з одним із батьків, і примус батьків до спільного проживання всупереч їх волі та обставинам, що склалися, приведе до порушення прав дитини на належні умови життя, що є важливішим, ніж збереження шлюбу батьків. Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, а враховуючи те, що поданий позивачем до суду позов знаходиться на розгляді в суді вже більше чотирьох місяців, надання сторонам строку для примирення не принесе бажаного результату. Сторони в судовому засіданні погодили стягнення з них судового збору в рівних частках, а тому з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають частковому стягненню понесені нею судові витрати в розмірі 320 гривень.

Outcome: approved