Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - заявник) звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що через різне написання її дошлюбного прізвища (« [PERSON] » та « [PERSON] ») в документах, які вона отримувала протягом навчання та трудової діяльності, органами Пенсійного фонду не враховано трудовий стаж в належному обсязі, і як наслідок відмовлено в призначенні пенсії. Заявник просить встановити факт належності їй трудової книжки та свідоцтва про закінчення професійно-технічного навчального закладу, що дозволить їй отримати право на належне пенсійне забезпечення. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20.08.2020 року відкрито провадження у цивільній справі. Заявник подала заяву, у якій підтримала вимоги у повному обсязі, просила розглянути за її відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, явку свого представника не забезпечила, про судовий розгляд повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 2 вказаної статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявником надано свідоцтво про народження [NUMBER] (російською мовою), в яке внесено відомості про факт народження [INFO] громадянки « [PERSON] » у м. Фастів Київської області, батьками якої є « [PERSON] » та « [PERSON] », актовий запис від 17.02.1961 року № 91 (а.с. 12). Внаслідок реєстрації шлюбу прізвище заявника змінено з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 12.08.1989 року (а.с. 15). Атестат про середню освіту видано 27.06.1977 року на ім`я [PERSON] (а.с. 14). Свідоцтво про закінчення Київського професійного кулінарного училища № [NUMBER] від 30.08.1979 року видано громадянці « [PERSON] » (російською мовою) (а.с. 13). Трудова книжка [NUMBER] , заповнена 12.09.1979 року на ім`я « [PERSON] (закреслено) [PERSON] » (російською мовою). В трудовій книжці, на останній сторінці міститься запис « Фамилия изменена на « [PERSON] » на основании свидетельства о браке [NUMBER]» (а.с. 16-22). Головним управлінням Пенсійного фонду України надано лист від 13.07.2020 року про те, що заявнику не враховано до стажу періоди роботи згідно з записами в трудовій книжці та період навчання, оскільки є невідповідність дівочого прізвища ( [PERSON] ) в свідоцтві про шлюб, трудовій книжці, дипломі, у зв`язку з чим заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком (а.с. 23). Інститутом української мови НАН України надано експертний висновок від 29.10.2020 року № 307/265 про те, що записи російською мовою [PERSON] та [PERSON] є ідентичними, належать тій самій особі, ідентифікують ту саму особу - [PERSON] до зміни нею прізвища після укладення шлюбу (а.с. 34). Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що наявність розбіжностей в написанні прізвища в документах вочевидь обумовлена несталістю правил міжмовного українсько-російського перетвореннята не спростовує факту належності заявнику трудової книжки та свідоцтва про закінчення професійно-технічного навчального закладу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що дасть можливість призначення заявнику пенсії за віком. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відтак, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved