Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

у Радивилівський районний суд звернулася [PERSON] з цивільним позовом до Ситненської гімназії Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області про визнання наказу Ситненської гімназії Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області від 30.10.2018 р. № 231 незаконним, його скасування та стягнення моральної шкоди, мотивуючи тим, що вона працює у Ситненській гімназії Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області на посаді вчителя фізичної культури, відповідно до наказу № 73-а від 01.09.1998 р. Згідно оспорюваного наказу № 231 від 30.10.2018 р., відповідачем було оголошено їй догану, однак у вказаному наказі відсутні відомості про порушення, за яке накладено таке стягнення, його суть, дата вчинення, в якій формі вини проявилося порушення, причини, що спонукали до вчинення такого порушення, відсутнє точне посилання із зазначенням статті, частини, пункту нормативно-правового акту, норми якого, на думку відповідача, порушено позивачем. Разом з тим, підставою винесення наказу № 231 від 30.10.2018 р. вказано «службове звернення» та «акт № 1 про відсутність на робочому місці». Однак, вказані документи не ідентифіковані, без вказівки дати їх складення, не були надані їй для ознайомлення та надання своїх пояснень, документ «службове звернення» не має будь-якого порядкового номеру, а відтак не відомо коли та ким складені та є неналежними доказами вчинення нею порушення трудової дисципліни. Належним чином завірена копія оскаржуваного наказу позивачці відповідачем вручена не була та будь-яких пояснень щодо порушень у позивачки не відбиралися. Зазначає, що дійсною причиною та підставою для оголошення позивачці догани є участь її у конкурсі на посаду директора установи, у якій вона працює, так як не погодилася з рішенням конкурсної комісії та оскаржила його до суду. З огляду на що, вказує про упереджене відношення нового директора, яка намагається звільнити позивачку, а на вказану посаду працевлаштувати іншу особу. У звязку із безпідставним притягненням її до дисциплінарної відповідальності, позивач вказує про заподіяння моральної шкоди, яку вона оцінила у 50\~000,00 грн. З метою захисту своїх порушених прав, [PERSON] звернулася до суду. Позивач у відкритому судовому засіданні, підтримавши позов у повному обсязі, вказала, що не знає за що її притягнуто до дисциплінарної відповідальності, вона належно та якісно виконує свої посадові обовязки, про що неодноразово отримували відзнаки, зокрема і від відділу освіти. Однак, винесення оскаржуваного наказу позбавило її щомісячних премій, вона почувала себе пригнічено, змінилися відносини з жителями села та учнями, які думають, що вона порушниця трудової дисципліни. У звязку з чим, просить стягнути 50\~000,00 грн. моральної шкоди. Щодо випадку із булочками у їдальні, вказала, що вона була черговим вчителем та у її обовязки входило перевіряти належність харчування у їдальні, однак нею було виявлено невідповідність поданих продуктів харчування учням затвердженого директором меню, у звязку з чим, нею було виражене обурення та вона звернулася із доповідною до директора гімназії для належного реагування. Разом з тим, про педагогічну нараду, яка проводилася 31.08.2018 р. їй не було відомо, так як будь-яких оголошень про це у гімназії не було розміщено. Зазначила, що не отримувала будь-яких повідомлень про надання письмових пояснень, тому письмові пояснення нею не були складені. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позивачку та вказав, що останній не відомо, за що її притягнуто до дисциплінарної відповідальності, не відібрано пояснень, пропущені строки щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності за актом № 1 про відсутність на робочому місці. Щодо «службового звернення», то взагалі не відомо, що це за документ, так як у наказі не вказано його ідентифікуючих ознак, а відтак може бути під цією назвою надано будь-який документ невідомого змісту. Вказала, що є депутатом сільської ради та коли бере участь у сесіях, то відсутня на роботі, однак завжди ставить відповідача до відома про поважність причин такої відсутності на роботі. Просив скасувати оскаржуваний наказ та стягнути моральну шкоду у визначеному позивачкою розмірі. Представник відповідача директор Ситненської гімназії Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та заперечила щодо його задоволення, вказавши, що дійсно позивачка [PERSON] працює у гімназії на посаді вчителя фізичної культури та брала участь у конкурсі на посаду директора у 2018 р. Разом з тим, притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності ніяким чином не повязано із її участю у конкурсі на посаду директора гімназії, а через її поведінку та невиконання розпоряджень директора. Зокрема, 31.08.2018 р. о 13:15 год. позивач була відсутня на робочому місці, не зявилася на педагогічну нараду, де вирішувалось питання про навантаження педагогічного колективу та в цей же час зателефонувала до відділу освіти та повідомила, що у гімназії не проводилася педагогічна нарада перед початком навчального року, хоча її було повідомлено про таку нараду у телефонному режимі. Про неявку було складено акт № 1 про відсутність на робочому місці [PERSON], який був однією з підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності 30.10.2018 р. У звязку з такою відсутністю, було оформлено повідомлення про надання [PERSON] до 07.09.2018 р. письмових пояснень, однак таких надано не було, про що складено акт № 2 від 07.09.2018 р. про відмову [PERSON] написати пояснення. Разом з тим, 24.10.2018 р. на адресу директора надійшло службове звернення вчителів початкових класів щодо відмови позивачки видавати спортивний інвентар для проведення фізкультури. На вказане службове звернення було оформлено повідомлення про надання письмових пояснень до кінця робочого дня 26.10.2018 р. та актом про відмову надання письмових пояснень від 26.10.2018 р. № 3 було зафіксовано відмову [PERSON] у наданні таких пояснень. Окрім того, 26.10.2018 р. у шкільній їдальні [PERSON] поводила себе неналежно, кричала, ображала кухаря. [PERSON] на імя директора склала доповідну щодо невідповідності продуктів харчування складеному і затвердженому директором меню. З приводу даної ситуації було відібрано пояснення у працівників гімназії. Також [PERSON] неодноразово не виконувала розпоряджень директора та не реагувала на зауваження. Одного разу, під час уроку фізичної культури самостійно прибирала у спортивному залі, мила підлогу, на зауваження щодо того, що вона виконує не свої функціональні обовязки не реагувала. Вказала, що такі факти можуть підтвердити свідки, однак будь-яких клопотань про виклик свідків не заявлялося, зокрема після розяснення суду щодо наявності такого права. Вказала, що Ситненська гімназія не має власних коштів, а фінансове забезпечення здійснюється відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради. У справі ухвалою суду від 16.11.2018 р. відкрито провадження у спрощеному провадженні та призначено до розгляду з викликом сторін. Задоволено клопотання позивача щодо витребування у відповідача оригіналу наказу Ситненської гімназії Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області від 30.10.2018 р. № 231 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]М.» та додатки до нього. Відмовлено у клопотанні позивача про витребування у відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради довідки про відкриті рахунки, із зазначенням реквізитів рахунку (рахунків), із яких здійснюється фінансування Ситненської гімназії Крупецької сільської ради через необґрунтованість. Інших заяв чи клопотань не надходило. Від позивача та відповідача під час розгляду справи по суті будь-яких заяв чи клопотань не заявлялося. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не вчинялося. Суд, заслухавши учасників справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як вбачається із пояснень позивача та не заперечується представником відповідача, [PERSON] працює у Ситненській гімназії Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області на посаді вчителя фізичної культури. Відповідно до наказу Ситненської гімназії Крупецької сільської ради від 30.10.2018 р. № 231 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]М.» (а.с. 28), за невиконання правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Ситненсьвої гімназії Крупецької ОТГ, затверджених протоколом № 8 педагогічної ради від 31.08.2018 р., положення статуту Ситненської гімназії Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області, погодженого відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради та затвердженого рішенням Крупецької сільської ради від 27.07.2018 р. № 733, посадової інструкції № 11 від 01.09.2017 р., систематичне порушення розпоряджень директора гімназії, що в результаті спричинило порушення навчального процесу, [PERSON], вчителю фізичної культури, оголошено догану. Підстава: службове звернення, акт № 1 про відсутність на робочому місці. Згідно акту № 4 про відмову [PERSON] підписати наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]М.» від 30.10.2018 р. (а.с. 29), вбачається, що [PERSON], вчитель фізичної культури, відмовилася підписати наказ № 231 від 30.10.2018 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]М.», про що засвідчили підписами директор [PERSON], заступник ЗНВР [PERSON], вчителі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], практичний психолог [PERSON], вихователь ГПД [PERSON] Як вбачається із наданого відповідачем «службового звернення» (а.с. 18), яке досліджене у судовому засіданні, датоване 24.10.2018 р. із проставленими підписами [PERSON] та [PERSON], зі змісту якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON], будучи вчителями початкових класів, повідомили Директора Ситненської гімназії [PERSON] про те, що неодноразово зверталися до вчителя фізичної культури [PERSON] для надання спортивного інвентарю для проведення уроків фізичної культури, у чому їм було відмовлено (вих. № 77 від 24.10.2018 р.). При дослідженні вказаного службового звернення, не встановлено, дати, часу, місця звернення до [PERSON] вказаних осіб, кількість таких звернень, зазначивши про «неодноразовість», що унеможливлює встановлення факту належного чи неналежного виконання функціональних обовязків [PERSON], конкретизації та суті можливих порушень, а відтак, вказане «службове звернення» не може розцінюватися як факт вчинення дисциплінарного проступку. Разом з тим, із акту про відмову надання письмового пояснення від 26.10.2018 р. № 3 (а.с. 19), вбачається, що директор гімназії [PERSON], заступник з навчально-виховної роботи [PERSON], вихователь ГПД [PERSON], склали цей акт про те, що 26.10.2018 р. о 09:35 год. [PERSON] було запропоновано надати письмове пояснення з приводу службового звернення вчителів початкових класів [PERSON] та [PERSON] та надати таке пояснення [PERSON] у їх присутності відмовилася, про що наявні підписи. Про виклик осіб, вказаних у даному акті представник відповідача клопотань до суду не заявляла. Згідно повідомлення (а.с. 20), про надання [PERSON] до кінця робочого дня 26.10.2018 р. письмових пояснень щодо службового звернення, вбачається, що [PERSON] надано можливість подати письмові пояснення до кінця робочого дня 26.10.2018 р., при цьому останнє підписане директором [PERSON], однак відсутні відомості про дату складення такого повідомлення, його направлення [PERSON] та отримання такого останньою і відмови надання таких пояснень. Разом з тим, суд не бере до уваги пояснення позивача щодо того, що остання не знала про таке «службове звернення» та у неї не відбиралися письмові пояснення, так як вказане спростовується актом про відмову [PERSON] у наданні таких письмових пояснення, що засвідчено особистими підписами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та не спростовано позивачем у судовому засіданні. Відповідно до доповідної [PERSON] від 26.10.2018 р., службової записки кухаря [PERSON] від 26.10.2018 р., повідомлення директора [PERSON] про надання письмових пояснень вчителю [PERSON] без дати, службової записки [PERSON] від 29.10.2018 р., пояснення педагога-організатора [PERSON] від 29.10.2018 р., службової записки вчителя початкових класів [PERSON] від 29.10.2018 р., службової записки вчителя початкових класів [PERSON] від 29.10.2018 р. (а.с. 21-27), описується випадок щодо невідповідності меню, затвердженого директором гімназії, фактичному набору продуктів харчування, реагуванню щодо вказаного факту та поведінці учасників. Разом з тим, суд не бере до уваги вказані документи, як такі, що не були підставою винесення оспорюваного наказу, так як не вказані у графі «підстава» останнього. Відповідно до акту № 1 від 31.08.2018 р. про відсутність на робочому місці [PERSON], вчителя фізичної культури (а.с. 15), вбачається, що [PERSON], вчитель фізичної культури, була відсутня на робочому місці 31.08.2018 р. о 13:15 год., про що засвідчили підписами директор [PERSON], заступник директора ЗНВР [PERSON], педагог-організатор [PERSON] Згідно складеного директором гімназії [PERSON] повідомлення без дати, про надання письмових пояснень [PERSON] щодо відсутності на робочому місці 31.08.2018 р. о 13:15 год. (а.с. 16) та акту № 2 про відмову [PERSON] написати пояснення від 07.09.2018 р. (а.с. 17), судом встановлено відсутність [PERSON] на робочому місці 31.08.2018 р. о 13:15 год. та останній надано можливість подати свої пояснення, якою [PERSON] не скористалася, про що засвідчили своїми підписами директор [PERSON], заступник директора ЗНВР [PERSON], вчитель [PERSON], а відтак пояснення [PERSON] про не забезпечення права на надання пояснень спростовується вищевказаним актом № 2 від 07.09.2018 р. Судом у відкритому судовому засіданні досліджено статут Ситненської гімназії Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області, затвердженого рішенням Крупецької сільської ради від 27.07.2018 р. № 733 та погодженого відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради (а.с. 30-51), яким вказано, що оперативне управління закладом та майновим комплексом здійснює відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради, фінансування закладу здійснюється відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради відповідно до законодавства. Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у трудових правовідносинах та предметом спору є наказ Ситненської гімназії Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області від 30.10.2018 р. № 231 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]М.», який позивач вважає незаконним, з підстав, вказаних у позові, просить його скасувати та стягнути моральну шкоду, у звязку з притягненням до дисциплінарної відповідальності, з приводу чого звернувся до суду. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Положеннями статті 3\~КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Відповідно до статті 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов'язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов'язків. Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана. Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов'язків; вина працівника; наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов'язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до статті 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд повинен зясувати чи додержані власником або уповноваженим ним органом правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень. Разом з тим, судом встановлено, що в службовому зверненні, яке вказане як підстави винесення оскаржуваного наказу, не вказано дати, часу, місця звернення до [PERSON] вказаних осіб, кількість таких звернень, зазначивши про «неодноразовість», що унеможливлює встановлення факту належного чи неналежного виконання функціональних обовязків [PERSON], конкретизації та суті можливих порушень, а відтак, вказане «службове звернення» не може розцінюватися як факт вчинення дисциплінарного проступку. Окрім того, актом № 1 від 31.08.2018 р. про відсутність на робочому місці [PERSON], вчителя фізичної культури 31.08.2018 р., даний факт виявлено 31.08.2018 р., разом з тим, спираючись на ч. 1 ст. 148 КЗпП України, останній був включений у підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності поза місячним строком виявлення даного порушення, а відтак не може бути підставою застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] Окрім того, суд зазначає, що у оскаржуваному наказі вказано про систематичне порушення [PERSON] розпоряджень директора гімназії, однак, відповідачем не надано та судом не здобуто доказів таких порушень. Разом з тим, у наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення, однак, із врахуванням змісту документів, які вказані як підстава винесення оскаржуваного наказу, у такому наказі відсутній опис фактичних обставин, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Що ж до посилання у оскаржуваному наказі на правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Ситненсьвої гімназії Крупецької ОТГ, затверджених протоколом № 8 педагогічної ради від 31.08.2018 р., положення статуту Ситненської гімназії Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області, погодженого відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради та затвердженого рішенням Крупецької сільської ради від 27.07.2018 р. № 733, посадової інструкції № 11 від 01.09.2017 р., то останнє є загальним, без конкретизації пунктів, частин, статей, порушення яких допущено [PERSON], а відтак останнє не може бути належним зазначенням допущення порушень. З огляду на що, суд не встановив обґрунтованості притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, а відтак оскаржуваний наказ є незаконним та підлягає скасуванню. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Позивачем та її представником вказано, що [PERSON] понесла моральні страждання через безпідставне притягнення до дисциплінарної відповідальності, фінансові втрати, через припинення сплати премій, у звязку із винесенням наказу про застосування дисциплінарного стягнення. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд не бере до уваги як підставу для стягнення моральної шкоди припинення сплати премій, у звязку із притягненням до дисциплінарної відповідальності, так як у оскаржуваному наказі відсутні будь-які обмеження щодо сплати щомісячних премій [PERSON] чи припинення таких. Разом з тим, суд зазначає, що сам факт притягнення до дисциплінарної відповідальності уже потягнув за собою моральні страждання, а відтак, суд не ставить під сумнів, що [PERSON] зазнала душевних страждань через застосування дисциплінарного стягнення, але разом з тим, враховуючи засади розумності, співмірності вважає, що розмір шкоди є завищеним, а тому необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 1\~000,00 грн. Саме такий розмір моральної шкоди суд вважає достатнім для компенсації моральних страждань позивачки, що були завдані їй. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України презюмовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Вказане узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому, за вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 2, ст. 10, ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з усталеною практикою Європейського суду, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача 718,90 грн., а саме: 704,80 грн. за вимогу про визнання незаконним та скасування оскаржуваного наказу та 14,10 грн. за часткове задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди. Разом з тим, враховуючи, що відповідач є неприбутковою організацією та фінансування закладу здійснюється відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради відповідно до законодавства, а відтак наявні підстави стягнення усіх сум за даним рішенням з Ситненської гімназії Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області, у тому числі шляхом звернення стягнення на кошти рахунків відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Крупецької сільської ради, із яких здійснюється фінансування Ситненської гімназії Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області.

Outcome: partial