Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

У серпні\~2021\~року позивач\~звернулася до\~суду із\~вказаним позовом\~посилаючись на\~те,\~що вона\~перебувала у\~зареєстрованому шлюбі\~із [PERSON] ,\~який рішенням\~суду було\~розірвано.\~Від шлюбу\~мають малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] . Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 02.04.2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій формі у розмірі 7\~000 грн. щомісячно, починаючи з 11.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не сплачує аліменти, у зв`язку з чим станом на 30.07.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 63\~000,00 грн. В порядку ст.196 СК України позивач просила суд стягнути із [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2020 року по 30.07.2021 року у розмірі 59\~640,00 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 27.08.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 16.09.2021 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП №65644921 станом на 06.08.2021 року. Судове засідання від 21.09.2021 року було відкладено за клопотанням позивача, у зв`язку з наданням часу для підготування відповіді на відзив. 22.09.2021 року на адресу суду від відповідача, в інтересах якого діє адвокат Грицак О.С., надійшов відзив. [PERSON] вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на виконання своїх зобов`язань зі сплати аліментів, останній вчасно та добровільно з`явився до виконавчої служби у червні 2021 року, відразу після повернення до України, та в рахунок аліментів і сплати боргу, який утворився за час розгляду справи судом, сплатив на користь [PERSON] у червні 9 813,90 грн., у липні - 10 000 грн., у серпні - 10 000 грн., а у вересні 2021 року - 17 000 грн. При цьому, як вбачається з розрахунку наданого державним виконавцем 01.09.2021 року, розподіл сплачених коштів здійснюється наступним чином: 7 000 грн. відраховується в рахунок сплати поточних аліментів, а решта - в рахунок сплати боргу по аліментам. У розрахунку зазначено, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 вересня 2021 року, за період з 11.09.2020 року по 30.08.2021 року становить 51 853 грн. Поточна заборгованість зі сплати аліментів у [PERSON] відсутня. Отже, твердження позивача про те, що відповідач ухиляється від добровільного виконання рішення суду є голослівними та жодним належним доказом не підтвердженні, а сума боргу утворилась не з вини чи умисних дій боржника, а за обставин, які не залежали від дій [PERSON] . Відповідач дійсно працює моряком і його робота має «вахтовий» метод, у зв`язку із чим і його дохід є мінливим та нестабільним. З жовтня 2020 року по червень 2021 року, тобто майже весь час коли справа про стягнення аліментів розглядалась судом, останній перебував за кордоном і змоги сплачувати кошти він не мав, а відразу ж після повернення в Україну [PERSON] регулярно та добровільно виконує рішення суду. Від сплати заборгованості останній не ухиляється та частково сплачує, проте змоги одним платежем виплати таку суму він не має. Крім того, у квітні 2021 року, після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , представником відповідача на адресу останньої було надіслано листа з пропозицією надати реквізити для перерахування коштів в рахунок сплати аліментів. Проте, [PERSON] від отримання даного листа відмовилась. Таким чином, відсутність поточної заборгованості зі сплати аліментів у [PERSON] , добровільне часткове і регулярне погашення як існуючої заборгованості зі сплати аліментів, так і сплата поточних аліментів, так само як і намір добровільно сплачувати присуджені судом грошові кошти свідчить про те, що відповідач [PERSON] вживав та вживає на даний час всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання за рішенням суду від 02.04.2021 року у справі №766/13984/21. У зв`язку з чим, відповідач у задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити в повному обсязі. 23.09.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому остання просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а у доводах та заперечення представника відповідача, наданих у відзиві, відмовити через необґрунтованість. У відзиві зазначено, що у квітні 2021 року [PERSON] особисто надіслала листа від імені [PERSON] з пропозицією надати реквізити для перерахування коштів в рахунок сплати аліментів, проте [PERSON] від отримання цього листа відмовилась. Ці твердження представника відповідача не відповідають дійсності, оскільки [PERSON] було отримано листа від представника [PERSON] з пропозицією надати реквізити для добровільного перерахування коштів, стягнутих судом з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] за надання адвокатських послуг. Будь яких інших листів про добровільне перерахування аліментів на адресу позивача не надходило, і від отримання листів від представника відповідача вона не відмовлялася. Разом з тим, представник відповідача замовчує той факт, що доставка грошовим переказом утриманих аліментів через банківську установу відбувається за рахунок аліментів на дитину, де з суми аліментів, тобто з дитини, банком стягується комісія близько 100 грн., що є неприпустимим. Стосовно доводів про «мінливий та нестабільний дохід» відповідача, то вони спростовуються письмовими доказами, які були долучені до матеріалів цивільної справи про стягнення аліментів. З жовтня 2020 року по травень 2021 року щомісячна заробітна плата відповідача складала 1 591 доларів США. Однак заборгованість зі сплати аліментів з вересня 2020 року по травень 2021 року на цей час відповідачем не сплачена, відповідачем та представником відповідача не наведено та не надано будь - яких допустимих доказів, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, а отже вимога про стягнення пені за утворену заборгованість в сумі 59 640 грн. відповідає вимогам закону. 11.10.2021 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, з якої вбачається, що 01.10.2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів погашена повністю, а тому відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, пеня повинна нараховуватися не на час звернення до суду, а до дня фактичної виплати заборгованості. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина у розмірі 56\~518, 00 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Позивач зазначила, що дійсно отримала лист представника [PERSON] із проханням повідомити банківські реквізити для перерахунку адвокатських послуг, призначених за рішенням суду, проте через наявність різних справ, що перебували на розгляді в суді, не відповіла на нього, а вирішила звернутися до виконавчої служби, щоб не виникало питань з приводу коштів, що були б у такий спосіб отримані нею. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.11.2009 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Рішенням Білозерського\~районного суду\~Херсонської області\~від 12.03.2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.04.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №179 розірвано (а.с.7). Відповідно до рішення Білозерського\~районного суду\~Херсонської області\~від 02.04.2021 року (а.с.8-9), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій формі у розмірі 7\~000,00 грн., щомісячно, починаючи з 11.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення набрало законної сили 11.05.2021 року, що підтверджується виконавчим листом №766/13984/20, виданим Білозерським районним судом Херсонської області 25.05.2021 року (а.с.10). 03.06.2021 року за заявою [PERSON] державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 65644921 щодо примусового виконання виконавчого листа №766/13984/20, виданого 25.05.2021 року Білозерським районним судом Херсонської області (а.с.11). Згідно із трудовим контрактом моряка, укладеним між [PERSON] та MSC Shipmanagement Limited від 25.10.2020 року, [PERSON] з 25.10.2020 року до 24.05.2021 року прийнятий на посаду моториста з встановлення базової щомісячної заробітної плати 632,00 USD, загалом 1\~591,00 USD (а.с.16). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП № 65644921 за період з 11.09.2020 року по 06.08.2021 року, заборгованість боржника [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] становить 54\~853,00 грн. (а.с.33) 14.04.2021 року адвокат Грицак О.С. в інтересах [PERSON] звернулася до [PERSON] із листом, відповідно до якого просила надіслати (повідомити) банківські реквізити для добровільного перерахування [PERSON] грошових коштів, а саме адвокатських послуг, присуджених на користь позивача за рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2021 року у справі №766/13984/20 (а.с.58) З виписки за картковим рахунком [PERSON] за період з 01.06.2021 року по 01.10.2021 року вбачається, що поповнення рахунку безготівковим перерахуванням відбувалося 22.06.2021 року на суму 9\~813,90 грн.; 16.07.2021 року, 17.08.2021 року та 10.09.2021 року на суми по 10\~000 грн.; 22.09.2021 року на суму 7\~000,00 грн.; 01.10.2021 року на суму 41\~853,00 грн. (а.с.64) Дослідивши надані відповідачем документи, судом встановлено, що 14.04.2021 року адвокат Грицак О.С. в інтересах [PERSON] звернулася до [PERSON] із листом, відповідно до якого просила надіслати (повідомити) банківські реквізити для добровільного перерахування [PERSON] грошових коштів, присуджених на користь позивача за рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2021 року у справі №766/13984/20 (а.с.46) Конверт із вказаним листом повернувся на адресу відправника із позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.47) Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП № 65644921 за період з 11.09.2020 року по 01.09.2021 року, заборгованість боржника [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] становить 51 853,00 грн. (а.с.48) \~ \~ \~ \~Згідно із квитанціями від 08.09.2021 року, 14.09.2021 року, 28.09.2021 року, 11.10.2021 року, [PERSON] на користь [PERSON] сплачено грошові кошти у розмірі 10\~000, 00 грн., 7\~000,00 грн., 41\~853,00 грн. та 7\~000,00 грн. відповідно (а.с.45, 48 зворот,68, 69) \~ \~ \~ \~За розрахунком заборгованості зі сплати аліментів АСВП № 65644921 за період з 11.09.2020 року по 01.11.2021 року, заборгованість боржника [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] відсутня (а.с.75) Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя\~статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Згідно з частиною першою\~статті 196 СК України,\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Згідно з\~статтею 196 СК України,\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята\~статті 7 СК України). Згідно зі\~статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами\~ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої\~статті 9 ЦК України,\~положення цього\~Кодексу\~застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Тлумачення\~статті 8 СК України\~та частини першої\~статті 9 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що положення\~ЦК України\~субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга\~статті 614 ЦК України). Системне тлумачення вказаних норм дає відстави дійти висновку, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою\~статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної\~\~палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19,\~провадження № 61-16670сво19. Судом встановлено, що рішення про стягнення із відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , було постановлено 02.04.2021 року. 14.04.2021 року представник [PERSON] адвокат Грицак О.С. звернулася до позивача із листом, у якому просила повідомити банківські реквізити для добровільного перерахування [PERSON] грошових коштів, присуджених зазначеним судовим рішенням, проте конверт повернувся відправнику «за закінченням терміну зберігання». При цьому, [PERSON] під час судового розгляду не заперечувала факту отримання іншого листа від адвоката Грицак О.С. з приводу надання банківських реквізитів для перерахування судових витрат, присуджених їй даним рішенням та не надіслання відповіді на цей лист. 11.05.2021 року рішення суду від 02.04.2021 року набрало законної сили. Після чого позивач звернулася до виконавчої служби для примусового виконання вищезазначеного рішення та 03.06.2021 року було відкрито виконавче провадження. Починаючи з червня 2021 року по 01.10.2021 року [PERSON] повністю погасив заборгованість по аліментам, що підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими судом. За встановлених обставин, зважаючи на те, що стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів, тобто за дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів, враховуючи, що виникнення заборгованості по аліментам було пов`язано із тривалим судовим розглядом справи за позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (з 11.09.2020 року по 02.04.2021 року), а не з протиправної поведінки відповідача, який після надходження виконавчого листа на примусове виконання (з червня 2021 року) почав регулярно платити як поточні аліменти, так і погашати виниклу заборгованість та вже станом на 01.10.2021 року погасив її у повному обсязі, тобто вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що у [PERSON] відсутня вина у виникненні заборгованості, а тому підстави стягувати із нього неустойку (пеню) відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача. \~

Outcome: dismissed