Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову зазначила, що 18 вересня 2004 року вона уклала шлюб з [PERSON], який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2014 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Наразі діти проживають з позивачем та знаходяться на повному утриманні у матері, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З цих підстав просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2200,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав вказаних в позові. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначивши, що він офіційно не працевлаштований та не має можливості сплачувати вказану суму. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18 вересня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 вересня 2014 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №092410 виданий Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 31 жовтня 2006 року, актовий запис №1376 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №303235 виданий Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 21 вересня2010 року, актовий запис №1449. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом із матірю (позивачем по справі) На даний час позивачка несе витрати по утриманню та вихованню дітей. Доказів участі відповідача у матеріальному утриманні дітей в судовому засіданні надано не було. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Іншого в судовому засіданні доведено не було. Оскільки відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами досягнуто не було, суд вважає, що позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей. Разом з тим, згідно ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. Також, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Таким чином мінімальний розмір аліментів, станом на день винесення рішення, становить 888,5 грн., а з 01 грудня 2017 року буде становитиме 930 грн. Враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак, як батько, зобов'язаний утримувати дитину, є працездатним, може надавати допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. 00 коп.(по однієї тисячі на кожну дитину), які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення найстаршої дитиною повноліття, починаючи з 31 серпня 2017 року. Твердження відповідача на неможливість сплачувати аліменти через те, що останній не працює, не є підставою для звільнення відповідача від обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей, оскільки, як вже зазначалось судом вище, відповідач є працездатною особою. Разом з цим, суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч.2\~ст.184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. В силу п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки в силу ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial