Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі по тексту позивач, ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту [PERSON], позичальник), [PERSON] (далі по тексту [PERSON], поручитель) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.08.2007 р. між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі по тексту ТОВ «Український промисловий банк»), правонаступником якого, як зазначає Банк, відповідно до Договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010, є позивач, було укладено Кредитний договір №593-013/ФКВ-08 (далі по тексту Кредитний договір), відповідно до умов якого позичальнику було надано грошові кошти у розмірі 26200 доларів США з розрахунку 12,10% річних, строком повернення до 13.08.2015р. Крім того, Банк посилається на укладений з [PERSON] договір поруки №593-013/ZФПОР-08, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязалася солідарно відповідати за майнові зобовязання [PERSON] Посилаючись на порушення умов Кредитного договору, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за Кредитним договором у розмірі 1623224,94 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про слухання справи у відсутність позивача. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] до суду не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та заперечення на позов, в яких просила суд відмовити банку у позові оскільки а ні кредитний договір, а ні договір поруки, банком не посвідчений, кошти [PERSON] за кредитним договором не отримувала, про що свідчить відсутність її підпису на заяві про видачу готівки. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча повідомлявся належним чином, про час та місце судового засідання. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України), суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За приписами ст.ст.10,\~11 ЦПК України, суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених позовних вимог, на підставі поданих ними доказів. Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 14.08.2008 р. [PERSON] мала намір укласти з ТОВ «Український промисловий банк» Кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику повинен був отримати грошові кошти у розмірі 26200 доларів США з розрахунку 12,10% річних, строком повернення до 13.08.2015р. Даний договір, копія якого подана та завірена представником позивача, представником ТОВ «Український промисловий банк» не підписаний та відсутня печатка банку(а.с.8-14). 14.08.2008р. [PERSON] мав намір укласти договір поруки №593-013/ZФПОР-08, за кредитними зобовязаннями [PERSON] Даний договір, копія якого подана та завірена представником позивача, представником ТОВ «Український промисловий банк» не підписаний та відсутня печатка банку (а.с.17). Відповідно заяви на видачу готівки №3000/89 від 14 серпня 2008 року кошти [PERSON] не отримувала, про що свідчить відсутність її підпису на заяві(а.с.22). Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ст.207 ч.2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно до ст.216 ч.1 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. З урахуванням вищевикладеного, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed