Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Як підставу позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 15.11.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 93. Мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння, різні погляди на життя та ведення господарства. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально, оскільки спільно не проживають, сімейного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. На даний час мешкає з дітьми у с. Гроза Шевченківського району Харківської області. Відповідач є інвалідом дитинства, отримує пенсію за інвалідністю, офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, має задовільний стан здоровя, непрацездатних батьків не має, не сплачує будь-які кошти за виконавчими листами на користь третіх осіб. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Останнім часом витрати на утримання дітей зросли. Особистих коштів не вистачає на повноцінне забезпечення всіх необхідних умов для життя, здоровя та розвитку дітей. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у частці від його доходу у розмірі 1/2 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.11.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 93 (а.с. 3). Відповідач є рідним батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6). Із матеріалів справи вбачається, що сумісне життя у сторін не склалося через відсутність взаємного порозуміння, різні погляди на життя та ведення господарства, внаслідок чого з спільно не проживають. Діти проживають з матірю та перебувають на її утриманні. Відповідач зареєстрований та фактично проживає у с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області (а.с. 9, 14), є інвалідом дитинства, отримує пенсію за інвалідністю, офіційно працевлаштований різноробочим у ТОВ «Гізкепітал», отримує заробітну плату, має задовільний стан здоровя, непрацездатних батьків не має, не сплачує будь-які кошти на користь третіх осіб за виконавчими листами, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, яка потребує матеріальної допомоги, задовільний стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. З огляду на викладеене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved