Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У серпні 2015 року до суду звернулося ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» з вказаним позовом, в якому зазначав, що між банком та відповідачем 15 червня 2011 року було укладено кредитний договір № BLaЖГА00043654, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 20000 грн., строком до 15 червня 2014 року зі сплатою 15% річних за користування кредитом. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконав. Просив стягнути з відповідача борг на загальну суму 117003,89 грн., який виник станом на 06 серпня 2015 року. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, про що надав письмову заяву. Відповідач у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Статтею 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом достовірно встановлено, що між позивачем та відповідачем 15 червня 2011 року було укладено кредитний договір № BLaЖГА00043654, згідно якого банк надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 20000 грн. строком до 15 червня 2014 року зі сплатою 15% річних за користування кредитом на споживчі цілі. Сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обов'язки та відповідальність сторін. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує і згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальний розмір якої станом на 06 серпня 2015 року становить 117003,89 грн., з них: - заборгованість по тілу кредиту - 13261,89 грн.; - поточна заборгованість за процентами - 5813,52 грн.; - комісія за РО - 7516,27 грн.; - плата за пропуск платежів - 90412,21 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Суд враховує, що позивач станом на день розгляду справи позовні вимоги не уточнював. Між сторонами по справі за висновком суду фактично відсутній спір з приводу розрахунку заборгованості за кредитним договором, обчисленої фактично станом на 06 серпня 2015 року. Відповідач не подав належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування позову і встановлених судом обставин. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі зі стягненням з відповідача на користь позивача зазначеного розміру заборгованості та на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved