overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

У серпні 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2013 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати, прізвище залишити «Фартушна». Позивачка в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112\~Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 27.07.2013 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис - № 539. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з вересня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання дитини сторін\~[PERSON], [INFO] необхідно визначити з матірю. Згідно\~ст. 113 СК України\~прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

У серпні 2016 року до суду із вказаною заявою в інтересах [PERSON] звернулась Бородянська селищна рада, мотивуючи її тим, що, згідно довідки № 513 від 20 липня 2016 року КЗ БРР «Бородянська ЦРЛ», [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з 1997 року з приводу розумової відсталості, є інвалідом 2-ї групи по психічному захворюванню, внаслідок чого нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] [ADDRESS], і, відповідно до довідки № 117 від 03 серпня 2016 року Бородянської ЦРЛ, за станом здоров»я останній може бути опікуном над дочкою. Мати [PERSON] померла 21 лютого 2015 року. Оскільки [PERSON] у зв»язку із хронічним психічним захворюванням не може самостійно вирішувати повсякденні питання через психічні вади, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує сторонньої допомоги та догляду, просила визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном [PERSON] Представник Бородянської селищної ради [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву просив задовольнити. Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 1997 року перебуває на диспансерному обліку при Бородянській ЦРЛ у лікаря психіатра з приводу розумової відсталості, є інвалідом 2-ї групи по психічному захворюванню /а.с.8,10/. Як вбачається з копії акту обстеження на предмет проживання від 24 квітня 2016 року, складеного за участю депутата Бородянської селищної ради, [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], останній про неї /[PERSON]Л./ піклується та забезпечує матеріально /а.с.11,14/. За рішенням виконкому Бородянської селищної ради № 167 від 04 серпня 2016 року було вирішено звернутися до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та про доцільність призначення опікуном її батька [PERSON] /а.с.5/. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 4-ц від 01 лютого 2017 року, [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість (не різко виражену імбецильність) F.71 за МКХ 10, за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними не може /а.с. 48-49/. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати ними. Оскільки [PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то суд вважає за необхідне заяву задовольнити, визнати її недієздатною. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Так як [PERSON] судом визнано недієздатною, то суд вважає за необхідне призначити над нею опіку та, задовольняючи заяву Бородянської селищної ради, призначити [PERSON] опікуном [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

У серпні 2016 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 06.10.2008 був укладений спадковий договір, згідно якого позивач передав у власність відповідачу квартиру [ADDRESS], а відповідач зобов'язувався доглядати за позивачем до його смерті, надавати йому побутові послуги. Позивач вказує, що [PERSON] не виконує взяті на себе обовязки: жодних побутових послуг не надає, не доглядає за ним, квартиру в належному стані не тримає, їжу не готує та продукти харчування не купує, комунальні послуги не сплачує. Догляд за позивачем здійснює інша особа. Сторони в судове засідання не з'явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач згідно поданої через канцелярію суду заяви позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що розірвання спадкового договору, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а визнання відповідачем даного позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У серпні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 08 червня 2013 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 267. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки на протязі останніх двох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З ініціативи відповідача між сторонами постійно виникають сварки. Подружжя припинило вести спільне господарство та підтримувати подружні відносини. Позивач вважає, що шлюб набув формального значення та зберігати його є недоцільним, оскільки це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають дочку - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, до початку розгляду справи подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що 08 червня 2013 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а. с. 6). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народилася дочка - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження (а.с. 7). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

У серпні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 13 березня 2004 року відділом реєстрації актів Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 43. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через психологічну несумісність, відсутності порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем між подружжям. Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, кожен з них має свої інтереси та погляди. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про одруження серії 1-ЖС № 113537 вбачається, що 13 березня 2004 року відділом реєстрації актів Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

У серпні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 16 листопада 2013 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 63. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, у звязку із тим, що кожен із подружжя має різні погляди на сімейне життя, побут. Між сторонами постійно виникають непорозуміння та сварки. З початку 2016 року подружжя проживає окремо, не веде спільного господарства та не підтримує подружніх відносин. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 156388 вбачається, що 16 листопада 2013 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 6) Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 17 травня 2014 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження (а.с. 7). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У серпні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 22 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 50. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, у зв'язку із тим, що у їхніх відносинах відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. З 2012 року подружжя проживає окремо, не веде спільного господарства та не підтримує подружніх відносин. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним. Крім того, позивач має стосунки з іншим чоловіком, від якого в неї народилася дитина. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 22 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 18 червня 2008 року народилася дочка - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження (а.с. 7). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У серпні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 22 січня 1984 року Черемошненською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 2. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки під час проживання разом у подружжя склалися різні погляди на побут, спільне проживання подружжя, на відносини у сімї та на обовязки щодо спільного ведення справ та облаштування майбутнього. З січня 2011 року подружжя припинило проживати разом, вести спільне господарство та підтримувати подружні відносини. Позивач вважає, що шлюб набув формального значення та зберігати його є недоцільним, оскільки це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, до початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 259602 вбачається, що 22 січня 1984 року Черемошненською сільською радою Погребищенського району Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а. с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є двоє повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved