Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У серпні 2015 року позивачем [PERSON] подано вище вказану позовну заяву до відповідача Першої Київської обласної державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій за №/02-31 від 18 серпня 2012р. та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом за нововиявленими обставинами тривалістю в 3 (три) місяці. Позов мотивується тим, що мати позивача - [PERSON] померла 12 січня 2009р. Після її смерті залишився заповіт на користь сестри позивача [PERSON], який складений та посвідчений 11 грудня 1999р. секретарем виконкому Вузівської сільської ради Києво-Святошинського р-ну Київської області. 18 серпня 2012р. позивач звернувся до відповідача щодо видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку житлового будинку, що знаходиться в с. Озадівка Бердичівського району по вул. Космонавтів, 11, та земельної ділянки, що знаходиться на території Озадівської сільради Бердичівського району, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за №/02-31 від 18 серпня 2012р. Пояснення нотаріуса зводилось до того, що він не має жодних прав на спадщину тому, що вказаний вище заповіт складений на користь його сестри [PERSON]. З даною постановою позивач погодиться не може, так як вона створює йому перешкоду у прийнятті спадщини за законом за нововиявленими обставинами. На думку позивача нововиявленими обставинами та правом на звернення до суду з даною позовною заявою є заява його сестри [PERSON], якою вона не заперечує проти отримання вищевказаної спадщини за законом позивачем. А саме, 07.07.2009р. він разом зі своєю сестрою [PERSON], на чиє ім'я покійна мати [PERSON] склала заповіт, прибув до відповідача для того, щоб подати заяву про вступ у спадщину, так як сестра позивача мала намір відмовитись від частини спадщини, яка знаходиться в с. Озадівка Бердичівського району на його користь. У звязку з вище викладеним, позивач просить суду скасувати постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за нововиявленими обставинами. В судове засідання представник позивача на підставі довіреності від 26.06.2015 року [PERSON] не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд її задовольнити з наведених у позові підстав, проте заочного рішення не заперечив. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи згідно з ст.74-76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи, заперечень чи про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами цивільної справи та проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1 та 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацами 1, 2, 3, 4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим визначити позивачу додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У задоволенні інших позовних вимог позивача суд відмовляє за безпідставністю. На підставі викладеного та

Outcome: partial