Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг від 30 травня 2012 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300 грн. під 30 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку із невиконанням зобов'язань по поверненню суми отриманого кредиту станом на 30 червня 2015 року відповідач має заборгованість у сумі 5225,84 грн., яку разом з судовими витратами просить стягнути позивач на свою користь. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій він зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлялася за місцем своєї реєстрації. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 30 травня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, проценти за користування, по перевищенню кредитного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником своїх обов'язків, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. Згідно з п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших умов договору. При цьому банк зобов'язаний не менш як за 7 днів до внесення відповідних змін проінформувати позичальника, зокрема шляхом надання виписки по картковому рахунку. У відповідності до п. 2.1.1.12.8 Умов та правил надання банківських послуг банк стягує з позичальника комісію за обслуговування згідно з Тарифами, Пам'яткою клієнта, Довідкою про умови кредитування та Тарифами банку. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір дійсний протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку одна із сторін не проінформує другу сторону про закінчення дії договору, він автоматично пролонговується на той же строк. В анкеті-заяві від 30 травня 2012 року відповідач погодилася з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить укладений між відповідачем та позивачем договір про надання банківських послуг. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як убачається з матеріалів справи, відповідач отримала на кредитну картку кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 300 грн. Протягом дії кредитної картки відповідач допустила порушення строків повернення кредитних коштів, припинила погашати заборгованість з травня 2013 року. Станом на 30 червня 2015 року заборгованість відповідача за основною сумою кредиту становить 242,44 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2108,36 грн., пеня та комісія за прострочення виконання зобов'язань - 2150,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна частина) - 225,04 грн. З розрахунку позивача вбачається, що з вересня 2014 року розмір відсоткової ставки за користування кредитом був збільшений до 34,80 % річних, а з квітня 2015 року до 43,20 % річних. Однак, докази щодо інформування банком відповідача про таке збільшення розміру відсоткової ставки в матеріалах справи відсутні, що є порушенням п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом в період з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року задоволенню не підлягають, оскільки у суду відсутні докази погодження з позичальником нового розміру процентної ставки. За приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Нараховані штрафні санкції мають бути співмірними із розміром заборгованості за договором та відповідати реальним збиткам позивача, завданим внаслідок невиконання позичальником договірних зобов'язань. Розмір пені, яку позивач просить стягнути на свою користь з позичальника, в три разів перевищує заборгованість відповідача за основною сумою кредиту. На переконання суду такий розрахунок суми неустойки за договором свідчить про намагання позивача отримати надприбутки від кредитування та не відповідає реальним збиткам позивача, завданим внаслідок невиконання позичальником договірних зобов'язань. За таких обставин, суд вважає за доцільне зменшити суму штрафу з 725,04 грн. до 240 грн., що відповідає основній сумі заборгованості по кредиту. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 30 травня 2012 року у загальному розмірі 3013,12 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 242,44 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в період з 30 травня 2012 року по 31 серпня 2014 року у сумі 380,68 грн., пені та комісії за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 2150,00 грн., штрафу у сумі 240,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав наведених вище. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 138,85 гривень пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial