overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаною заявою, у якій зазначає, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належній їй на праві власності житловий будинок по [ADDRESS]. Посилаючись на те, що з часу відкриття спадщини пройшло більше 8-ми років, і за цей час ніхто спадщину не прийняв, позивач просить на підставі статті 1277 ЦК України визнати спадщину відумерлою та передати спадкове майно, а саме: житловий будинок по [ADDRESS], територіальній громаді с. Русанів в особі Русанівської сільської ради. У судове засідання представник заявника не з'явився, надав письмову заяву, у якій просив задовольнити заяву та розглянути справу в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок по [ADDRESS], який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.07.2002 року Броварською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 2-3186. Згідно довідки Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 17.02.2015 року № 289/01-16, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась. Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно статті 278 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. З огляду на наведене та враховуючи, що з часу відкриття спадщини пройшло більше 8-ми років, ніхто спадщину не прийняв, суд приходить до висновку, що заява про визнання спадщини відумерлою підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обгрунтування якого вказав, що 12.11.1997 року він за біржовим контрактом придбав у відповідачей квартиру [ADDRESS]. Просив визнати дійсною угоду купівлі-продажу зазначеної квартири. Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник позивача до судового зсідання не з'явилась, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідачі в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд на підставі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України провів заочний розгляд справи, в результаті якого дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за біржовим контрактом №18019 (договором купівлі-продажу), укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі 12 листопада 1997 року та зареєстрованим в Маріупольському БТІ 13 листопада 1997 року за №38381 [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З біржового контракту вбачається, що відповідачі продали, а позивач купив квартиру [ADDRESS], розрахувавшись готівкою в день укладення договору та передачі документів і таким чином повністю виконали свій обов'язок за договором купівлі-продажу. Утім договір не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому біржовий контракт був прийнятий БТІ у якості правовстановлюючого документа, а за позивачами зареєстроване право приватної власності на вказану квартиру. За таких обставин сторони позбавлені можливості нотаріального оформлення угоди, позаяк для цього продавець (відповідачка у цій справі) мала б надати нотаріусу документ, який підтверджує її право власності на відчужувану квартиру, що унеможливлюється наявністю державної реєстрації права власності на цю квартиру за іншими особами (позивачами у цій справі). З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати угоду дійсною, оскільки інший спосіб упорядкування позивачами прав власності не передбачений законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~У січні 2015 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 1992 року. Від даного шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач відмовляється з`явитися до органів ДРАЦС ММУЮ для оформлення розлучення, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачкою є не можливим. Майнового спору між ними не має. \~ \~ \~ \~Посилаючись на наведене, [PERSON] , просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явилися. \~ \~ \~ \~Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, проте в матеріалах справи є заяви [PERSON] про не визнання позовних вимог. \~ \~ \~ \~Зі згоди\~позивача суд\~ухвалює рішення\~при заочному\~розгляді справи,\~що відповідає\~положенням ст.\~224\~ЦПК України.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 червня 1992 року,\~шлюб був\~зареєстрований Корабельним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 240. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] За час свого життя, 15 листопада 2001 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді вказаної квартири. Позивач звернувся до нотаріальної контори з метою видачі свідоцтва про право на спадщину, але постановою нотаріуса 22.01.2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що доглядала за своїм чоловіком, який знаходився на лікуванні у м.Києві та потребував стороннього догляду. Посилаючись на те, що строк на прийняття спадщини пропустив з поважних причин, а іншим чином спір вирішити неможливо, позивач просив суд задовольнити позов і визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. [INFO] померла її мати - [PERSON]. За час свого життя, 15 листопада 2001 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, постановою нотаріуса 22.01.2015 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач після смерті матері доглядала за своїм чоловіком, який знаходився на лікуванні у м.Києві та потребував стороннього догляду, суд вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. За такого, позов [PERSON] підлягає задоволенню на підставі ст.1261, 1272, 1268-1270 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його тітка - [PERSON] За час свого життя, 08 травня 2008 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно заповіла [PERSON] Після смерті тітки відкрилася спадщина. Позивач звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом 24.12.2014 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що працював за межами Миколаївської області. Посилаючись на те, що строк на прийняття спадщини пропустив з поважних причин, а іншим чином спір вирішити неможливо, позивач просив суд задовольнити позов і визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти на розсуд суду. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. [INFO] померла його тітка - [PERSON]. За час свого життя, 08 травня 2008 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно, що на день смерті належатиме їй та на яке вона за законом матиме право заповіла [PERSON] При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, нотаріусом 24.12.2014 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач після смерті тітки знаходився в скрутному матеріальному стані, повязаним з безробіттям, шукав роботу за межами Миколаївської області, суд вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. За такого, позов [PERSON] підлягає задоволенню на підставі ст.1261, 1272, 1268-1270 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06.12.2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від сумісного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. У грудні 2014 року на ґрунті відсутності взаєморозуміння та різноманітності поглядів на повсякденне життя, у родині виникли неприємні стосунки, внаслідок чого стало фактичне розірвання шлюбу. На теперішній час спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються. Збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам доньки. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд розглядає справу на підставі ст.. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки подальше сумісне мешкання сторін та збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 11 вересня 2002 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 06. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року однією сім'єю вони не проживають через те, що відповідачка кохає іншого чоловіка. Просить шлюб між ним та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач у судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, згодна на розірвання шлюбу. Не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 23 грудня 2000 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Старогнатівській сільській раді Тельманівського району Донецької області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 11 січня 2015 року однією сім'єю з відповідачкою не проживають через постійні сварки. Просить шлюб між ним та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 23 грудня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у Старогнатівській сільській раді Тельманівського району Донецької області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, за час, наданий судом для примирення, у відносинах між сторонами нічого не змінилось, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 01.06.02 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.06.02 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 819. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 10.11.89 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомляла. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.11.89 року Печерським відділом ЗАГС м. Києва, актовий запис № 1034. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 28.05.11 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовну заяву, просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомляла. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.05.11 року Відділом ДРАЦС Петровського РУЮ у м. Донецьку, актовий запис № 353. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved