Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

У серпні 2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є онукою [PERSON], [INFO], який помер у 1942 році в м. Києві. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки в архівах не виявленого актового запису про смерть зазначеної особи, також повідомлено, що архівний фонд за період з 01.01.1942 по 01.01.1943 р.р. зберігся частково. Встановлення факту смерті необхідне для встановлення родинних відносин з дідом, оскільки відповідно до абз. 2 п. 3 Наказу Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства «Про необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення» № 193 від 19.11.2003 р., укладання договору - замовлення на підпоховання померлого в родинну могилу проводиться на підставі свідоцтва про смерть померлого, згоди користувача місця родинного поховання, оригіналу свідоцтва про смерть чи свідоцтва про поховання першого похованого. Заявник в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що заяву підтримує у повному обсязі. Заінтересовані особи у судове засідання не з'явилися. Тому суд розглянув справу у відсутність учасників процесу. Суд, дослідивши письмові матеріали, прийшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] є онукою [PERSON] Відповідно довідки Державного історико - меморіального Лук'янівського заповідника на території Лук'янівського цивільного кладовища зафіксоване поховання [PERSON], який помер 1942 року (а.с. 7). Листом від 11.07.2017 р. № 203/03-01-46 Відділом державної реєстрацій актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, повідомлено, що в архівах не виявлено актового запису про смерть зазначеної особи, також повідомлено, що архівний фонд за період з 01.01.1942 по 01.01.1943 р.р. зберігся частково (а.с. 6). Згідно ст. 256 ЦПК України - суд розглядає заяву про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки в архівах органу реєстрації актів цивільного стану на території України не виявленого актового запису про смерть [PERSON], то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина [PERSON] в м. Києві в 1942 році. На підставі викладеного,

Outcome: approved