Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що йому на праві власності належить 11/20 частин житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Інші 9/20 частин цього нерухомого майна належать відповідачу [PERSON] Спірний будинок складається із двох ізольованих квартир з окремими входами. Йому належить квартира [NUMBER] (загальною площею 61,1 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м.), яка складається із: тамбура 2-1, площею 1,3 кв.м., вітальні 2-1, площею 15,0 кв.м., кухні 2-2, площею 7,0 кв.м., житлової кімнати 2-3, площею 12,6 кв.м., житлової кімнати 2-4, площею 13,0 кв.м., житлової кімнати 2-5, площею 10,9 кв.м., ванної 2-6, площею 2,6 кв.м. Також йому належать надвірні будівлі й споруди: літня кухня літера «Б», гараж літера «Д», сарай літера «Л», прибудова до сараю літера «М», вбиральня літера «Е», огорожа літера «Н». У зв'язку із тим, що у нього виникають постійні суперечки із відповідачем [PERSON] стосовно проведення можливої перебудови належної йому частини будинку, просить суд виділити йому в натурі частку в спільній частковій власності на це майно. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали й просили їх задовольнити. При цьому вони пояснили, що речові права позивача на квартиру [ADDRESS] зареєстровані у встановленому чинним законодавством порядку. Також йому на праві власності належить земельна ділянка за цією адресою. Житловими та іншими приміщеннями, які входять у квартиру [NUMBER] у цьому ж будинку й належать відповідачу [PERSON] він не користується. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не визнала позов [PERSON] й просила у його задоволенні відмовити. При цьому вона пояснила, що [PERSON] здійснює самочинне будівництво на належній йому частині будинку й земельній ділянці. Частина споруджених самочинних прибудов знаходиться на її частині будинку. Належними житловими та нежитловими приміщеннями у квартирі [ADDRESS] користується виключно вона. Позивач [PERSON] не користується належними їй приміщеннями. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30 липня 2002 року між [PERSON] й [PERSON] укладено договір дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Самко Н.Т. й зареєстрований у реєстрі за № 1438. За цим правочином [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар 11/20 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель під [ADDRESS]. Жилий будинок цегляний, позначений на плані літерою «А» (жилою площею 65,2 кв.м.), побудований у 1962 році. До будинку примикають надвірні будівлі, у тому числі літня кухня - Б, сарай - В, Г, прибудова до сараю - М, гараж - Д, вбиральня - Ж, Е, сарай - Л, колодязь - ? к, огорожа - Н. У користування обдарованого перейшли приміщення (жилою площею 36,5 кв.м.), в тому числі тамбур розміром 1,3 кв.м., зазначений в технічній документації як 2-1, вітальня розміром 15,0 кв.м., зазначена як 2-1, кухня розміром 7,0 кв.м., зазначена як 2-2, жила кімната розміром 12,6 кв.м., зазначена в технічній документації як 2-3, жила кімната розміром 13,0 кв.м., зазначена як 2-4, жила кімната розміром 10,9 кв.м., зазначена як 2-5, ванна розміром 2,6 кв.м., зазначена як 2-6, з надвірних будівель переходять літня кухня - Б, прибудова до сараю - М, гараж - Д, вбиральня - Е, сарай - Л, колодязь - ? к, огорожа - Н (а.с. 6, 103). Договір дарування від 30 липня 2002 року зареєстрований у комунальному підприємстві «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» - 21 серпня 2002 року за номером 2204. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01 березня 2007 року [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0395 га (цільове призначення - для обслуговування жилого будинку і господарських будівель) за адресою: [ADDRESS] (а.с.68). 17 жовтня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Лазаревою В.П. й зареєстрований у реєстрі за № 2-2689. За цим правочином [PERSON] продала, а [PERSON] купила 9/20 частин жилого будинку із відповідними надвірними будівлями: сарай - Г, уборна - Ж у [ADDRESS]. Жила площа будинку - 54,3 кв.м., жила площа 9/20 частин будинку становить 28,7 кв.м. До будинку примикають надвірні будівлі: сарай - Б, сарай - В, сарай - Г, уборна - Ж, огорожа - № (а.с.13). Договір купівлі-продажу від 17 жовтня 1985 року зареєстрований у комунальному підприємстві «Бориспільське міжміське бюро технічної інвентаризації» - 22 січня 1986 року. Як вбачається із технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] співвласниками цього нерухомого майна є: [PERSON] (9/20 частин) й [PERSON] (11/20 частин). Господарство складається із житлового будинку літера «А-1», літньої кухні літера «Б», сарай літери «М», «В», «Г», «Л», гараж літера «Д», вбиральня літери «Ж», «Е», колодязь літера «1/2 к», бруківка літера «Т», огорожа літера «Н». Будинок складається із двох квартир. Квартира [NUMBER]: 1-1 коридор, площею 6,3 кв.м., 1-2 кухня, площею 8,2 кв.м., 1-3 житлова кімната, площею 9,6 кв.м., 1-4 житлова кімната, площею 19,1 кв.м., 1-5 веранда, площею 9,0 кв.м., 1-6 веранда, площею 6,0 кв.м. Всього: загальна площа - 58,2 кв.м., житлова площа - 28,7 кв.м. Квартира [NUMBER]: 2-1 тамбур, площею 1,3 кв.м., 2-1 вітальня, площею 15,0 кв.м., 2-2 кухня, площею 7,0 кв.м., 2-3 житлова кімната, площею 12,6 кв.м., 2-4 житлова кімната, площею 13,0 кв.м., 2-5 житлова кімната, площею 10,9 кв.м., 2-6 ванна, площею 2,6 кв.м. Всього: загальна площа - 61,1 кв.м., житлова площа - 36,5 кв.м. Квартира [NUMBER] належить [PERSON], а квартира [NUMBER] належить [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] й відповідач [PERSON] пояснили, що у користуванні співвласників перебувають тільки належні їм квартири. Ці квартири ізольовані й облаштовані окремими входами. Відповідно до статей 356, 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно із статтею 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За змістом пунктів 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» від 04 жовтня 1991 року № 7 (з наступними змінами та доповненнями) при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю слід враховувати, що це можливо здійснити, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що належні позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] частки в спірному нерухомому майні визначені. Ці частки складають дві відокремлені квартири із окремими входами. Кожен із співвласників користується належною йому квартирою в розмірах, визначених правовстановлюючими документами на це майно.

Outcome: approved