Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 19.08.2010 року між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді невстановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.05.2015 року виникла заборгованість у розмірі 140 360 грн. 04 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача звертаючись до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вказавши, що з моменту підписання [PERSON] заяви між кредитором та позичальником був укладений кредитний договір у відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому й підпис позичальника свідчить про те, що йому відомі та зрозумілі усі умови договору. Крім того, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов'язаний слідкувати за тратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, а у випадку оспорювання власником операцій, здійснених з використанням карт або інформації, нанесеної на карти, власник надає протягом 35 днів з моменту утримання грошових коштів письмову заяву Банку з указанням оспорюваних операцій та підстав оспорювання. Якщо грошові кошти на рахунок клієнта зараховані помилково, він повинен повернути ці кошти та доручити Банку здійснити їх повернення шляхом списання з відповідного картрахунку. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що 14 грудня 2013 року він знімав кошти, які надходили на його картку для передачі їх третім особам, проте відразу після здійснених ним операцій готівка ним перерахована не була. Про наявність заборгованості перед Банком, яка виникла у нього в результаті некоректної роботи банкомату (в ньому були переплутані купюри і замість купюр номіналом по 100 грн. видавалися купюри номіналом по 200 грн.) він виявив пізніше, коли приїхав додому. Вже наступного дня на його телефон почали надходити сповіщення про виникнення заборгованості перед Банком і були нараховані штрафи за перевищення кредитного ліміту. Вказав, що він особисто неодноразово звертався до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням відмінити нарахований штраф, пеню та комісію, проте цього зроблено не було. Після цього він періодично отримував дзвінки від юрисконсультів ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогами погашення кредиту, але будь-яких шляхів вирішення питання заборгованості, пов'язаної з некоректною роботою банку ними запропоновано не було. Додав, що згоден виплатити ПАТ КБ «Приватбанк» помилково отримані кошти у розмірі 55 119 грн. 70 коп., які є тілом кредиту за вирахуванням процентів за отримання готівки у розмірі 1 653 грн. 60 коп. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved