Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеною заявою в порядку окремого провадження, яку в подальшому уточнила (а.с. 18-19) та в якій просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є рідним батьком її доньки [PERSON] , [INFO] Метою цього звернення визначила реалізацію свого особистого немайнового права виправити існуючу невизначеність походження доньки та створити умови для внесення виправлень до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. За змістом заяви відомості про батька дитини у свідоцтві про народження вказані з її слів, насправді, батьком є померлий на теперішній час [PERSON] , [INFO] , який не приховував факту народження доньки та визнавав її за життя. По батькові при реєстрації народження доньки вона вказала тотожне, як у старшої доньки [PERSON] , [INFO] [PERSON] постійно брав участь у житті доньки та онука - сина [PERSON] Смерть [PERSON] настала [INFO] під час знаходження його на роботі. Донька змінила прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу 17.06.2016 - з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заявниця наголошує, що спору про право не має, оскільки за життя [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON] . З підстав, передбачених ст. 130 СК України, ст. 293 ЦПК України, заявниця просить задовольнити заяву. Ухвалою судді від 13.06.2019 справу прийнято до провадження судді Зарютіна П.В., призначено судове засідання, із повідомленням (викликом) сторін (учасників справи). Ухвалою суду від 24.07.2019, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, в судовому засіданні, до участі у справі залучено у якості заінтересованої особи [PERSON] В судовому засіданні заявниця, її представник та заінтересована особа [PERSON] наполягали на задоволенні заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні залишив питання про задоволення заяви на розсуд суду. Представниця заінтересованої особи - Шевченківський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Мар`яновська О.В., належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, письмово повідомила (вх.№ від 21.06.2019) про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заяв по суті справи після прийняття справи до провадження від сторін не надходило. Розглянувши заяву, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку із таким. Відповідно до ч.7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як врегульовано п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перелік справ про встановлення фактів, що можуть бути розглянуті судом, міститься у ч.1 ст. 315 ЦПК України. За змістом ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За нормою ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.ч.1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Встановлено, що донька заявниці [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , відносно якої ставиться питання про встановлення факту батьківства померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою особою. Заявниця [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією шлюбу, що підтверджено копією свідоцтва про одруження від 30.10.2004 серії [NUMBER] ). Її донька [PERSON] змінила прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу 17.06.2016 на « [PERSON] », що видно з матеріалів справи (а.с.9). У свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 06.03.1986 (актовий запис №429 від 06.03.1986 року, реєстрація народження проведена відділом РАЦС Шевченківського райвиконкому м.Запоріжжя) у графі «батько» міститься запис про [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України №00020635074 від 25.07.2018, виданим Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, батьком [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, яка передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Оскільки реєстрація актового запису про народження у Реєстрі здійснена 29.08.2010, відповідно, й посилання на підставу внесення запису про батька здійснено за чинними на вказаний час нормами сімейного законодавства. В силу вимог ст. 53 Кодексу України про шлюб та сім`ю, який був чинним на час народження [PERSON] , [INFO] , походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Аналогічними за своїм змістом є норми СК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року. Так, в силу вимог ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст. 128 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ст. 6 ч. 1 СК України). Метою звернення до суду заявниці є реалізація її особистого немайнового права виправити існуючу невизначеність походження доньки, вільно висловлювати її походження, а також створити умови для внесення виправлень у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про народження. Сторони надали в судовому засідання пояснення, відповідно до яких померлий [PERSON] за життя брав участь у житті [PERSON] , на підтвердження надали фотокартки з її весілля. За змістом ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Свідоцтвом про смерть (копія міститься у справі) серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Карпінськ Свердловської області Російської Федерації, помер [INFO] . Остання адреса його реєстрації - [ADDRESS] , підтверджена матеріалами спадкової справи. Так, 28.08.2018 державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №205/2018 після смерті [PERSON] щодо його майна. Про прийняття спадщини за заповітом від 21.07.2012 після смерті спадкодавця заявив [PERSON] із дотриманням строку, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України. При цьому, у судовому засіданні і [PERSON] , і [PERSON] підтердили той факт, що остання є донькою [PERSON] . Враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши в сукупності наявні докази, оскільки в інший спосіб заявниця не може встановити факт батьківства по відношенню до її доньки, вона обґрунтовано звернулась до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, тому суд дійшов висновку про необхідність її задоволення. Відповідно до ч.7 ст. 293 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved