Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У серпні 2017р. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі -ПАТ «УкрСиббанк»), який є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі-АКІБ «УкрСиббанк») звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, посилаючись на те, що 05 березня 2008року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту №11310437000 від 05 березня 2008року, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав, а [PERSON] отримала кредит в іноземній валюті в сумі 41000 доларів США 00 центів. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №11310437000 від 05 березня 2008року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №185648 від 05 березня 2008року, згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобовязання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору. Представник позивача, діючий за довіреністю від 27 вересня 2017р. в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у звязку з систематичної неявкою відповідачів в судові засідання (а.с.86-87). Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причину неявки суду не повідомили (а.с. 76-77). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 05 березня 2008року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту №11310437000 від 05 березня 2008року, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав, а [PERSON] отримала кредит в іноземній валюті в сумі 41000 доларів США 00 центів (а.с.5-19). В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №11310437000 від 05 березня 2008року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №185648 від 05 березня 2008року, згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобовязання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору (а.с.20-22). Матеріалами справи встановлено, що згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббан», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») (а.с.48-49). Відповідно до умов Кредитного договору відповідачі зобовязувався погашати кредит та сплачувати передбачені договором платежі шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів. Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобовязань ухиляються. Через невиконання зобовязань за кредитним договором №11310437000 від 05 березня 2008року у відповідачів станом на 15 серпня 2017р. склалася заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк», в загальній сумі 22882,76 доларів США яка складається з: -заборгованості за кредитом 22290,47 доларів США; -заборгованості по строковим та простроченим відсоткам за користування кредитом 592,29 доларів США. -пені за несвоєчасне погашення процентів -5467,53грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору №11310437000 від 05 березня 2008року (а.с.28-39). Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, позивач звертався до відповідачів з вимогами про виконання зобовязань по кредитному договору в добровільному порядку, але останні свої зобовязання не виконують (а.с.23-24,25-26,27). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином банк як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовими наслідками порушення основного зобовязання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобовязання, кредитор має право вимагати виконання зобовязання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох. Частиною 1 ст.554 ЦК України визначено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частин 1,2,4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обовязку в повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором. Встановлено, що умовами п.п. 2.2 договору поруки №185648 від 05 березня 2008року укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Тому позивач має право вимагати виконання зобовязання як від боржника, так і від поручителя. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин, направлено на адресу відповідачів лист-вимогу про усунення порушень зобовязання, який останні отримали, що підтверджується копіями поштових повідомлень (а.с.27). Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядилися на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договорами та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 8879,52грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача, тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved