Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21.07.2005 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 9000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 28.11.2019 року виникла заборгованість у розмірі 31877 грн 90 коп., яка складається з: 11477 грн 18 коп. заборгованість за простроченим тілом кредита, 1558 грн 19 коп. заборгованість по відсоткам нарахованим згідно ст. 625, 16848 грн 34 коп. пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 1494 грн 19 коп. штраф (процентна складова). Відтак позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2102 грн. Ухвалою судді від 17.03.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті. В судові засідання, призначені на 22.04.2020 року, 02.06.2020 року, 09.07.2020 року, 12.08.2020 року, 24.09.2020 року, 28.10.2020 року, 04.12.2020 року, 25.01.2021 року, 09.03.2021 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації, однак судові повістки повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній». При цьому, відзив на позов відповідачем не подано, жодних заяв та клопотань від нього до суду не надходило. Відповідно до положень\~ст. 128 ЦПК України\~у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи в його відсутність, а також про згоду на заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі\~позивач) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 21.07.2005 року (а.с. 26). У цій заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в пам`ятці клієнта, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. До анкети-заяви позивач додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 27-43). Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, отримавши кредитні кошти у розмірі 9000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконав, у повному обсязі кредит не сплатив, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, який надано позивачем (а.с. 6-25), відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 28.11.2019 року у розмірі 31877 грн 90 коп., яка складається з: 11477 грн 18 коп. заборгованість за простроченим тілом кредита, 1558 грн 19 коп. заборгованість по відсоткам нарахованим згідно ст. 625, 16848 грн 34 коп. пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 1494 грн 19 коп. штраф (процентна складова). Як вбачається з вищевказаного розрахунку відповідачем не здійснювалося погашення коштів в рахунок заборгованості у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом і відсотками у розмірі 13035 грн 37 коп., що підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Таким чином, позивачем було нараховано пеню у розмірі 16848 грн 34 коп., яка також підлягає стягненню з відповідача. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладені положення, а також те, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредита, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, до 11477 грн. Щодо вимоги про стягнення штрафів необхідно зазначити наступне. Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише пеню, та відмовити в задоволенні вимог про стягнення штрафів. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial