Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні дітей, визначення способу участі батька у вихованні дітей. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 2009 по 2019 роки він та відповідач мешкали разом, без реєстрації шлюбу, за адресою: [ADDRESS] . Від спільного проживання сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З березня 2020 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини, відповідач без його відома, дозволу та погодження забрала дітей та виїхала з с. Солоне Вільнянського району Запорізької області. Наразі позивачу не відоме фактичне місце проживання відповідача та їх спільних дітей. На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає, перешкоджає йому спілкуватися з дітьми, брати участь в їх вихованні, фактично приховує їх від нього. З метою захисту своїх батьківських прав він звертався до служби у справах дітей Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, Токмацької місцевої прокуратури та Вільнянського відділення поліції Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області. Однак, вжитими заходами досягти домовленості з відповідачем про побачення з дітьми у позасудовому порядку не вдалося, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду та просить зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, а також визначити способи його участі у вихованні малолітніх дітей та спілкуванні з ними шляхом систематичних побачень, а саме: - необмежене спілкування засобами телефонного зв`язку у зручний для дітей час, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між [PERSON] та дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - кожну неділю місяця з 10:00 до 14:00 зустріч та проведення часу з дітьми в громадських місцях, за попереднім погодженням з матір`ю дітей, без присутності матері [PERSON] ; - проведення [PERSON] з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , половини державних та релігійних свят, які передбачені ст. 73 КЗпП України, в час та місці, завчасно погодженому між батьками, без присутності матері [PERSON] ; - проведення [PERSON] з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , половини зимових, весняних, літніх та осінніх канікул, в час та місці, завчасно погодженому між батьками, без присутності матері [PERSON] ; - проведення кожного дня народження [PERSON] , а саме 14 квітня кожного року, з 12:00 до 16:00 з можливістю прогулянок на вулиці в цей час без присутності матері [PERSON] , з правом відвідування розважальних закладів та закладів культури під час побачень; - проведення кожного дня народження [PERSON] , а саме 03 лютого кожного року, з 12:00 до 16:00 з можливістю прогулянок на вулиці в цей час без присутності матері [PERSON] , з правом відвідування розважальних закладів та закладів культури під час побачень. Крім того, позивач просить зобов`язати відповідача протягом однієї доби повідомляти йому про зміну місця проживання (перебування) малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та контактний номер телефону, а також протягом однієї доби повідомляти/надавати йому інформацію про хвороби (захворювання) малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 05.10.2020 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 04.11.2020. 04.11.2020 підготовче судове засідання відкладене через неявку відповідача та представника третьої особи. 30.11.2020 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням позивача через хворобу його представника. 19.01.2021 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням позивача, зобов`язано третю особу орган опіки та піклування Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області на виконання вимог ст. 19 Сімейного кодексу України надати висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою суду від 08.02.2020 закрито підготовче провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні дітей, визначення способу участі батька у вихованні дітей та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16.02.2021. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі з підстав, що в ньому зазначені, пояснивши, що з березня 2020 року позивач позбавлений можливості спілкуватися з дітьми, оскільки відповідач всіляко перешкоджає їх зустрічам, приховує відомості про фактичне місце проживання дітей, інформацію про навчальні заклади, які відвідуються дітьми, на телефонні дзвінки не відповідає, на засідання органу опіки та піклування не з`являється, відмовляється надавати представникам органу опіки та піклування та співробітникам поліції адресу свого фактичного місця проживання. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов або заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала. Представник третьої особи органу опіки та піклування Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, а також висновок про надання дозволу на спілкування позивача з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, зважаючи на відсутність заперечень з боку позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та представника третьої особи та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, що відповідає ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. У судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем знаходились у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судом з березня 2020 року сторони припинили шлюбні відносини, наразі проживають окремо. Діти проживають з матір`ю [PERSON] , при цьому відповідач приховує відомості про фактичне місце проживання дітей, інформацію про навчальні заклади, які відвідуються дітьми, відмовляється надавати представникам органу опіки та піклування та співробітникам поліції адресу свого фактичного місця проживання. Батько дітей позивач у справі [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , має позитивну характеристику за місцем проживання. 25.01.2021 було складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, згідно з яким умови проживання задовільні, загрози життю та здоров`ю дітей у будинку немає. З пояснень позивача та його представника у судовому засіданні, а також з наданих ними письмових доказів встановлено, що відповідач перешкоджає батьку у спілкуванні з дітьми, приховує відомості про фактичне місце проживання дітей, інформацію про навчальні заклади, які відвідуються дітьми, на телефонні дзвінки не відповідає, всіляко перешкоджає їх зустрічам, не з`являється на засідання органу опіки та піклування, в результаті яких виник спір з приводу визначення порядку спілкування та прийняття участі у вихованні дітей позивачем [PERSON] . Так, за змістом до ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Зазначеному обов`язку батьків відповідає відповідне право дитини, закріплене у ст.ст. 8,19 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно з ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Згідно зі ст. 153 Сімейного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на безперешкодне спілкуватися з нею, якщо таке право не обмежено законом або судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (ст. 52), Конвенції про права дитини (ст.ст. 8, 12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства». Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (Заява № 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (№ 2) від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Положення щодо максимально можливого урахування інтересів дитини, а також неможливості здійснювати батьківські права всупереч інтересам дитини при регулюванні сімейних відносин закріплені також у ст.ст. 7, 155 Сімейного кодексу України. Отже, при ухваленні рішення суд приймає до уваги тільки інтереси дітей, які переважають над інтересами батьків. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Частинами 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Питання щодо участі батька у вихованні дітей було предметом розгляду на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Відповідно до складеного за результатами цього засідання висновку, [PERSON] надано дозвіл на спілкування з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При цьому орган опіки та піклування Павлівської сільської ради не висловив заперечень з приводу запропонованих позивачем у позовній заяві способів його участі у вихованні малолітніх дітей та спілкуванні з ними. З урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи висновок органу опіки та піклування,

Outcome: approved