Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якого вказав, що 24 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 310006026540018, згідно з яким позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 177 800 грн. з розрахунку 15,9 % річних за користування кредитом на строк з 24 червня 2011 року по 24 червня 2018 року. 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та позивачем був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого, у порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набув статусу нового кредитора. Відповідно до розділу 2 п. 2.4 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом, згідно з п. 1.4.1 кредитного договору, здійснюється щомісяця в останній робочий день кожного місяця та в перший робочий день після перебігу періоду для нарахування процентів, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом, з дня надання кредиту, згідно з п. 2.1 договору, до моменту погашення кредиту. Період для нарахування процентів починається з відповідного календарного дня в якому був підписаний договір у місяці попередньому звітному, і триває по відповідний день звітного місяця, який передує календарному дню, в якому був підписаний договір включно. Позичальник сплачує проценти щомісячно, в порядку, визначеному п.п. 2.5, 2.6 цього договору. У разі прострочення погашення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту повного погашення кредиту. Погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно, до 24-го числа кожного місяця протягом строку дії договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання договору. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі, й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 31 липня 2015 року за відповідачем виникла заборгованість у сумі 119 562 грн. 99 коп., з яких: тіло кредиту - 110 861 грн.25 коп., відсотки - 8701 грн.74 коп. У зв'язку з цим, відповідно до п.п.2.5, 3.2.5 Кредитного договору, банк набув право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 119 562 грн. 99 коп., з яких: тіло кредиту - 110 861 грн. 25 коп., відсотки - 8 701 грн. 74 коп. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 119 562 грн. 99 коп. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 09 березня 2016 року в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], третя особа: Національний банк України про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Не погодившись з вказаним рішенням суду, Банк подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Позивач у скарзі зазначив, що на обґрунтування позовних вимог Банк надав суду належно завірені копії кредитного договору № 310006026540018 від 24 червня 2011 року, укладеного між сторонами, та договору купівлі - продажу права вимоги від 02 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк». Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконав, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі і шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2015 року у відповідача виникла заборгованість у сумі 119 562 грн. 99 коп., з яких тіло кредиту 110 861 грн. 25 коп., а відсотки складають 8 701 грн. 74 коп. Відповідно до п. 3.2.5. кредитного договору, у разі несплати позичальником чергового платежу або його частини, згідно п. 2.5 договору, протягом одного календарного місяця, або іншого істотного порушення цього договору, кредитор має вимагати дострокового повернення кредитних коштів, сплати нарахованих процентів за користування ними, комісій та інших платежів, передбачених договором. Враховуючи викладене, Банк набув право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 119 562 грн. 99 коп., з яких тіло кредиту складає 110 861 грн. 25 коп., а відсотки - 8 701 грн. 74 коп., які відповідно до умов договору та ст.ст. 1049, ч. 2 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві у строк та в порядку, що встановлені умовами договору. На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, ПАТ «Дельта банк» набув статусу нового кредитора , згідно ст.ст.512 - 514, 516, 517 ЦК України, а відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В судове засідання апеляційного суду представник Банку не з'явився, але про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та надіслав до апеляційного суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі (а.с. 157, 158-161, 166) Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому апеляційний суд вважав можливим слухати справу за відсутністю представника апелянта. Відповідач [PERSON] заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив скаргу відхилити, а рішення суду - залишити без змін. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, заочне рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, відповідно до положень п. п. 1, 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Частиною 2 ст. 309 ЦПК України передбачено, що норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення привело до неправильного вирішення справи. Розглядаючи справу, суд встановив, що за змістом копій наданих документів, між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 310006026540018 від 24 червня 2011 року на отримання кредиту у сумі 177 800 грн. з процентною ставкою 15,9% річних, з додатком № 1 до листа ознайомлення (а.с.6-16). Відповідно до копії договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, додатку до акту приймання-передачі прав вимоги (договір купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року) ПАТ «Астра Банк» продав, а ПАТ «Дельта Банк» купив право вимоги, зокрема, у відношенні до відповідача (а.с.23-29). Згідно постанови Національного банку України від 02 березня 2015 року, ПАТ «Дельта Банк» віднесений до категорії неплатоспроможних (а.с.32-35). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02 березня 2015 року, з 03 березня 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації (а.с.36-37). Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів щодо укладення кредитного договору і переуступки права вимоги та виконання вимог ч. 2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» ПАТ «Астра Банк». Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна. Судом встановлено і це підтверджується копіями наданих позивачем договорів, додатком № 1 до листа ознайомлення, які завірені печаткою ПАТ «Дельта Банк», що підписані уповноваженою особою Банку (в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації) та надіслані суду разом з позовною заявою, між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 310006026540018 від 24 червня 2011 року на отримання кредиту в сумі 177 800 грн. з процентною ставкою 15,9 % річних на строк з 24 червня 2011 року по 24 червня 2018 року (а.с.1-16, 39 - зворот.). Розділом 2 п. 2.4 кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом, згідно з п. 1.4.1 кредитного договору, здійснюється щомісяця в останній робочий день кожного місяця та в перший робочий день після перебігу періоду для нарахування процентів, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом, з дня надання кредиту, згідно з п. 2.1 договору, до моменту погашення кредиту. Період для нарахування процентів починається з відповідного календарного дня в якому був підписаний договір у місяці попередньому звітному, і триває по відповідний день звітного місяця, який передує календарному дню, в якому був підписаний договір включно. Позичальник сплачує проценти щомісячно, в порядку, визначеному п.п. 2.5, 2.6 цього договору. У разі прострочення погашення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту повного погашення кредиту. Погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно, до 24-го числа кожного місяця протягом строку дії договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання договору. Відповідно до п. 3.2.5. кредитного договору, у разі несплати позичальником чергового платежу або його частини, згідно п. 2.5 договору, протягом одного календарного місяця, або іншого істотного порушення цього договору, кредитор має вимагати дострокового повернення кредитних коштів, сплати нарахованих процентів за користування ними, комісій та інших платежів, передбачених договором. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконав, про що був повідомлений, у зв'язку з чим, станом на 31 липня 2015 року за відповідачем виникла заборгованість у сумі 119 562 грн. 99 коп., з яких: тіло кредиту - 110 861 грн. 25 коп., відсотки - 8701 грн.74 коп. У зв'язку з цим, відповідно до п.п. 2.5, 3.2.5 Кредитного договору, банк набув право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 119 562 грн. 99 коп., з яких: тіло кредиту - 110 861 грн. 25 коп., відсотки - 8 701 грн. 74 коп. (а.с. 17). Враховуючи викладене, Банк набув право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 119 562 грн. 99 коп., з яких тіло кредиту складає 110 861 грн. 25 коп., а відсотки - 8 701 грн. 74 коп., які відповідно до умов договору та ст.ст. 1049, ч. 2 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві у строк та в порядку, що встановлені умовами договору. Відповідно до копії договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, додатку до акту приймання-передачі прав вимоги (договір купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року) ПАТ «Астра Банк» продав, а ПАТ «Дельта Банк» купив право вимоги, зокрема, у відношенні до відповідача (а.с.23-29). Згідно постанови Національного банку України від 02 березня 2015 року, ПАТ «Дельта Банк» віднесений до категорії неплатоспроможних (а.с.32-35). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02 березня 2015 року, з 03 березня 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації (а.с.36-37). Висновки суду щодо відсутності у справі належних і допустимих доказів є помилковими, суперечать встановленим обставинам справи та наявним у справі письмовим доказам, на які суд посилався у рішенні. Щодо необхідності надання оригіналів договорів, то статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Розглядаючи спір та встановивши відсутність належного підтвердження укладення кредитного договору, поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що позивачем на підтвердження укладення кредитного договору було надано розрахунок Банку про заборгованість відповідача, копії кредитного договору № 310006026540018 від 24 червня 2011 року, додатку 1 до листа - ознайомлення (з підписом [PERSON]), договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 02 грудня 2013 року, договору про внесення змін № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, додатку до акту приймання - передачі прав вимоги, які завірені печаткою Банку та підписом уповноваженої особи. Проте, суд першої інстанції, у порушення вимог ст. ст. 10, 57, 60, 137, 212-214, 303, 315 ЦК України з приводу існування копій вказаних документів ніяких висновків не зробив, а дійшовши висновку про необхідність витребування у позивача оригіналів кредитного договору, договору купівлі-продажу права вимоги та акту приймання-передачі права вимоги, не виніс відповідної ухвали. Що стосується висновків суду про порушення вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист права споживачів», то з такими позовними вимогами відповідач до суду не звертався, кредитний договір підписав без застережень та його не розірвав. Як вбачається з копії листа, [PERSON] від імені первісного та нового кредитора 06 грудня 2013 року було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та передачу права вимоги новому кредитору за кредитними документами, що підтверджується реєстром та відомостями про відправку письмової кореспонденції (а.с. 167-170). Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, а тому позов ПАТ «Укрбізнесбанк» про стягнення з [PERSON] на користь позивача суми заборгованості підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги є обґрунтованими. За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо обґрунтованості відмови в задоволенні позову. Оскільки суд допустив невідповідність висновків щодо обставин справи, порушив норми матеріального і процесуального права, то відповідно до п.п. 3 та 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, це є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення позову, яким слід стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 310006026540018 від 24 червня 2011 року, що виникла станом на 31 липня 2015 року, в розмірі 119 562 грн. 99 коп., з яких тіло кредиту - 110 861 грн. 25 коп., відсотки - 8 701 грн. 74 коп. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви майнового характеру у розмірі 1195 грн. 63 коп., що складає 1 відсоток від ціни позову, від сплати якого позивач був звільнений. Окрім цього, на підставі ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» слід стягнути судовий збір у розмірі 1315 грн. 19 коп., який був сплачений позивачем за подачу апеляційної скарги відповідно до ухвали судді апеляційного суду (а.с. 145-146, 150).

Outcome: approved