Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, визнання права власності на нерухоме майно та грошові кошти у порядку спадкування по закону, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку [ADDRESS], земельної ділянки площею 2.78 га, розташованої в межах території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, грошових коштів на банківських рахунках у філії № 3160/01 Ощадбанку. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька, постійно проживала разом з батьком до його смерті і зараз проживає у вказаному будинку. Зазначаючи, що вона прийняла спадщину після смерті батька відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на будинок, вона не може оформити спадщину через нотаріальну контору, позивач прохала встановити факт постійного проживання її разом з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями у порядку спадкування за законом, а також на земельну ділянку площею 2.78 га, розташовану в межах території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, на банківські рахунки у філії № 3160/01 Ощадбанку. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позовних вимог. Вислухавши представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], яке належало спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право приватної власності на будинок, виданого 19 березня 1985 року Костантинівською селищною радою Арбузинського району Миколаївської області, а також земельна ділянка площею 2.78 га, розташованої в межах території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВА № 747391 і грошові кошти на банківських рахунках у філії № 3160/01 Ощадбанку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. У відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Позивач є рідною донькою спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 19 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції серії [NUMBER] і спадкоємцем по закону першої черги. З довідки Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області від 9 жовтня 2014 року № 1512 вбачається, що позивач [PERSON] не була зареєстрована, але фактично проживала в [ADDRESS] на момент смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. Дана обставина підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], наданих у судовому засіданні. З показань цих свідків також встановлено, що позивач після розірвання шлюбу у 2001 році зі своїм чоловіком переїхала на постійне проживання до будинку батька в смт. Костянтинівка і проживала з ним до його смерті та зараз там проживає. З паспорта позивача вбачається, що остання зареєстрована в [ADDRESS] з 30 січня 2004 року. З відповіді завідувача Арбузинською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Бойченко В.А. від 25 вересня 2014 року № 893/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Також з роз'яснення цього ж нотаріуса від 18 жовтня 2014 року № 982/0116 видно, що у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок у спадкоємця та не підтвердженням документальним постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.211 Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 3 березня 2004 року за № 20/5 свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. На підставі викладеного суд вважає, що позивач як спадкоємець за законом 1 черги своєчасно прийняв спадщину, що відкрилася після смерті її батька шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті і відповідно набула права власності на спадкове майно. Оскільки позивачем втрачено оригінал свідоцтва про право приватної власності на будинок, а позивач позбавлена можливості оформити своє право власності на житловий будинок у нотаріальній конторі, суд вважає, що позовна заява про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкоємства підлягає задоволенню. Інші ж вимоги про визнання права власності на земельну ділянку та грошові кошти у порядку спадкування задоволенню не підлягають, поскільки позивачем не доведено можливості оформлення спадщини на них у нотаріальному порядку. На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial