Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

У січні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартир [ADDRESS]. Він дізнався, що заочними рішеннями Заводського районного суду 14 травня 2009 р. право власності на належні йому квартири [ADDRESS] визнано за [PERSON] За його заявами заочні рішення були скасовані, в подальшому позовні заяви [PERSON] залишено без розгляду у зв'язку з його відмовою від позовних вимог. Однак, до скасування заочних рішень від 14 травня 2009 року, [PERSON] встиг здійснити відчуження вказаних квартир: Так, 5 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі під № 1315. Право власності на квартиру [ADDRESS] перейшло [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] 19 січня 2010 р., зареєстрованим в реєстрі під № 14. Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між ним та [PERSON] на товарній біржі «Автомобілі і нерухомість» від 23 травня 2005 р., реєстр № 1389; визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 05 жовтня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі під № 1315; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між ним та [PERSON] на товарній біржі «Автомобілі і нерухомість» від 17 травня 2005 року, зареєстрований за № 1372; визнати недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаної квартири, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 19 січня 2010 р., посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі під № 14. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав із зазначених у ньому підстав, відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що він придбав спірні квартири на законних підставах. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 березня 2005 року між позивачем [PERSON], як покупцем, та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як продавцями, був нотаріально укладений договір купівлі-продажу квартири розташованої у [ADDRESS], посвідчений приватним нотарріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі під номером 1128. Указаний договір був зареєстрований у бюро технічної інвентаризації 08 квітня 2005 року. Також 23 березня 2005 року між позивачем [PERSON], як покупцем, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як продавцями, був укладений договір купівлі-продажу квартири, розташованої у [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі під номером 1214. В БТІ право власності на ім'я [PERSON] було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 22 квітня 2005 р. Стаття 334 п. 3 ЦПК України передбачає, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. У ст. 317 та ст. 319 ЦПК України зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та знаходження майна. Вищезазначені договори з часу їх укладання та до теперішнього часу ніким не оспорювались та не були визнані недійсними. Тобто, після укладення 18 березня 2005 р. договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та укладення 23 березня 2005 р. договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] у м. Дніпродзержинську їх власником є позивач [PERSON] В зазначених квартирах [PERSON] зареєстрований не був, а проживає та є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] Заочним рішення Заводського районного суду від 14 травня 2009 р. право власності на належну позивачеві квартиру [ADDRESS] за [PERSON] Підставою для винесення рішення стала позовна заява [PERSON] до [PERSON] та товарної біржі «Автомобілі і нерухомість» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на придбане майно й поновлення строку позовної давності», третя особа - ОКП Дніпродзержинське БТІ. Заочне рішення набрало чинності. Даним рішенням визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS], укладений 23.05.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] на товарної біржі «Автомобілі і нерухомість» за реєстраційним № 1389. Також право власності на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] у м. Дніпродзержинську було визнано за [PERSON] заочним рішення Заводського районного суду від 14 травня 2009 p., на підставі позову [PERSON] до [PERSON] та товарної біржі «Автомобілі і нерухомість» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на придбане майно й поновлення строку позовної давності», третя особа - ОКП Дніпродзержинське БТІ. Заочне рішення набрало чинності. Даним рішенням було визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS], укладений 17 травня 2005 р. між [PERSON] та [PERSON] на товарної біржі «Автомобілі і нерухомість» за реєстраційним № 1372. За заявами [PERSON] заочні рішення були скасовані, а справи були призначені до нового розгляду в загальному порядку. У подальшому позовні заяви [PERSON] судом було залишено без розгляду у зв'язку з його відмовою від позовних вимог. Однак, до скасування заочних рішень від 14 травня 2009 року, [PERSON] встиг здійснити відчуження вказаних квартир: Так, 5 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі під № 1315. Право власності на квартиру [ADDRESS] перейшло [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] 19 січня 2010 р., зареєстрованим в реєстрі під № 14. Однак біржові угоди купівлі-продажу від 17 травня 2005 р. № 1372 та від 23 травня 2005 р. № 1389, [PERSON], як власник нерухомого майна [ADDRESS] у м. Дніпродзержинську, не підписував. Суд вважає, що [PERSON] був незаконно, всупереч ст. 321 ЦК України, позбавлений права власності на квартири і у теперішній час вимушений у судовому порядку відновлювати свої права та захищати свої законні інтереси. Оскільки заочні рішення, якими були визнані дійсними біржові договори купівлі-продажу від 17 травня 2005 р. та 23 травня 2005 p. були скасовані, то у теперішній час зазначені угоди є такими, що не відповідають вимогам закону, а тому є недійсними (нікчемними) правочинами та не можуть створювати юридичних наслідків з моменту їх вчинення, і відповідно, договори купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS], укладені між [PERSON] та [PERSON], не відповідають вимогам закону, а тому є недійсними правочинами і не можуть створювати юридичних наслідків з моменту їх вчинення. Згідно ст. 657 ЦПК України «Договір купівлі-продажу квартири або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ст. 220 ЦК України зазначає, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно висновків судової почеркознавчої експертизи № 717-14 від 16.04.2014 р. (а. с. 108-114) підписи від імені [PERSON] у договорі купівлі-продажу нерухомого майна № 1372 від 17.05.205 р. укладеному на товарної біржі «Автомобілі і нерухомість» та у договорі купівлі-продажу нерухомого майна № 1389 від 23.05.205 р. укладеному на товарної біржі «Автомобілі і нерухомість» в графі «[PERSON]» - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Тобто, правочини укладені між [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] відносно нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] у м. Дніпродзержинську є такими, що порушують права позивача [PERSON], як власника, та підлягають визнанню недійсними. При зверненні до суду позивачем сплачено 214,60 грн. судового збору. Вказана сума відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved