Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №174 по вул. Головка, 4, у м. Полтаві, Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що позивач [PERSON] є власником квартири №174, що знаходиться за адресою: вул. Головка, 4, у м. Полтаві. [PERSON] та [PERSON] зареєструвалися квартирі на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15.10.2015 у справі №553/2571/15-ц. Однак, у подальшому, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 11.02.2016 у справі №553/2571/15-ц рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15.10.2015 було скасовано в частині визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування. Однак, відповідачі добровільно знятися з реєстрації за адресою [ADDRESS] відмовляються. З огляду на викладене, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №174, що знаходиться за адресою: вул. Головка, 4, у м. Полтаві, Полтавської області. Представник позивача у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов, а слухання справи проводити без його участі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується даними поштових повідомлень та оголошеннями на сайті суду, про причини неявки суду не повідомили. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачами до суду не подано. Треті особи до суду не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог\~ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~13.12.2018 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Разом з тим у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15.10.2015 р. у справі №553/2571/15-ц. Однак, у подальшому, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 11.02.2016 р. у справі №553/2571/15-ц рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15.10.2015 р. було скасовано в частині визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування. 23.10.2017 р. державним реєстратором внесено запис про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно за [PERSON] на підставі рішення Апеляційного суду Полтавської області від 11.02.2016 у справі №553/2571/15-ц. Позивач [PERSON] бажає проживати з сімєю у даній квартирі, оформити житлову субсидію на утримання та оплату комунальних послуг. \~ \~ \~ \~Зазначені вище обставини позбавляють [PERSON] його законного права користуватись та розпоряджатись своїм майном. Більш того, на [PERSON] як власника квартири, покладено тягар сплати комунальних послуг за двох зареєстрованих осіб. Крім того, Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою КМУ від 21 жовтня 1995 року №848 /в редакції постанови КМУ від 27 квітня 2018 року №329/ передбачено, що субсидії призначаються в залежності від кількості осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) та розміру їх доходів. Відповідно до положень статті 150 Житлового кодексу України, які узгоджуються зі змістом статті 383 Цивільного кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 321\~Цивільного кодексу\~України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41\~Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Реєстрація відповідачів у квартирі позивача порушує його права як власника житла на вільне користування своєю приватною власністю. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Верховний Суд України у своїй постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11 зазначив, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом одну з таким вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до частини першої статті 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання, згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. Виходячи зі змісту статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання особи є фіксацією фактичного місця її проживання. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачі зареєстровані у [INFO], за цією адресою не проживають, що створює перешкоди в користуванні квартирою його власнику [PERSON], та обмежує його у праві вільно розпорядитись власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved