Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~УПСЗН Ємільчинської РДА звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь, завдані йому кримінальним правопорушенням, збитки в сумі 24770,96 грн. Вимогу мотивує тим, що відповідачка внаслідок протиправних дій в період з 12.01.2017 року по березень 2018 року незаконно отримала соціальну допомогу на дітей [PERSON] та [PERSON], як одинока мати, в розмірі 24770,96 грн., чим спричинила державі в особі УПСЗН Ємільчинської РДА матеріальний збиток на загальну суму 24770,96 грн. Вироком Ємільчинського районного суду від 24.04.2018 року відповідачку визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.ч. 1, 3, 4 ст.358 КК України. \~ \~ \~ \~Позивач вважає, що відповідачка повинна відшкодувати вказану суму коштів повністю. В судове засідання представник позивача не зявилася, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути у її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Згідно ст.206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] в період з 12.01.2017 року по березень 2018 року незаконно отримала соціальну допомогу на дітей [PERSON] та [PERSON], як одинока мати, в розмірі 24770,96 грн., чим спричинила державі в особі УПСЗН Ємільчинської РДА матеріальний збиток на загальну суму 24770,96 грн. За вироком Ємільчинського районного суду від 24.04.2018 року, який набрав законної сили, відповідачку визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати збитки у повному обсязі. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що завдані позивачу збитки в сумі 24770,96 грн. підлягають відшкодуванню відповідачкою, яка їх заподіяла, оскільки її дії були неправомірними, між ними і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв'язок та вина відповідачки. Визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач звільнений від сплати судового збору. З відповідачки підлягає стягненню в прибуток держави судовий збір. На підставі викладеного, п.2\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27\~березня 1992\~року №\~6\~«Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~за позовами\~про відшкодування\~шкоди» та

Outcome: approved