Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 04 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №\~109. В обґрунтування позову зазначала, що 04 лютого 2014 року вона та [PERSON] уклали шлюб під час відбування нею покарання у Чернігівській виправній колонії №\~44, від цього шлюбу дітей вони не мають. Сімейне життя у подружжя не склалося, разом вони не проживали ніколи, під час відбування нею покарання відповідач приїжджав до неї на побачення. Тривалий час подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарство не ведуть, проживають окремо. Їхній шлюб існує лише формально. Примирення і подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] у судове\~засідання не\~зявилася, подала до суду заяву, у якій просила суд строк для примирення подружжя не надавати, розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонамии, оскільки з 14 лютого 2014 року вони проживають окремо. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подавав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 04 лютого 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №\~109. Дітей від цього шлюбу вони не мають. Суд встановив, що з 14 лютого 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved