Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за договором позик на загальну суму 93 542, 83 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 04 червня 2013 року Позивач надала у борг [PERSON], [INFO], грошові кошти у розмірі 3\~000,00 євро, про що була складена відповідна розписка власноруч [PERSON] Вони визначилися, що [PERSON] повинен повернути Позивачу грошові кошти в строк до 15 грудня 2013 року у розмірі 3\~700,00 євро. В зазначений строк, а саме до 15 грудня 2013 року [PERSON] не повернув грошові кошти Позивачу, посилаючись на труднощі, які виникли при ведені ним своїх справ пов`язаних з бізнесом і своє нестабільне становище. [PERSON] попрохав Позивача відстрочити термін повернення боргу і у зв`язку з цим, в усній формі, пообіцяв збільшити розмір коштів, які мав повернути. Повіривши словам [PERSON] і покладаючись на його порядність, Позивач погодилася на пропозицію. В подальшому [PERSON] неодноразово намагалася повернути свої кошти, але кожного разу відповідач прохав зачекати. Зрештою у лютому 2015 року [PERSON] перестав відповідати на дзвінки і відмовився повертати грошові кошти, пов`язуючи це із зростанням курсу валют і невдачами у справах пов`язаних з веденням бізнесу. З 15 грудня 2013 року Позивач намагався повернути свої кошти. Борг у розмірі 3\~700,00 євро [PERSON] на теперішній час їй не повернув. Тому, [PERSON] вимушена звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 червня 2013 року, [PERSON] передала грошові кошти у розмірі 3 000,00 євро [PERSON], який в свою чергу зобов`язався повернути грошові кошти в сумі 3\~700,00 євро в строк до 15 грудня 2013 року, що підтверджується розпискою складеною [PERSON] від 04.06.203 року (а. с. 9). Пізніше, Позивач по справі [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 285144, виданого 08 серпня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ДМУЮ, згідно якого позивач уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідності до положень ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~ на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач свої зобов`язання виконала в повному обсязі, тобто передала Відповідачу обумовлену суму грошових коштів, що підтверджується вищевказаною розпискою Відповідача. У звязку з невиконанням Відповідачем взятих на себе зобовязань, 01 жовтня 2015 року Позивач направила на адресу Відповідача претензію на суму 93\~024,96 грн. з вимогою повернути отримані грошові кошти, що підтверджується листом від 01.10.2015 року та фіскальним чеком з описом вкладення (а.с. 32-35). Відповідач в свою чергу суму позики у зазначений термін не повернув, на претензію також не належним чином відреагував. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на те, що відповідач не виконав взятих зобов'язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми позики у розмірі 89\~000,17 грн. підлягають частковому задоволенню у розмірі 88\~985,00 грн., з розрахунку 3 700 х 24,05 = 88 985,00 грн. (офіційний курс НБУ за 1 євро на день звернення із позовом до суду, 28.08.2015року). Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача суми 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 4\~542,66 грн., суд вважає, що є всі підстави для часткового задоволення цих вимог оскільки розрахунок проведено помилково, а тому з Відповідача на користь позивач підлягає стягненню 4\~541,89 грн. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~\~висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та стягненню з Відповідача суми грошових коштів у загальному розмірі 93\~526,89 грн. Крім того, в силу\~ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги\~ст. 80 ЦПК України, відповідно до якої ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, той факт, що позовні вимоги задоволені частково, враховуючи положення Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких судовий збір справляється за позовними вимогами майнового характеру у розмірі 1 % ціну позову, з Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (який становить 99,98 %) у розмірі 935,27 грн. (935,43 х 99,98% / 100). На підставі ст.ст. 525, 526, 610, 625, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial