Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У січні 2017 року до суду з позовом звернувся [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] житлово-комунального господарства Полтавської міської ради на його користь матеріальну шкоду , завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 40\~085,00 грн., 100\~000 грн. моральної шкоди та судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що 04.09.2016 року по вул. Монастирська в напрямку вул. Лугової в м. Полтаві сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме: автомобіля [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] [INFO] та автомобіля [NUMBER] під його керуванням. Після приїзду патрульної поліції він та водій автомобіля марки «Оpel» [PERSON] почали давати пояснення [PERSON] пояснював, що він є невинуватим у вчиненні дорожньо- транспортної пригоди, оскільки він бачив дорожній знак «Головна дорога» та керувався п.16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Він також своєї вини не визнав, оскільки будь-які знаки, які б встановлювали другорядність займаної ним дороги були відсутні. Транспортних засобів, які б рухались з правої сторони не було. Позивач вважає, що оскільки вулиці й дороги міст знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, то з вини відповідача, а саме через неналежне утримання вулично-шляхової мережі міста сталася вищевказана дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої його автомобіль отримав механічні пошкодження. Тому матеріальні збитки отримані внаслідок ДТП він просить стягнути на його користь з відповідача . Зазначає, що крім майнових збитків, які виразились у пошкодженні автомобіля, йому було завдано і моральну шкоду яку він оцінює в розмірі 100\~000 грн. В зв»язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали, прохали його задовольнити, з підстав наведених у ньому . Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала , прохав в його задоволенні відмовити, посилаючись на , що на УЖКГ не покладено обовязку щодо організації дорожнього руху на автомобільних дорогах , вулицях та на залізничних переїздах та не встановлення дорожніх знаків , передбачених Правилами дорожнього руху України. Представник третьої особи Полтавської міської шляхово-експлуатаційної дільниці» Полтавської міської ради в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, але про причину неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до протоколу серії АП2 № 115391 від 24 жовтня 2016 року, близько 15 години 30 хвилин 04.09.2016 року гр. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухався в м. Полтаві по вул. Монастирська, який при виїзді на головну в порушення п.16.11 ПДР України, не надав переваги в русі та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався по головній дорозі по вул. Нариманівська. Внаслідок ДТП водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження та обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2016 року адміністративну справу про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП провадження закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та у звязку з тим , що на перехресті вул. Монастирська та Лугова зі сторони вул. Монастирська на момент вчинення ДТП дорожній знак пріоритету , а саме: 2.1 « Дати дорогу « був відсутній. Постановою слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016170040003604 від 05.09.2016 р. за ознаками ст.. 286 ч.1 КК України, за фактом ДТП із участю водія [PERSON] та водія [PERSON] закрите у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці й дороги міст знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Статтею 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З матеріалів справи та Положення про [PERSON] житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради вбачається, що [PERSON] житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради не є балансоутримувачем вулично- шляхової мережі міста та на балансовому обліку управління не перебувають будь-які об»єкти чи елементи благоустрою . Комунальне підприємство «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради , було створено зокрема, для утримання міських шляхів, вулиць, проїздів, виконання робіт із будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних шляхів і шляхових споруд вулиць , проїздів, площ, утримання об»єктів благоустрою населених пунктів, та здійснює утримання шляхів і шляхових споруд у технічно-справному стані, гарантуючи безпеку вантажних і пасажирських перевезень , а також поточний ремонт та утримання об»єктів благоустрою. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради 16.02.2017 року знаходиться в стані припинення. Суд вважає, що позовні вимоги пред*явлені до неналежного відповідача, оскільки твердження позивача про те , що УЖКГ є балансоутримувачем вулично-шляхової мережі міста є хибним та не підтверджені будь-якими доказами. Вимог до КП « Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця « позивачем не предявлено. Відповідно до п.2.4.10 Статуту КП « Полтавська міська шляхово- експлуатаційна дільниця « на підприємство покладено обовязок установки , заміни та експлуатації дорожніх знаків, покажчиків напрямку дорожнього руху. Враховуючи те , що вини відповідача в даній ДТП не вбачається , то відсутні і підстави для відшкодуваня матеріальної та моральної шкоди. Підставами відшкодування моральної (немайнової) шкоди та матеріальної шкоди є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та\~\~вини останнього в її заподіянні. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, якою передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже вимоги позивача про стягнення судових витрат задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed