Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

У серпні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON] до Новомиргородської районної державної адміністрації, Новомиргородської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Заявники вказали, що з серпня 1971 року по 13 жовтня 2009 року [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] Під час спільного життя 14 липня 1978 року в подружжя народився син [PERSON] За час спільного проживання мати спадкодавця [PERSON] подарувала [PERSON] 11/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Лесі Українки, № 79 в м. Новомиргороді, Кіровоградської області. У подальшому 03 жовтня 2009 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 11/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Лесі Українки, № 79 в м.Новомиргороді, Кіровоградської області. Спадкоємцями за законом є [PERSON] та її син [PERSON] Других спадкоємців немає, бо мати спадкодавця [PERSON] відмовилась від спадщини в передбаченому законом порядку. Знаючи порядок прийняття спадщини, позивачі звернулись в нотаріальну контору в шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини та оформлення права на спадщину на належну батькові 11/20 частин житлового будинку. Проте при подальшому зверненні до нотаріальної контори, нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину та оформленні права на спадщину на житловий будинок, так як відсутній правовстановлюючий документ на нерухомість. На підставі вищенаведеного, посилаючись на ст. ст. 319, 321, 1261 ЦК України, просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 11/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вулиці Лесі Українки, № 79 у м. Новомиргороді, Новомиргородського району Кіровоградської області, які належали спадкодавцю. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримав позов повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи позивачі, представники відповідачів (Новомиргородської міської ради, Новомиргородської районної державної адмінінстрації) у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідачі письмових заперечень проти позову не надіслали. Як вбачається з письмових заяв представників відповідачів (Новомиргородської міської ради, Новомиргородської районної державної адмінінстрації), вони позов визнають, просять суд розглянути справу в їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вищезгаданих учасників судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши вказані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково із таких міркувань. За правилами ч. 4 ст. 130, ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання представниками відповідачів (Новомиргородської міської ради, Новомиргородської районної державної адміністрації) позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні безспірно зясовано, що з серпня 1971 року по 13 жовтня 2009 року [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ № 257692, виданим Новомиргородським райбюро ЗАГС Новомиргородського району Кіровоградської області 08 серпня 1971 року. Під час спільного життя 14 липня 1978 року в подружжя народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ 436764, виданого Новомиргородським рай ЗАГС Новомиргородського району Кіровоградської області. Під час спільного проживання мати спадкодавця [PERSON] подарувала [PERSON] 11/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Лесі Українки, № 79 в м. Новомиргороді, Кіровоградської області. Зазначена обставина підтверджується копією договору дарування вищезазначеної частини житлового будинку, проте оригінал згаданого договору з невідомих для позивачів причин було втрачено. У подальшому 03 жовтня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії DC-ІV №-0699705, виданого 05 жовтня 2009 року Міністерством інформаційного розвитку Республіки Молдова Службою громадянського стану Відділом запису актів громадянського стану м. Кишинів-450. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 11/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Лесі Українки, № 79 в м.Новомиргороді, Кіровоградської області. Спадкоємцями за законом є [PERSON] та її син [PERSON] Других спадкоємців немає, бо мати спадкодавця [PERSON] відмовилась від спадщини в передбаченому законом порядку. Знаючи порядок прийняття спадщини, позивачі звернулись в нотаріальну контору в шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини та оформлення права на спадщину на належну батькові 11/20 частин житлового будинку. Проте при подальшому зверненні до нотаріальної контори нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та оформленні права на спадщину на житловий будинок, так як відсутній правовстановлюючий документ на нерухомість, тим самим відсутній доказ, що підтверджує право власності на нерухоме майно на імя спадкодавця, необхідний для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первина реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, з незалежних для позивачів обставин вони не можуть успадкувати 11/20 частин житлового будинку № 79 по вулиці Лесі Українки у м. Новомиргород, Новомиргородського району Кіровоградської області, які фактично належали померлому [PERSON] на праві власності, а тому змушені звернутися до суду для захисту гарантованого Конституцією України права приватної власності. Відповідно до п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. А тому за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, Новомиргородська міська рада Кіровоградської області є належним відповідачем у даній справі. Як вбачається з вимог ЦК України: ст. 392 власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. ч. 3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. ч. 1, ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Окрім наведених доказів у справі, ці ж обставини підтверджуються: особистими документами заявників, свідоцтвами про народження, одруження позивачів, смерть спадкодавця, листами та постановою нотаріуса, технічними документами на будинок померлого, спадковою справою до майна померлого, іншими матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні безспірно встановлено, що у даному випадку в наявності є усі передбачені законом підстави для визнання за позивачем права на спадкове майно. Проте за приписами ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. В той же час заявники просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 11/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вулиці Лесі Українки, № 79 у м. Новомиргороді, Новомиргородського району Кіровоградської області, хоча за законом мають право лише на ? частину спадкового майна. Тому у решті позову потрібно відмовити за його безпідставністю. Ураховуючи наведене, на підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 331, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1233-1234, 1258-1261, 1266-1270, 1273, 1275, 1278, 1296 ЦК України,

Outcome: partial