Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на ? частину житлового будинку та земельної ділянки, визначення порядку користування житловим будинком, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10 вересня 2005 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період шлюбу вони придбали з відповідачем житловий будинок [ADDRESS], які зареєстровані на праві власності на ім'я відповідача. Посилаючись на те, що між ними відсутня взаємна згода щодо спільного розпорядження та користування майном, позивач прохала за нею право власності на ? частину цього майна та визначити порядок користування житловим будинком. Ухвалою суду від 20 жовтня 2014 року позовні вимоги щодо визначення порядку користування житловим будинком були залишені без розгляду. Позивач у судове засідання не з'явився, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації та не подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2005 року. З матеріалів справи також вбачається, що під час шлюбу сторони придбали наступне майно: земельну ділянку площею 0.0361 га, розташовану по [ADDRESS], на яку [PERSON] 5 вересня 2006 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯІ №585386; житловий будинок [ADDRESS], право власності на який було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 23 квітня 2014 року реєстраційною службою Арбузинського районного управління Миколаївської області. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в пп. 23,30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вказані вище житловий будинок та земельна ділянка як придбані сторонами під час шлюбу є їх спільною сумісною власністю та підлягають поділу згідно положень ст.60 СК України 2004 року. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved