Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

У січні 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеної між позивачем та відповідачем [PERSON] угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 15.10.2012 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 5342 грн. 21 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] відповідач належним чином не виконувала зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 15.12.2016 року у сумі 10109 грн. 73 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4202 грн. 55 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1536 грн. 58 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 4370 грн. 60 коп., а також штрафів відповідно до п.2.2 [PERSON] угоди у сумі 4288 грн.72 коп. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача [PERSON] що діє на підставі довіреності №7369-К-О від 27.12.2016 року не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] була укладена [PERSON] угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 15.10.2012 року, відповідно до якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 5342 грн. 21 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором за відповідачем згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 15.10.2012 року станом на 15.12.2016 року наявна заборгованість у сумі 14398 грн. 45 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4202 грн. 55 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1536 грн. 58 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 4370 грн. 60 коп., а також штрафів відповідно до п.2.2 [PERSON] угоди у сумі 4288 грн.72 коп. В той же час, представник відповідача ставить питання про стягнення суми боргу у розмірі 10109 грн. 73 коп. Так, відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути саме суму боргу за кредитним договором заявлену позивачем у розмірі 10109 грн. 73 коп. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved