Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. А тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник позивача надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність та наполягає на позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з держаним центром розвитку сімї 16.09.2007 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.09.2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1781. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], який народився 21.06.2008 року, його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. З акту тимчасового проживання, виданому обєднанням співвласників будинку ЖБК-6 «Південний» №78, вбачається, що позивач разом з сином [PERSON] проживає [INFO] в м. Олександрія Кіровоградської області. З позовних вимог вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди щодо добровльної участі відповідача в утриманні дитини. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, викладене, відсутність обґрунтування розміру аліментів в 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, відсутність домовленості між сторонами щодо участі в утриманні дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. За ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial