Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 4\~500,00 грн. повернення передоплати за договором на виготовлення меблів від 01.04.2014 року; 12\~825,00 грн. пені за прострочення виконання умов договору на виготовлення меблів; 2\~586,79 грн. інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобовязання з повернення передоплати; 150,92 грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання з повернення передоплати та витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 01.04.2014 року вона із Відповідачем, який професійно займається цією діяльністю, домовились проте, що останній виготовить їй на замовлення меблі. Останній погодився і після проведення певних розрахунків повідомив її, що вартість замовлення складає 4\~500,00 грн. Строк виконання замовлення до 01.05.2014 року, на що вона погодилася, і передала Відповідачу готівкою зазначену суму. В обумовлений строк Відповідач своїх зобов`язань з виготовлення меблів не виконав. 09.07.2014 року після чисельних претензій та скарг, останній власноруч склав та видав їй розписку про те, що зобов`язується виконати роботу з виготовлення меблів до 22.07.2014 року. У встановлений строк Відповідач своїх зобов`язань також не виконав. 05.08.2014 року вона вирішила розірвати договір на виготовлення меблів. Відповідач проти цього не заперечував. На чисельні вимоги повернути кошти Відповідач не реагував. 07.08.2014 року Відповідач написав розписку про те, що поверне їй кошти в строк до 09.08.2014 року. Разом з тим і дотепер він не виплатив Позивачу вказані кошти. В зв`язку з вищевикладеним Позивач для складання даного позову уклала договір про надання юридичних послуг з адвокатом [PERSON], який був виконаний в повному обсязі. На підставі вищевикладеного Позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 квітня 2014 року Позивач, [PERSON], [INFO] (а. с. 7-8) передала Відповідачу, [PERSON], 4\~500,00 гривень на виготовлення меблів (а.с. 9). Відповідач зобовязався виконати обумовлені роботи до 01 травня 2014 року, та підтвердив, що оплата позивачем проведена у повному обсязі. Пізніше, 09 липня 2014 року Відповідач надав ще одну розписку, що по його провині він не може виконати замовлення в обумовлений сторонами строк, та зобовязався виконати його до 2 липня 2014 року (а.с. 9). У встановлений строк Відповідач своїх зобов`язань не виконав. З огляду на порушення Відповідачем строків виконання зобовязання, 07.08.2015 року Відповідач знову надав Позивачу розписку про те, що поверне кошти в строк до 09.08.2014 року (а. с. 10). Взятих на себе зобовязань Відповідач не виконав, меблі не виготовив та гроші отримані ним за замовлення у розмірі 4\~500,00 грн. Позивачу не повернув. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно приписів ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1\~ст. 837 ЦК України\~за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Відповідно ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Аналогічне положення міститься в положеннях ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». Судом було встановлено, що Відповідач в рахунок виконання договору отримав від Позивача 4\~500,00 грн., що за своєю правовою природою є авансом, або попередньою оплатою. За правилами ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. З огляду на наведене, позовні вимоги в частині повернення попередньої оплати за договором на виготовлення меблів у розмірі 4\~500,00 грн. підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з Відповідача пені суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір пені бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 12\~825,00 грн., що значно перевищує розмір заборгованості за договором підряду, який становить 4 500,00 грн. З огляду на той факт, що розмір пені значно перевищує розмір збитків завданих позивачу неповерненням попередньої оплати, суд, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені) до розміру неповернутої позивачу суми, та стягнути з Відповідача 4\~500,00 грн. пені, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наведений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3-х % річних проведений невірно, з огляду на що, та враховуючи той факт, що Відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 2\~586,79 грн., та трьох відсотків річних у розмірі 150,92 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 2\~418,09 грн. сума боргу з урахуванням індексу інфляції, 139,44 3% річних. Щодо витрат на правову допомогу суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до складу судових витрат віднесені витрати на правову допомогу. Судом встановлено, що позивач уклала договір про надання юридичних послуг з адвокатом [PERSON] (а. с. 11). Даний договір був виконаний в повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі правової допомоги від 29.05.2015 року (а. с. 12). Відповідно до ауту приймання-передачі грошових коштів від 28.05.2015 року (а. с. 13) Позивач [PERSON] передала адвокату [PERSON] кошти у розмірі 500,00 грн. А тому позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 500,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з Відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 509, 526, 549, 551, 610, 625, 693, 837, 846, 849 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», та

Outcome: partial