Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до Києво-Святошинського районноо суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON], третя особа - Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів. [PERSON] з 16 лютого 2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON]. Шлюб був зареєстрований у відділі РАЦС Києво - Святошинського управління юстиції Київської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. До розірвання сімейно-шлюбних відносин, так і після фактичного розірвання відносин, відповідач ухилявся від надання грошової допомоги на утримання дочки, тому за рішенням Києво - Святошинського районного суду від 30.01.2013 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO], починаючи з 11.01.2013 року до її повноліття. Після ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач ухилявся від їх сплати, або сплачував із значною затримкою визначаючи суму на власний розсуд, або взагалі не сплачував. У зв'язку з чим з 11.01.2013 року по 15.12.2014 року за цей період за ним утворилась заборгованість. На вимоги позивача і державного виконавця відповідач не реагував, оплату в повному обсязі не здійснював. Згідно довідки-розрахунку, виданої Відділом державної виконавчої служби Києво - Святошинського РУЮ Київської області від 15.12.2014 року в загальній сумі 21 339,80 грн. Заборгованість нарахована державною виконавчою службою виходячи із 1/4 частини середньостатистичного заробітку по Києво -Святошинському району Київської області, так як відповідач ніде не працював та у відповідності зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Погасити цю заборгованість відповідач також відмовляється. Розмір пені за прострочення сплати аліментів складає 365 днів або 365% за період - з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року і в сумі складає 39 639 грн. (10 860 : 100 х 1% х 365 дн.). До стягнення, як зазначає позивач, підлягає заборгованість 21 339,80 грн., пеня в сумі 39 639 грн., а всього сума 60 978,80 грн. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просив суд: ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за аліментами в сумі 21 339,80 грн. та пеню в сумі 39 639 грн., а всього сума 60 978,80 грн. (шістдесят тисяч дев'ятсот сімдесят вісім грн.) 80 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити. В судове засідання представник третьої особи - відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області не з»явився, хоча був повідомлений належним про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] з 16 лютого 2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON]. Шлюб був зареєстрований у відділі РАЦС Києво - Святошинського управління юстиції Київської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. До розірвання сімейно-шлюбних відносин, так і після фактичного розірвання відносин, відповідач ухилявся від надання грошової допомоги на утримання дочки, тому за рішенням Києво - Святошинського районного суду від 30.01.2013 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO], починаючи з 11.01.2013 року до її повноліття. Після ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач ухилявся від їх сплати, або сплачував із значною затримкою визначаючи суму на власний розсуд, або взагалі не сплачував. У зв'язку з чим з 11.01.2013 року по 15.12.2014 року за цей період за ним утворилась заборгованість. На вимоги позивача і державного виконавця відповідач не реагував, оплату в повному обсязі не здійснював. Згідно довідки-розрахунку, виданої Відділом державної виконавчої служби Києво - Святошинського РУЮ Київської області від 15.12.2014 року в загальній сумі 21 339,80 грн. Заборгованість нарахована державною виконавчою службою виходячи із 1/4 частини середньостатистичного заробітку по Києво -Святошинському району Київської області, так як відповідач ніде не працював та у відповідності зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Погасити цю заборгованість відповідач також відмовляється. Проте, згідно наявної в матеріалах справи довідки-розрахунка від 20.04.2015 р., виданої Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, сума заборгованості [PERSON] становить 17 840, 50 грн. в зв»язку зі сплатою боржником 7 300,00 грн. Тому суд вважає за необхідне зменшити розмір заборгованості [PERSON] до 17 840, 50 грн.. Статтею 196 СК України встановлена відповідальність за прострочення сплати аліментів, якою передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України на вимогу про стягнення неустойки (пені) встановлена позовна давність в один рік. Таким чином розмір пені за прострочення сплати аліментів складає 22 052,39 грн. Згідно частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. У відповідності до ст.ст. 194-195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами стягується за рішенням суду. Кошти, які сплачувались відповідачем позивачу [PERSON] в якості аліментів за рішенням суду, були враховані при здійсненні розрахунку суми боргу, заявленої до стягнення.Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодний доказ у справі не має для суду наперед встановленого значення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial