Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Державної іпотечної установи про визнання припиненими зобов»язань за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року і за Іпотечним договором від 17 грудня 2013 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 грудня 2013 року між ним та ПАТ «Радикал Банк» було укладено договір про іпотечний кредит № 4267/3-980, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 1 600 000 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 1 600 000 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені договором. Відповідно до умов даного договору він як позичальник зобов'язався здійснювати платежі щомісячно до 17 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання даного договору, рівними частинами в сумі не менше 5 555,56 грн., та сплачувати проценти, нараховані кредитором на залишок заборгованості за кредитом, відповідно до графіку погашення кредиту. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечувалось іпотекою нерухомого майна, а саме житловим будинком загальною площею 493,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS], та земельних ділянок загальною площею 0,0969 га, розташованих за адресою: [ADDRESS], згідно іпотечного договору, укладеного між ПАТ «Радикал Банк» ( як іпотекодержателем) та [PERSON], [PERSON] (як іпотекодавцями), який посвідчений 17 грудня 2013 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Т.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2669. 25 грудня 2013 року права вимоги за кредитним та іпотечним договорами ПАТ «Радикал Банк» було відступлено на користь Державної іпотечної установи, згідно Договору відступлення права вимоги № 572, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 3999. 03 січня 2014 року банк направив йому, [PERSON], повідомлення за вих. № 5/1/14 від 03 січня 2014 року, згідно якого його було повідомлено про відступлення права вимоги за Кредитним та Іпотечним договором на користь Державної іпотечної установи, та про те, що, починаючи з 25 грудня 2013 року всі зобов'язання позичальника за кредитним договором підлягають виконанню Державній іпотечній установі, порядок виконання грошових зобов'язань, встановлених кредитним договором, залишається незмінним. В період з 17 січня 2014 року по 17 червня 2015 року на виконання умов кредитного договору (згідно графіка погашення) ним було здійснено відповідні платежі, що підтверджується виписками по рахунку. 09 липня 2015 року у зв'язку з наявністю достатніх власних коштів він прийняв рішення про дострокове повернення кредиту. Зважаючи на те, що погашення кредиту та сплата процентів здійснювалась позичальником з дотриманням Графіку погашення іпотечного кредиту, що викладений як додаток до Кредитного договору, 09 липня 2015 року ним самостійно було розраховано суму, необхідну для повного дострокового повернення заборгованості за Кредитним договором на визначену дату. В подальшому двома платежами через касу банку ПАТ «Радикал Банк», який обслуговує іпотечний кредит, він вніс грошові кошти в розмірі 5095 грн. 89 коп. та 1 470 217 грн. 22 коп. на рахунок [NUMBER], відкритий у ПАТ «Радикал Банк» для обліку позичкової заборгованості. 09 липня 2015 року він здійснив перерахування коштів в розмірі 43 791 грн. 80 коп. з власного рахунку [NUMBER]. В загальному ним було здійснено оплату на загальну суму 1 519 104 грн. 91 коп. та відповідно погашено кредит і сплачено проценти за фактичний строк користування кредитом. Про те, що він перерахував на користь Державної іпотечної установи кошти у розмірі 1 519 104 грн. 91 коп., підтверджено обслуговуючим банком ПАТ «Радикал Банк» згідно листа за вих. № 5040/15 від 21 грудня 2015 року. З 10 липня 2015 року у ПАТ «Радикал Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію, яка діяла з 10 липня 2015 року по 09 листопада 2011 року включно. З 10 листопада 2015 року в ПАТ «Радикал Банк» розпочато процедуру ліквідації банку. У листі за вих. № 5040/15 від 21 грудня 2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» повідомлено про те, що 09 липня 2015 року частина отриманої від нього, [PERSON], суми в розмірі 24 418 грн. 57 коп. була перерахована на поточний рахунок Державної іпотечної установи, який був відкритий в іншому банку. 09 липня 2015 року згідно умов кредитного договору та чинного законодавства України він здійснив дострокове повне виконання зобов'язання за кредитним договором. Порядок перерахування коштів обслуговуючим банком на користь Державної іпотечної установи регулюється укладеним між ними договором та чинним законодавством України. Неперерахування коштів обслуговуючим банком на користь Державної іпотечної установи не спростовує повне виконання ним зобов'язань перед Державною іпотечною установою за Кредитним договором. Після 09 липня 2015 року він неодноразово звертався до Державної іпотечної установи з проханням надати йому довідку про повне погашення заборгованості за кредитним договором, проте Державна іпотечна установа зазначає про неотримання від обслуговуючого банку коштів у рахунок повного погашення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим повідомляє про порушення Кредитного договору та вимагає сплати боргу. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив визнати припиненими зобов'язання перед Державною іпотечною установою за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року; визнати припиненими зобов'язання за Іпотечним договором, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу 17 грудня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2669. В подальшому, відповідно до вимог ст. ст. 27, 31 ЦПК України позивач [PERSON] подав доповнення (уточнення) до позовної заяви та зміну предмету позову, в якій зазначив про те, що предметом спору між ним та Державною іпотечною установою є правовідносини, що виникли за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року. Кредит надавався на поліпшення житлових умов. Він, як споживач відповідної фінансової послуги, отримав споживчий кредит, та у відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» в даному випадку він є споживачем. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив визнати припиненими зобов'язання перед Державною іпотечною установою за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року; визнати припиненими зобов'язання за Іпотечним договором, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу 17 грудня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2669. В судовому засіданні від 17 травня 2016 року до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, залучено [PERSON] та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» в особі Савельєвої А.М.. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON], позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача Державної іпотечної установи позов не визнав та заперечував проти його задоволення. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» в особі Савельєвої А.М. не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Радикал Банк» був укладений Договір про іпотечний кредит № 4267/3-980. Відповідно до умов п.1.1 укладеного кредитного договору кредитор зобов'язався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 1 600 000 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 1 600 000 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Згідно умов. п. 1.2. кредитного договору кредит надається терміном (строком) погашення не пізніше 17 грудня 2037 року, на поліпшення житлових умов, а саме на поліпшення житлових умов - на ремонт житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов п. 2.4. кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно до 17 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання договору, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 5 555 грн. 56 коп. та сплачувати проценти, нараховані на залишок заборгованості за кредитом, відповідно до Графіку погашення кредиту шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок [NUMBER], відкритий у кредитора. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року між [PERSON], [PERSON] та ПАТ «Радикал Банк» 17 грудня 2013 був укладений Іпотечний договір, відповідно до умов п. 1.1. якого іпотекодержатель ПАТ «Радикал Банк» прийняв в іпотеку в порядку та на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно, а саме: домоволодіння, яке складається з одного житлового будинку, загальною площею 178,6 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,0485 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,0484 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В подальшому, між ПАТ «Радикал Банк» та Державною іпотечною установою було укладено Договір відступлення права вимоги № 572 від 25 грудня 2013 року, відповідно до умов п. 1.1 якого банк передає, а Установа приймає всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит між банком і [PERSON] за № 4267/980 від 17 грудня 2013 року; Іпотечним договором між банком і [PERSON], [PERSON] № б/н від 17 грудня 2013 року, посвідчений Дереберою Т.О., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі № 2669 від 17 грудня 2013 року, який виступає в якості забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з Кредитного договору. Відповідно до умов п. 1.2 Договору відступлення права вимоги вартість права вимоги за Кредитним договором на момент передачі права вимоги у відповідності до п. 1 цього договору, включає сукупну вартість заборгованості за основним боргом по кредиту та складає 1 600 000 грн.. Відповідно до умов п. 1.3 Договору відступлення права вимоги Установа передає, а Банк приймає всі права вимоги за договорами, вказаними у пункті 1.1. цього договору у вимозі зворотнього відступлення права вимоги. Позивач [PERSON] належним чином повідомлявся про те, що права вимоги за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року та Іпотечним договором, які укладались між ним та ПАТ «Радикал Банк», перейши до Державної іпотечної установи, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленнямПАТ «Радикал Банк» за № 5/1/14 від 03 січня 2014 року. В даному повідомленні також було зазначено про те, що Державна іпотечна установа, як наступний кредитор, володіє правами вимоги за вказаним Договором про іпотечний кредит на підставі Договору відступлення права вимоги між ПАТ «Радикал Банк» (первинний кредитор) та Державною іпотечною установою (Установа) від 25 грудня 2013 року № 572. Починаючи з 25 грудня 2013 року всі зобов'язання позичальника за вказаним в повідомленні Договором про іпотечний кредит підлягають виконанню наступному кредитору; порядок виконання грошових зобов'язань, встановлений в Договорі про іпотечний кредит, залишається незмінним. У позовній заяві позивач [PERSON] зазначив, що 09 липня 2015 року за наявності в нього власних коштів він прийняв рішення про дострокове погашення кредиту. Так, [PERSON] через касу обслуговуючого банку ПАТ «Радикал Банк» двома платежами було внесено грошові кошти в розмірі 5 095 грн. 89 коп., що підтверджується квитанцією № 4150 від 09 липня 2015 року, та 1 470 217 грн. 22 коп. згідно квитанції № 4084 від 09 липня 2015 року. В загальному [PERSON] здійснив оплату на загальну суму 1 519 104 грн. на рахунок ПАТ «Радикал Банк» за [NUMBER]. Вказаний рахунок [NUMBER] є саме тим рахунком, на який відповідно до умов Договору про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року [PERSON] має здійснювати погашення кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови Національного банку України від 09 листопада 2015 року № 769 «Про відкликання банківської ліцензії ПАТ «Радикал Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09 листопада 2015 року № 203 про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку. Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк», визначені ст. ст. 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєвій Анні Миколаївні на два роки з 10 листопада 2015 року до 09 листопада 2017 року. У серпні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача Державної іпотечної установи з письмовою заявою від 21 серпня 2015 року, в якій просив у зв'язку з повним погашенням ним заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року надати йому довідку про повне погашення заборгованості за вказаним договором; лист-згоду від іпотекодержателя щодо вилучення з-під іпотеки нерухомого майна згідно іпотечного договору від 17 грудня 2013 року, та листа-погодження щодо вилучення з-під заборони нерухомого майна згідно іпотечного договору від 17 грудня 2013 року. На вказану заяву [PERSON] Державною іпотечною установою було надано відповідь від 10 вересня 2015 року про те, що за даними Установи залишок його заборгованості за основним боргом по кредиту становить 1 494 444 грн. 36 коп.. Згідно листа Державної іпотечної установи від 11 грудня 2015 року за № 8639/11/2 [PERSON] було повідомлено про те, що станом на 07 грудня 2015 року заборгованість за договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року становить: 1 472 222 грн. 12 коп. - строкова заборгованість за основним боргом; 22 222,24 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу; 77 625,03 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 8 262,49 грн. - пеня за прострочення сплати кредитних коштів. Кошти в погашення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року на рахунки Державної іпотечної установи не надходили. Згідно довідки Державної іпотечної установи за № 833/11/12 від 25 лютого 2016 року, яка долучена до матеріалів справи, зазначено про те, що відповідно до умов Договору про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ «Радикал Банк» та [PERSON], сума, яка необхідна для здійснення повного дострокового повернення заборгованості за договором станом на 09 липня 2015 року (на початок дня), складала 1 519 109 грн. 51 коп., з яких: сума основного боргу - 1 499 999,92 коп., сума строкових процентів за користування кредитом - 19 109,59 грн.. Згідно наявної в матеріалах справи довідки ПАТ «Радикал Банк» за вих. № 5040/15 від 21 грудня 2015 року зазначено про те, що ПАТ «Радикал Банк» за дорученням Державної іпотечної установи здійснював обслуговування іпотечного кредиту за № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ «Радикал Банк» та [PERSON]. 09 липня 2015 року банком було прийнято від позичальника кошти на загальну суму 1 519 104 грн. 91 коп., в рахунок дострокового повного виконання зобов'язань за кредитним договором. 09 липня 2015 року частина отриманої суми в розмірі 24 418 грн. 57 коп. була перерахована на поточний рахунок Установи в АТ «Ощадбанк», перерахування залишку коштів посадові особи банку на Установу не здійснили. У судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що кошти в сумі 24 418 грн. 57 коп. в рахунок погашення заборгованості [PERSON], були перераховані на поточний рахунок Державної іпотечної установи в АТ «Ощадбанк», решта сплачених ним коштів в сумі 1 519 104 грн. 91 коп. до Державної іпотечної установи не надходили. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив переказ грошових коштів у розмірі 1 519 104 грн. 91 коп. у період запровадження у банку тимчасової адміністрації. До даного часу кошти по рахунку [NUMBER] згідно квитанцій за № 4150 та № 4084 від 09 липня 2015 року в рахунок погашення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року від [PERSON] до Державної іпотечної установи не надходили. В обґрунтування заявлених вимог у позовній заяві позивач [PERSON] посилався на те, що зобов'язання [PERSON], як позичальника перед Державною іпотечною установою, виконано в повному обсязі. В повному обсязі погашено заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року. Згідно наявних в матеріалах справи доказів [PERSON] на рахунок ПАТ «Радикал Банк», який в даному випадку є обслуговуючим банком по кредиту, вніс двома платежами грошові кошти на загальну суму 1 519 104 грн. 91 коп.. Обслуговуючий банк прийняв кошти, однак не перерахував їх на рахунок Державної іпотечної служби. За вказаних обставин позивач [PERSON] вважає, що ним в повному обсязі було виконано зобов'язання перед Державною іпотечною установою згідно Договору про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року та Іпотечного договору від 17 грудня 2013 року, у зв'язку з чим просив визнати припиненими його зобов'язання перед відповідачем за вищевказаними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Дослідивши матеріали справи та вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до положень ст. 599 ЦК України судом не встановлено, що зобов'язання за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року та Іпотечним договором від 17 грудня 2013 року, які укладені між [PERSON] та ПАТ «Радикал Банк», є виконаними та можуть бути визнані такими, що припинені. Слід зазначити, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай висуваються. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобов'язання, воно вважається припиненим. Виконання, яке припиняє зобов'язання, має бути належним чином оформлене (підтверджене). В даному випадку судом встановлено, що грошові кошти, які були сплачені позивачем в рахунок дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором, на рахунок кредитора Державної іпотечної установи не надійшли. Відповідно до умов п. 10.1 Договору про іпотечний кредит цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. В даному випадку кошти, які були перераховані позивачем, не надійшли на рахунок відповідача. Кошти кредитору згідно умов Договору про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року позикодавцем до даного часу не повернуті в повному обсязі, тому твердження позивача, що зобов'язання ним виконано в повному обсязі, є безпідставним. Під припиненням зобов'язань слід розуміти припинення існування прав та обов'язків його учасників, які становлять зміст зобов'язання. При припиненні зобов'язання його учасників більше не пов'язують ті права та обов'язки, які раніше з нього випливали. Однак, згідно умов Договору про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року неможливо стверджувати, що взяті позивачем [PERSON] зобов'язання за вказаним договором і похідні від цього договору зобов'язання за Іпотечним договором є припиненими. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано; вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку; інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом ; вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку; вимоги за субординованим боргом. Вимоги до банку, незадоволені за недостатністю його майна, вважаються погашеними, що не позбавляє Фонд або уповноважену особу Фонду права звертатися з вимогами до пов'язаної з банком особи у порядку, визначеному частиною п'ятою цієї статті. Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів, визначений положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Процедура повернення грошових коштів банком у разі його ліквідації також встановлена спеціальним законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно положень якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 53 вказаного Закону. Відповідно до положень п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Згідно пунктів 8.2, 8.3. ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Відповідно до п. 8. 4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів. Разом з тим, слід зазначити, що в даному випадку позивач, перерахувавши кошти на відповідний рахунок в ПАТ «Радикал Банк», здійснив лише переказ грошових коштів, які б мали надійти до відповідача. Однак, дана операція позивачем була здійснена у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, тому банк був позбавлений можливості здійснити переказ грошових коштів позивача з тих підстав, що станом на 09 липня 2015 року в ПАТ «Радикал Банк» було запроваджено тимчасову адміністрацію і банк не міг здійснити вказану банківську операцію щодо перерахунку грошових коштів. Надані позивачем квитанції за № 4150 та № 4084 від 09 липня 2015 року не підтверджують в повному обсязі фактичного виконання [PERSON] перед відповідачем зобов'язань за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року та Іпотечним договором від 17 грудня 2013 року, як і не підтверджують фактичне погашення нарахованої кредитної заборгованості. За вказаних обставин судом не встановлено, що позивачем в повному обсязі виконано зобов'язання за Договором про іпотечний кредит № 4267/3-980 від 17 грудня 2013 року та Іпотечним договором від 17 грудня 2013 року, а тому неможливо стверджувати, що вказані зобов'язання є припиненими. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed