Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться по вул. Шеченка, 121 у с. Ріпне, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 01 лютого 2016 року померла його мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, яке знаходиться по вул. Шеченка, 121 у с. Ріпне. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла зазначене домоволодіння йому. Таким чином, він є єдиним спадкоємцем за заповітом, спадкоємцем за законом є його брат [PERSON], відповідач по справі, який на спадкове майно після смерті матері не претендує. Для оформлення спадщини він звернувся до Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа про право власності на спадкове домоволодіння. За таких обставин він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не зявилися. Позивач направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки не відомі. За таких обставин суд вважає за можливе судове засідання провести у відсутності сторін в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У с. Ріпне по вул. Шевченка, 121, Рожнятівського району, Івано-Франківської області знаходиться домоволодіння, яке складається з житлового будинку, трьох сараїв, шопи, вбиральні, колодязя, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ФОП Федоренко (а. с. 9-10). Власником даного домоволодіння була [PERSON], що підтверджується довідкою №113, виданою Ріпенською сільською радою 7 березня 2016 року (а. с. 11). 01 лютого 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7). Після смерті останньої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке знаходиться у с. Ріпне по вул. Шевченка, 121. Зазначене домоволодіння [PERSON] заповіла позивачу [PERSON], що підтверджується копією заповіту, складеного спадкодавцем 09 лютого 1996 року (а. с. 6). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 названого кодексу, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Аналізуючи надані позивачем письмові докази, суд дійшов до висновку, що [PERSON] була власником спірного домоволодіння, яке заповіла позивачу . Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідач на спадкове майно не претендує. Спір між сторонами з приводу спадкового майна відсутній. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, що підтверджується листом нотаріуса Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори № 760/02-14 від 08 серпня 2016 року (а. с. 8). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивач захистити не може, а тому право власності на належне йому спадкове майно за ним необхідно визнати рішенням суду.

Outcome: approved