Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

У січні 2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу; вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2007 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2018 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач пояснив, що він розуміє неможливість зберегти сім`ю, бо стосунки між ним та дружиною тільки погіршуються. У зв`язку з цим погоджується з позовом. Ухвалою судді від 11.03.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 03.06.2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони по справі зареєстрували шлюб 23.11.2007 року у Потоківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 14. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2018 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Проживають сторони окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON] необхідно залишити «Цема». Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею всі документально підтвердженні судові витрати. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд -

Outcome: approved