Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , укладений Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 09 серпня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №495. Від даного шлюбу дітей не мають. Позивач вказує, що з відповідачем проживали однією сім`єю до листопада 2013 року. Зусилля побудувати міцні сімейні відносини виявились марними, не можуть як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Зазначає, що з відповідачем неодноразово намагалися говорити один з одним про сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, однак це ніяких результатів не дало. Тому пришла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. За таких обставин просить суд задовольнити її вимоги, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Зуб І.Ю. від 14.02.2020 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася, в змісті позовних вимог просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що з 2014 чи 2015 року з позивачем не проживає, близько 3х місяців її не бачив. Вважає, що може примиритися з позивачем. Заслухавши відповідача, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 2008 року у Херсонському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області актовий запис №495, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 12.01.2017 року. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні стосунки між подружжям припинені, сторони проживають окремо тривалий час, в теперішній час не спілкуються. Враховуючи зміст позовної заяви позивача, письмові пояснення відповідача, суд дійшов висновку про неможливість примирення між сторонами. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 80 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі жінки, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », тому суд вважає можливим залишити без змін прізвище сторін.

Outcome: approved