Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказував, що 05 липня 2003 року Воєводською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , батьком яких є позивач. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого виникли неприязні стосунки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дітей немає. На примирення не згодний. В зв`язку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судове засідання позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги і просив слухати справу в його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, відзиву до суду не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, 05 липня 2003 року Воєводською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03 листопада 2003 року Воєводською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25 травня 2010 року Воєводською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області. Сторони проживають окремо. Жодним чином сторони не виявили бажання зберегти сім`ю. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved