Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 17 січня 2012 року у розмірі 12 046 грн. 35 коп., а також судові витрати по справі у розмірі 1 762 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що відповідач [PERSON] 17 січня 2012 року отримав кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 19 липня 2017 року має заборгованість у розмірі 12 046 грн. 35 коп. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду для стягнення вищевказаної суми заборгованості. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача відшкодувати ПАТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку заборгованість за Кредитним договором. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним Цивільним кодексом України, умовами Кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2012 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], укладений договір про надання строкового кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцем терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Сума кредиту - 4 000 грн. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку в будь - який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом терміну жодна із сторін не інформує іншу сторону при припинення дії Договору, він автоматично продовжується на такий же термін. У відповідності до умов договору б/н від 17 січня 2012 року відповідач зобов'язався повернути кредит та плату за його користування не пізніше закінчення строку дії Картки, однак [PERSON] в добровільному порядку кредитні кошти не повернув, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Станом на 19 липня 2018 року розмір заборгованості позичальника по поверненню кредитних коштів за договором про надання кредиту від 17 січня 2012 року у розмірі 12 046 грн. 35 коп., що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 2 533 грн. 37 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 337 грн. 12 коп.; пеня - 5 126 грн. 03 коп.; штрафу фіксована частина - 500 грн.; штрафу процентна складова - 549 грн. 83 коп. Відповідач надав Довідку, згідно якої 21.09.2018 року заборгованість за кредитним договором №б/н від 17 січня 2012 року погашена у повному обсязі, кредит закрито. Як вбачається з матеріалів справи позивачем 02.08.2018 року заявлено позовні вимоги на загальну суму 12046,35 гривень та судовий збір у розмірі 1762 гривні, що складає загальну суму 13808,35 гривень. Відповідач надав суду дві квитанції про зарахування на користь АТ КБ «ПриватБанк» коштів на загальну суму у розмірі 14395,93 копійки, що на думку суду є сумою боргу з урахуванням суми судового збору сплаченого позивачем при подачі позову. За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed