Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач), в якому поставлено питання про стягнення з Відповідача на його користь майнової шкоди (матеріальних збитків) в розмірі 3910,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.12.2014 р. на території садового товариства «Відрадне», в якому Позивач має дачний будинок, він проходив повз дачний будинок [NUMBER], який належить Відповідачу. В цей час з подвір'я цього будинку [NUMBER] вібіг собака породи «німецька вівчарка», яка напала на Позивача та покусала за ліву руку та ліву ногу, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження: укушено-рвані рани лівої гомілки та лівого передпліччя, що підтверджується довідкою №1893 Макарівської ЦРЛ від 02.12.2014 р., та йому завдано матеріальних збитків у виді пошкодження верхнього одягу: куртки та штанів. Позивач стверджував, що Відповідач, як господар собаки, не зреагував адекватно на оклики Позивача, та не вгамував свого собаку, що призвело до вищевказаних подій. Таким чином, посилаючись на те, що Відповідач порушив вимоги п.п. «г» п.6 «Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР», затверджених 17.06.1980 р. Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством сільського господарства УРСР, Міністерством охорони здоров'я УРСР, згідно яких власники собак зобов'язані тримати сторожових собак на прив'язі і спускати їх з прив'язі лише в закритих дворах, що виключають можливість втечі. В наслідок порушення відповідачем вищевказаних Правил, позивач від укусів собаки отримав тілесні ушкодження, матеріальні збитки та йому завдано моральну шкоду, які позивачем оцінено в розмірі 3910,00 грн. та 10000,00 грн. відповідно. Обґрунтовуючи моральні страждання, Позивач вказував, що після укусу собаки, він отримав психологічну травму - з'явився страїх собак, який проявляється в панічному страху бути покусаним, коли він бачить поруч собак, або навіть чує гавкіт, що впливає на його емоційний стан, та негативно позначається на стані здоров'я загалом. Однак, Відповідач у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду відмовляється, що зумовило звернення до суду за захистом порушенного права. В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги повністю з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання, не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомляв, заперечень на позов не надавав. У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку, проти чого не заперечував Позивач. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, встановив наступні обставини справи. 01.12.2014 р. близько 14:30 год. в с.Миколаївка садове товариство Відрядне друга лінія, собака породи «німецька вівчарка», який належить відповідачу [PERSON] покусала позивача [PERSON], спричинивши останньому тілесні ушкодження, та в результаті укусів було пошкоджено одяг позивача. Вказані обставини встановлено постановою Макарівського районного суду Київської області від 08.12.2014 р. у справі №370/3077/14-п, якою [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП України, та притягнуто до відповідальності (а.с.5). При цьому, з постанови Макарівського районного суду Київської області від 08.12.2014 р. у справі №370/3077/14-п, яка набрала законної сили 19.12.2014 р., убачається, що [PERSON] визнав свою вину у вчиненному правопорушенні, та щиро розкаявся(а.с.5). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно довідки №1893, виданої травмпунктом Макарівської центральної районної лікарні 02.12.2014 р., [PERSON] звертався до лікаря зва медичною допомогою у зв'язку з отриманням укусів собаки. Пацієнту було встановлено діагноз: укушено рвані рани лівої гомілки (2х3 см.) та лівого передпліччя (2х5 см.) (а.с.4). На підтвердження завданих матеріальних збитків позивач представив суду інформацію про вартість пошкоджених речей (куртки та штанів), які було зіпсовано собакою. А саме, згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті компанії «Columbia» Interghange Jaket, зимова куртка, яка була зіпсована собакою, коштує 220 доларів США. Штани, виробництва компанії «RESERVED» Alaska Adventure, в яких був одягнений позивач на час вищевказаних подій, згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті компанії «RESERVED», коштують 28 доларів США. Згідно встановленого ЦБУ офіційного курсу гривні по відношенню до долара США, станом на 06.01.2015 р. (на час звернення до суду) становить 15,77 грн. Таким чином, матеріальні збитки становлять: (220 + 28) Х 15,77 =3910,00 грн. (а.с.6-8). Відповідно до «Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР», затверджених 17.06.1980 р. Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством сільського господарства УРСР, Міністерством охорони здоров'я УРСР, дозволяється тримати собак у населених пунктах - у вільному вигулі на ізольованій, добре обгородженій території (в ізольованому приміщенні), на прив'язі або без неї. Власники собак зобов'язані тримати сторожових собак на прив'язі і спускати їх з прив'язі лише в закритих дворах, що виключають можливість втечі; негайно повідомляти заклади охорони здоров'я і ветеринарної служби про випадки укусу або травмування собакою людини, а також доставляти у ветеринарну установу собак, які покусали людей чи тварин або заподіяли їм травми, для огляду і карантинування протягом 10 днів. За порушення цих Правил громадяни, які є власниками собак, несуть відповідальність у встановленому порядку. Допитаний у судовому засіданні свідок - [PERSON], пенсіонер, який є сусідом Позивача по дачі в с.Миколаївці Макарівського району, пояснив, що вказані в даній справі події відомі йому особисто. 01.12.2014р. після того, як на Позивача напала собака, він звернувся за наданням медичної допомоги саме до нього. На Позивачеві були пошкоджений одяг, рвані рани на тілі, а тому надавши невідкладну допомогу він порядив звернутись до компетентних органів і до лікаря. Вислухавши пояснення Позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що обставини порушення Відповідачем зазначених вище правил у повному обсязі доведено у судовому засіданні дослідженими вище доказами, оскільки він не вжив заходів можливої втечі своєї собаки з двору дачного будинку, що стало наслідком нападу собаки на Позивача. Згідно приписів ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлена до відшкодування позивачем сума матеріальних збитків підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи позов в частині відшкодування завданої моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, а згідно ч.2 моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р., розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У позові Позивач просить суд стягнути на його користь з Відповідача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. обґрунтовуючи це тим, що він отримав фізичний біль, страждав, втратила повноцінне життя, у зв'язку з виникненням у нього після пережитих подій, панічного страху собак. Оцінюючи докази на підтвердження одержання Позивачем моральної шкоди, приймаючи до уваги той факт, що Позивачу дійсно було завдано ушкодження здоров'я, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд, враховуючи конкретні обставини справи, задовольняє позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у сумі 3000,00 грн. за підставами ст. 1167 ЦК України і постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами, згідно з якими, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано ушкодженням здоров'я дії джерела підвищеної небезпеки, яким в даному випадку є службова собака. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial