Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьох років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що з відповідачем проживала без реєстрації шлюбу. У них народився син - [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] перебуває на її утриманні. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, окрім державних виплат інших доходів не має. А тому, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який є батьком дитини. Відповідач працює і його дохід достатній для надання допомоги на її утримання, має можливість надавати таку допомогу. 21.02.2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки на даний момент він не має фінансових можливостей надавити матеріальну допомогу на утримання [PERSON] . У 2016 році він переніс операцію, внаслідок чого має негаразди зі здоров`ям. На утримання сина він добровільно перераховує кошти на рахунок позивача, що підтверджується квитанціями про перерахунок коштів. Також на його утриманні перебуває старший син [PERSON] , який тимчасово не працює у зв`язку зі станом здоров`я. 24.02.2020 року позивач подала відповідь на відзив, в якому просить доводи викладені у відзиві відповідачем вважати безпідставними, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач та її представник в судове засідання не прибули. Позивач подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, у відзиві на позов просить розгляд справи проводити без його участі, у задоволенні позовних вимог відмовити. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 2). Син проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 8). Згідно із ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до змісту статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно частин другої - четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини шостої статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, аналіз положень ч. 2 ст. 91, ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України дає підстави для висновку, що позивач, як матір дитини, з якою дитина проживає і перебуває на її утриманні, має право на утримання аліментів від батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що відповідач офіційно працює, має постійний дохід, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 84 СК України, може надавати матеріальну допомогу на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Доводи відповідача у відзиві на позов про неможливість сплачувати аліменти у зв`язку із поганим станом здоров`я не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються належними доказами. При цьому суд враховує, що відповідач офіційно працює, а тому може за станом здоров`я утримувати матір дитини до досягнення останньою трьох річного віку. Посилання відповідача у відзиві на позов на те, що на його утриманні перебуває син [PERSON] є безпідставними, оскільки сину виповнилось 18 років, а тому у відповідача обов`язок по утриманню сина [PERSON] припинився у зв`язку із досягненням сином повноліття згідно вимог статті 180 СК України. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. З`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги на позивача, у розмірі, що зазначений у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і визначає аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, що буде відповідати як інтересам позивача, з якою проживає дитина до трьох років, так і можливостям платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved