Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

УСЗН ЗМР по Заводському району звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, надміру виплаченої державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на обліку в УСЗН ЗМР по Заводському району перебувала [PERSON], якій на підставі заяви від 27.03.2015 року, а також наданих нею документів, була призначена державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю з 27.03.2015 р. у розмірі 759,20 грн., державна допомога з урахуванням доходів у розмірі 189,90 грн., з 01.09.2015 р. у розмірі 859,20 грн., державна допомога з урахуванням доходів у розмірі 214,80 грн., з 01.05.2016 р. у розмірі 904,00 грн., державна допомога з урахуванням доходів у розмірі 226,00 грн., з 01.12.2016 р. у розмірі 997,60 грн., державна допомога з урахуванням доходів у розмірі 249,40 грн. Позивач зазначає, що 01.02.2017 року до управління надійшло повідомлення про зарахування [PERSON], [INFO], на повне державне утримання до КУ «Веселівський психоневрологічний інтернат» ЗОР з 27.01.2017 р., про що відповідач позивача не повідомила, у звязку із чим у відповідача виникла переплата даної державної соціальної допомоги за період з 01.02.2017 р. по 31.03.2017 р. у розмірі 1995,20 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Від представника позивача [PERSON], до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до\~ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2014 року встановлено опіку над недієздатною [PERSON], [INFO], та призначено опікуном її доньку [PERSON], [INFO] 27.03.2015 року [PERSON] звернулася до відповідача із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», Постановою КМУ від 02.04.2005 р. № 261 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд». На підставі зазначеної заяви відповідача та поданих нею документів, рішенням позивача від 03.04.2015 року, [PERSON] призначено державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю з 27.03.2015 р. довічно у розмірі 759,20 грн., державну допомогу з урахуванням доходів з 27.03.2015 р. довічно у розмірі 189,90 грн., згідно розпорядження на перерахунок державної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, і державної соціальної допомоги на догляд призначено з 01.09.2015 р. у розмірі 859,20 грн., державну допомогу з урахуванням доходів у розмірі 214,80 грн., згідно розпорядження на перерахунок державної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, і державної соціальної допомоги на догляд з 01.05.2016 р. призначено у розмірі 904,00 грн., державну допомогу з урахуванням доходів у розмірі 226,00 грн., згідно розпорядження на перерахунок державної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, і державної соціальної допомоги на догляд з 01.12.2016 р. призначено у розмірі 997,60 грн., державну допомогу з урахуванням доходів у розмірі 249,40 грн. Відповідно до листа КУ «Веселівський психоневрологічний інтернат» ЗОР від 30.01.2017 р. № 65 та долучених документів, наказом від 26.01.2017 р. № 12-П, [PERSON], [INFO], з 27.01.2017 року зарахована на всі види постійного державного утримання та в обліковий склад підопічних КУ «Веселівський ПНІ» ЗОР. Згідно ст.14 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та інвалідам», одержувачі державної соціальної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають державну соціальну допомогу, про обставини, що можуть вплинути на умови призначення державної соціальної допомоги та її виплату. У разі невиконання цього обов'язку та одержання у зв'язку з цим зайвих сум державної соціальної допомоги одержувачі повинні відшкодувати органам, що призначають державну соціальну допомогу, надміру виплачені суми. Згідно з п.15 Постанови КМУ № 558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної державної адміністрації, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв'язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної державної адміністрації надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної державної адміністрації, що призначив компенсацію. Із копії заяви відповідача про призначення допомоги № 187 від 27.03.2015 року вбачається розяснення останній обовязку повідомити органи соціального захисту населення у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги. У зв'язку із тим, що відповідач не виконала свого обов'язку та не повідомила позивача про зарахування [PERSON], [INFO], з 27.01.2017 р. на повне державне утримання до КУ «Веселівський психоневрологічний інтернат» ЗОР, нею незаконно було отримано державну соціальну допомогу за період з 01.02.2017 р. по 31.03.2017 р. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума\~надміру виплаченої відповідачу державної соціальної допомоги складає 1995,20 грн. Позивачем 07.04.2017 року надіслано відповідачу повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій сумі державної допомоги у розмірі 1995,20 грн. Проте, до теперішнього\~часу зазначені кошти відповідач не повернула. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За вимогою ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищезазначені обставини, з огляду на те, що з боку відповідача наявна недобросовісність набуття державної соціальної допомоги, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути надміру виплачену суму державної соціальної допомоги у розмірі 1995,20 грн. При цьому, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 881,00 грн. від 1762,00 грн., сплаченого ним при поданні позову до суду згідно платіжного доручення № 86 від 26.04.2018 року, а іншу частину судового збору в розмірі 881,00 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved