Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

у серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи - Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в якій просить постановити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: - що [PERSON], [INFO], за національністю «єврей»; - зобовязати Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести відповідні зміни в актовий запис №782 від 13.12.1953 року (свідоцтво про одруження [PERSON]), у книзі записів актів громадянського стану про одруження в графі національність [PERSON], а саме вказавши - «єврей» замість «українець»; - зобовязати Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести відповідні зміни в актовий запис №1380 від 01.07.1993 року у книзі записів актів про смерть, а саме вказавши національність [PERSON] - «єврей»; - зобовязати Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести відповідні зміни в актовий запис №722 від 29.05.1954 року (свідоцтво про народження [PERSON]), у книзі записів актів громадянського стану про народження в графі національність батька [PERSON], а саме вказавши - «єврей» замість «українець». В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], народилася 13 травня 1954 року в м. Житомир. Її батько [PERSON] народився 09 квітня 1919 року у сімї євреїв. Протягом життя її сімя дотримувалася єврейських традицій, вона сповідувала іудаїзм, святкувала єврейські свята та вважала себе єврейкою, відносила до єврейської громади. У звязку із політичною обстановкою за часів СРСР боялися відрізнятися на фоні всіх своєю національністю, але на даний час виникла необхідність привести в порядок всі документи та вказати правдиво свою національність. Встановлення факту національності батька має юридичне значення, оскільки з 2008 року державою Ізраїль громадянам України єврейського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалася позбавляє права скористатися вказаними правами. Вона відносить себе до єврейської національності, її батько був євреєм і на даний час вона бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність та внести зміни до документів, тому вона змушена звернутись до суду для встановлення факту національності батька як єврея. У судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, а заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час та розгляду справи. Однак, скерував на адресу лист, з якого вбачається, що він просить розглядати справу за його відсутності та прийняте рішення згідно з чинним законодавством. У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 24 жовтня 2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Зі змісту ст. 256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п.5 ч.2 ст.234, ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Більше того, в роз'ясненнях, наданих в Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Як вбачається із копії свідоцтва на народження серія ЯД № 834153 від 29.05.1954 року [PERSON] народилася 13 травня 1954 року, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно з копії свідоцтва про одруження серії І-СГ № 430144 від 05.04.1981 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 105 квітня 1981 року уклали шлюб,, про що складено відповідний актовий запис № 73, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «Седлецька» (а.с.10). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії V-VP №0925297 від 21.12.1960 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які по національності зазначені як євреї (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб №378778 від 13.12.1953 року вбачається, що батьки заявника [PERSON] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13.12.1953 року (а.с.7). Згідно з копії свідоцтва про смерть серії ІІ- ТП №424238 від 01.07.1993 року [PERSON] помер 01 липня 1993 року. Згідно з ст.1 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Враховуючи ст. 13 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання. Враховуючи викладене, положення Закону України «Про національні меншини в Україні», надають заявнику та їй родині право внести зміни до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до єврейської національності. Частина 1 статті 300 Цивільного кодексу України зазначає, що фізична особа має право на індивідуальність. Відповідно до ч.2 ст.300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Факт єврейського походження необхідний заявнику для впорядкування сімейних документів, та реалізації особистих прав на отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством держави Ізраїль для громадян пострадянських республік єврейського походження. З врахуванням того, що Указ Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31.12.1992 № 24 втратив чинність, механізм змін національності в досудовому порядку відсутній. З наведеного випливає, що єдиним шляхом внесення змін щодо національності у актові записи цивільного стану є звернення до суду. У відповідності до п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п. 2.16.7. цих Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до ст. 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (Страсбург, 1 лютого 1995 року) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у звязку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Стаття 1 цієї конвенції передбачає, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Беручи до уваги вищенаведене, аналізуючи всі зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, є всі підстави для задоволення заяви, оскільки немає жодних сумнівів, що [PERSON], [INFO], був єврейської національності, а відтак заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved