Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Рішення суду допустити до негайного виконання. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалось, тому в жовтні минулого року він покинув сім'ю і з того часу вони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати й утримувати дітей. Відповідач у добровільному порядку коштів на їх утримання не надає, хоч має таку можливість, оскільки є молодим і здоровим чоловіком і може працювати. Їй відомо, що на даний час відповідач не працює, оскільки звільнений з роботи за скороченням. Відповідач позов визнав частково, не заперечує, що разом з дружиною не живе і дружина самостійно утримує дітей. Однак на даний час не працює та навчається за контрактом, тому по 1000 гривень на одну дитину платити не може. Просить на даний час стягнути аліменти на утримання дітей у мінімальному розмірі. Вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 5, 6). Діти на даний час проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою № 900/02-24, виданою Перегінською селищною радою 17 лютого 2016 року (а. с. 7). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач не згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному позивачкою розмірі, а позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем він здатний сплачувати аліменти саме в такому розмірі, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, то судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial