Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.10.2007 року між ним, який є правонаступником ВАТ «[PERSON] Аваль», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 147000,00 грн. строком на 120 місяців зі сплатою 13,5 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань між позивачем та відповідачем [PERSON] 03.10.2007 року укладено договір поруки. У порушення умов договору позичальник зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим загальна сума заборгованості станом на 14.06.2013 року становить 391448,43 грн., яка складається з: 138622,20 грн. - заборгованість за кредитом, 48002,05 грн. заборгованість за відсотками, 204824,18 грн. нарахована пеня. Оскільки боржником умови договору не виконані та, враховуючи солідарну відповідальність відповідачів, позивач просить стягнути з них у солідарному порядку заборгованість в розмірі 391448,43 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та проти проведення заочного розгяоду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки до суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їхній відсутності до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі статей 224-226 ЦПК України за відсутності представника позивача та відповідачів, а також після скасування заочного рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 03.10.2007 року між позивачем, який є правонаступником ВАТ «[PERSON] Аваль», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/4708/82/120624, на підставі якого позичальнику надано кредит у розмірі 147000,00 грн. строком до 03.10.2017 року зі сплатою 13,5 відсотків річних за користування кредитом. Позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитиним договором. Пунктом 10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] обовязку зі сплати коштів у рахунок погашення боргу за кредитним договором та процентів за користування кредитом станом на 03.07.2013 року утворилась заборгованость в сумі 391448,43 грн., яка складається з: 138622,20 грн. - заборгованість за кредитом, 48002,05 грн. заборгованість за відсотками, 204824,18 грн. нарахована пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості. Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання, санкція у вигляді пені спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Враховуючи зазначенні обставини, вочевидь не співмірність між передбаченою санкцією і порушенням зобов'язання, значний розмір пені,

Outcome: partial