Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла дана цивільна справа за позовом [PERSON], з наступним уточненням та збільшенням позовних вимог (а.с. 142-143) та зустрічним позовом Повного товариства «І Ломбард» товариство з обмеженою відповідальністю «Взаємодопомога.» і Компанія» про відшкодування матеріальної шкоди. Позивач [PERSON] посилається на те, що наказом № 33-к від 02.12.2013 р. вона була прийнята на роботу у ПТ «І Ломбард» ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія» на посаду касира-експерта. В день прийняття з нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого вона взяла на себе зобов'язання по виконанню робіт, безпосередньо повязаних зі зберіганням та відпуском товарно-матерільних цінностей. 18.05.2017 р. [PERSON] подала заяву на звільнення на підставі ст. 38 КЗпП України, а вже 24.05.2017 р. представник ПТ «І Ломбард» ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія» [PERSON] повідомив позивачу, що вона на даний час вже звільнена з роботи. Наказом №41-1-к від 23.05.2017 року вона була звільнена на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв'язку зі втратою довіри, з яким вона на даний час не ознайомилася, про існування зазначеного наказу дізналася із запису в трудовій книзі, яку отримала 14.06.2017 року. На день звільнення з роботи ПТ «І Ломбард» товариство з обмеженою відповідальністю «Взаємодопомога.» і Компанія» нарахувало позивачу заробітну плату, але виплатити відмовилося, заборгованість по заробітній платі становить 3225,01 грн, компенсація за невикористану відпустку 1803,27 грн. Позивач 26.05.2017 року зверталася до відповідача із заявою про виплату нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку, проте відповіді до часу подання позову не отримала, а тому просить стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 3225,01 грн, компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1803,27 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 104160,00 грн., всього 109188,28 грн., а також судові витрати. У відзиві на позовну заяву від 03.05.2018 року відповідач просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі, зазначивши, що остання 23.05.2017 р. була звільнена на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з вчиненням винних дій працівником, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Службовим розслідуванням установлено, що головною і єдиною причиною пограбування стало неналежне виконання своїх посадових обовязків касиром-експертом [PERSON] в частині невжиття заходів щодо запобігання загрозі зберігання матеріальних цінностей та недотримання встановлених правил здійснення фінансових операцій з матеріальними цінностями та їх зберігання, а саме, залишення ключа від сейфу у його замку, що дало можливість крадіям відімкнути сейф та здійснити крадіжку. Позивач частково визнала свою провину у завданні збитківв розмірі 116\~138,26 грн., та зобов'язалася відшкодувати їх частинами із заробітної плати, про власноручно склала пояснення від 09.05.2017 року (а.с.19-21). 08.05.2018 року від відповідача ПТ «І Ломбард» ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія» надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, мотивована тим, що відповідно до наказу №33-к від 02.12.2013 р. [PERSON] була прийнята на роботу на посаду касира-експерта до Відокремленого підрозділу №19 ПТ «І Ломбард» ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія». Цього ж дня між позивачем та відповідачем був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого вона взяла на себе зобов'язання по виконанню робіт, безпосередньо повязаних зі зберіганням та відпуском товарно-матерільних цінностей, який було переукладено у новій редакції 18.10.2014 р. В ніч з 08 на 09 травня 2017 року у Відокремленому підрозділі №19 ПТ «І Ломбард» ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія» невстановленими особами було здійснено крадіжку майна та коштів. 09.05.2017 року під час проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, що зберігаються Відокремленому підрозділі №19, яка проводилася касирами- експертами [PERSON] та [PERSON] встановлено факти відсутності 92 предметів застави на загальну суму 103\~197,26 грн., відсутність грошових коштів у сумі 12\~941, 00 грн. За наслідками інвентаризації складено акт внутрішньої планової інвентаризації предметів закладу та грошових коштів станом на 09.05.2017 року, згідно з яким загальна сума збитків склала 116\~138,2 грн [PERSON] погодилася як зі встановленими фактами, так із сумою збитків, про, що власноруч вчинила підпис під актом (а.с.43-44). Після проведення службового розслідування комісія встановила, що головною і єдиною причиною пограбування стало неналежне виконання своїх посадових обов'язків касиром-експертом [PERSON] в частині невжиття заходів щодо запобігання загрозі зберігання матеріальних цінностей та недотримання встановлених правил здійснення фінансових операцій з матеріальними цінностями та їх зберігання, а саме, залишення ключа від сейфу у його замку, що дало можливість крадіям відімкнути даний сейф та здійснити крадіжку. У зв'язку з викладеним, ПТ «І Ломбард » ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія» просить стягнути з [PERSON] на його користь завдану шкоду у розмірі 111\~109 грн. 98 коп., за мінусом коштів, що нараховані відповідачу при звільненні в сумі 5028,28 грн, та понесені позивачем судові витрати у розмірі 3762 грн. 00 коп. У відзиві від 18.10.2018 року позивач зазначає, що позовні вимоги за зустрічним позовом не визнає, оскільки ПТ «І Ломбард » ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія» посилаючись на акт №1 про проведення службового розслідування від 22 травня 2017 року, як на підставу того, що головною та єдиною причиною пограбування, стало неналежне виконання своїх посадових обов'язків кассиром-експертом [PERSON], договору про повну індивідуальну відповідальність від 18.10.2014 року, за яким останній має право вимагати від [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди, не зазначає, що за вказаним договором адміністрація підприємства зобов'язана створювати працівнику умови, необхідні для нормальної роботи із забезпеченням довірених йому матеріальних цінностей. Натомість ключ від сейфу на відділенні мався лише один, який після закінчення робочого дня касир-експерт [PERSON] передавала іншому касиру відділення, що також жодними інструкціями не було врегульовано. Також вказує на відсутність доказів того, що причиною пограбування стало неналежне виконання посадових обов'язків саме [PERSON] Також [PERSON] не погоджується із попереднім розрахунком судових витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Машівського районного суду від 21.09.2019 року позовну заяву Повного товариства «І Ломбард» товариства з обмеженою відповідальністю «Взаємодопомога.» і Компанія» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до Повного товариства «І Ломбард» товариства з обмеженою відповідальністю «Взаємодопомога.» і Компанія» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Також вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 05 листопада 2018 року (а.с.78). Ухвалою суду від 05.11.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті (а.с. 99). У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, пояснивши, що при звільненні [PERSON] не була виплачена заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку, а тому відповідач повинен сплатити зазначені кошти та компенсацію за невчасну виплату належних позивачу сум при звільненні. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, зустрічний позов підтримала та пояснила, що з [PERSON] був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, за яким передбачена повна матеріальна відповідальність за незбереження матеріальних цінностей, натомість в ході інвентаризації було виявлено недостачу майна та коштів, про що [PERSON] повідомлена, складено акт, за яким установлено, що крадіжка ломбарду сталася по вині позивача, яка залишила ключ від сейфу у відділенні, сейф був надійний і тільки халатність [PERSON] сприяли крадіжці, підприємство мало право на утримання нарахованої [PERSON] заробітної плати та компенсації, оскільки [PERSON] надала на це згоду, написавши заяву. Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, допитавши свідків та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що на підставі наказу № 33 від 02.12.2013 р. [PERSON] прийнята на роботу в ПТ «І Ломбард» ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія» на посаду касира - експерта. 18.10.2014 року між ПТ«І Ломбард» ТОВ «Взаємодопомога» і Компанія» і [PERSON] укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, за якою остання, як працівник, який виконує посадові обов'язки, що безпосередньо пов'язані у повному обсязі із зберіганням, обробкою, перерахуванням, прийманням, видачею, і перевезенням цінностей (зокрема грошових коштів, всіх предметів застави) бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених їй Ломбардом цінностей (зокрема грошових коштів та всіх предметів застави (а.с.4, ). За посадовою інструкцією касира-експерта ПТ«І Ломбард» ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія», затвердженою головою головою товариства [PERSON] від 06.02.2015 року та з якою [PERSON] власноручно під підпис ознайомлена, касир-експерт ломбарду здійснює операції, повязані з прийманням та видаванням готівкових грошових коштів через касу ломбарду, зберігає всі прийняті цінності. Веде розрахунки із споживачами за твоари, вироби та послуги, підраховує вартість операцій, отримує гроші, видає розрахунковий документ та здачу (пп.а п.4.2). Згідно з п.6.2. посадової інструкції касир-експерт Ломбарду несе повну матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини Ломбарду незабезпеченням схоронності матеріальних цінностей Ломбарду (готівки, предметів закладу (ювелірних виробів, брухту, ювелірних виробів, побутової техніки, автомобілів інших предметів, що виступають як предмет закладу), що перебувають у віданні касира-експерта Ломбарду, відповідно до укладеного з ним договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с. 26-31). З вимогами Правил внутрішнього трудового розпорядку в ПТ « І Ломбард» ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія», працівник [PERSON] ознайомлена 05.01.2015 року та за вказаними Правилами працівник зобовязаний вживати заходів для негайного усунення причин та умов, що перешкоджають або ускладнюють нормальну роботу Ломбарду і негайно повідомляти про таку загрозу керівництву (п.4.1) (а.с.153-160). З висновку акта №1 від 22.05.2017 р. про проведення службового розслідування вбачається, що проведеним службовим розслідуванням комісія з проведення службового розслідування щодо встановлення фактів, що спричинили пограбування Відокремленого підрозділу №19 Повного товариства «І Ломбард» ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія», встановлено неналежне виконання своїх посадових обов'язків касира-експерта [PERSON], в частині невжиття заходів щодо запобігання загрозі зберігання матеріальних цінностей та недотримання встановлених правил здійснення фінансових операцій з матеріальними цінностями та їх зберігання, а саме: залишення ключа від сейфу в його замку, що дало можливість грабіжникам відімкнути сейф і здійснити пограбування. У зв'язку з цим, Комісія з проведення службового розслідування рекомендує керівництву Ломбарду звільнити [PERSON] в порядку ч.2 ст. 41 КЗпП України. (а.с.23-25). З листа Карлівського відділу поліції від 10.05.2017 року №4878/115/125-2017, адресованного голові ПТ «І Ломбард» убачається, що повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, яке надійшло до відділу поліції 09.05.2017 року розглянуто та внесені до ЄРДР від 09.05.2017 року за №12017170180000296. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.4 ст. 185 КК України (а.с. 152). Актом внутрішньої планової інвентаризації предметів закладу та грошових коштів які знаходяться на ломбардному відділенні №19, розташованому за адресою: м. Карлівка, вул. Леніна,46ж, проведена інвентаризація предметів закладу та грошових коштів станом на 09.05.2017 року. На момент інвентаризації встановлено: кількість предметів закладу 94, сума оціночної вартості 185753 грн. 24 коп., сума кредитів 105097 грн. 26 коп., залишок грошових коштів в касі ЕККР згідно даних бухгалтерського обліку: 12953 грн. 13 коп., фактична наявність коштів 12 грн. 13 коп., нестача 12941, фактична наявність коштів 12 грн. 13 коп., нестача 12941(а.с. 43-47). Розмір шкоди та вартості матеріальних цінностей були визначені на підставі документів обліку (а.с.45-47, 164-166), позивачем не оспорюються та складає 116138,26 грн. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що їй відомо про факт крадіжки товарно-матеріальних цінностей з ломбарду, яка сталася 09.05.2017 року, про що їй повідомила [PERSON] Вона повинна була працювати після [PERSON], тому вони з останньою склали акт інвентаризації описали вироби, викрадені з сейфу та вказали суму грошових коштів. Коли вона прийшла до відділення, двері в приміщення ломбарду та сейф були відкриті, ключ в замку. Свідок [PERSON] повідомила, що 09.05.2019 року їй подзвонила [PERSON] і повідомила, що ломбард обікрали, сейф був відкритий їхнім ключем, хоча перед зміною ключ повинні передавати напарнику. З пояснення [PERSON] від 09.05.2017 року вбачається, що остання визнавала свою вину частково, повідомляла про готовність відпрацювати частинами зарплати суму боргу (а.с.32). Наказом № 41-1-К від 23.05.2017 р. [PERSON] звільнена з посади касира-експерта згідно з п. 2 ст. 41 КЗпП України, про що зроблено відповідні записи у трудові книзі БТ-ІІ №1935308 (а.с.3, 22). Допитана в судовому засіданні як свідок позивач [PERSON] повідомила, що в ломбарді вона працювала з 2013 року, ломбард знаходився в приміщенні ювелірного магазину «будка без криші», в якій був сейф, від якого був тільки один ключ, який вони після зміни залишали на відділенні, як і після зміни, що передувала крадіжці, про це керівництво було обізнане. Вона працювала касиром-експертом, приймала дорогоцінні вироби та інші цінні речі, оформляла договори, в кінці дня робила звіт, касу складала в сейф, замикала ключем, на сигналізацію магазин ставили його працівники. Близько 05 години ранку 09.05.2017 року, на наступний день після її зміни, їй зателефонувала продавець ювелірного магазину та сказала що магазин і ломбард пограбували. Вона прийшла в магазин та разом з напарницею склали акт інвентаризації, в акті опис цінних речей та коштів вказано правильно, записку писала, але їй обіцяли що вона не одна буде відшкодовувати збитки, писала заяву за власний рахунок, натомість її звільнили за втратою довіря та не виплатили належній їй кошти. Відповідно до положення статті 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 1351\~цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків. Верховний суд України в п.28 постанови Пленуму №9 від 06 листопада 1992 року роз'яснив, що\~\~звільнення з підстав втрати довір'я (п. 2 ст. 41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір'я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою. Судом установлено, що посада яку обіймала позивач - касир, є в переліку посад і робіт, з якими відповідно до ст.135-1\~КЗпП України може бути укладено договір про повну матеріальну відповідальність, а тому [PERSON] може нести матеріальної відповідальності у повному розмірі завданої шкоди. Статтею 41\~КЗпП України встановлено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: 2) винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Підставою для розірвання трудового договору у зв'язку з втратою довіри є здійснення працівником винних дій. Форма вини при цьому значення не має. Необережна вина працівника також може бути підставою для звільнення так, як і вина умисна. Власник у разі спору зобов'язаний довести і факт порушення, і вину працівника. Однак, наказ про звільнення [PERSON] на підставі п.2 ст.141 КЗпП України останньою не оспорюється. Отже, оскільки сторони уклали договір про повну матеріальну відповідальність [PERSON], працюючої на посаді касира-експерта Повного Товариства «І Ломбард» ТОВ «взаємодопомога.» і Компанія», відповідно до якого остання несе повну матеріальну відповідальність за збереження цінностей, а за пунктом 4.2 пп.а посадової інструкції касир-експерт здійснює операції, повязані з прийманням та видаванням готівкових грошових коштів через касу Ломбарду, зберігає всі прийняті цінності, а тому відповідає за їх цілісність. При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача та її представника про те, що роботодавцем не були створені умови, які забезпечували цілісність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними, оскільки матеріали справи не містять даних, які б підтверджували звернення [PERSON] до керівництва Повного Товариства «І Ломбард» ТОВ «взаємодопомога.» і Компанія» стосовного незадовільних умов щодо збереження цілісності цінних майна і грошових коштів. З наданої копії Паспорта сейфу банківського, конструктивна серія САН-2, клас опору до злому ІІ (другий), вбачаються відповідності ДСТУ 4012.1-2005, сертифікат відповідності №538564 Серія Д3(а.с.161-163). Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Встановлено, що згідно поданої заяви від 09.05.2015 року [PERSON] не заперечувала щодо утримання з неї коштів із заробітної плати в рахунок відшкодування збитків, наказом про звільнення [PERSON] з роботи нараховані останній суми заробітної плати в сумі 3225,00 грн та компенсації за невикористану відпустку в сумі 1803,27 грн, а відтак заборгованість на час розгляду справи складає 111\~109,98 грн, яка як і наказ про звільнення, сторонами не оспорюється, а тому вказана сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідача. Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Розглядаючи вимоги за позовом [PERSON] до Повного товариства «І Ломбард» ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія», суд зазначає, що згідно зі ст.127\~КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: 1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; 2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію; 3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136). Статтею 136\~КЗпП визначено порядок покриття шкоди, заподіяної працівником, за яким покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. З огляду на те, що наказ про звільнення [PERSON] з посади, яким одночасно проведено утримання належних їй коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди підприємству, позивачем не оспорюється, в той же час Повне товариство «І Ломбард» ТОВ «Взаємодопомога.» і Компанія» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів в рахунок відшкодування завданих збитків, суд уважає що у задоволенні позову [PERSON] про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку слід відмовити. Оскільки представником відповідача надано належні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних нею робіт та їх вартості, що була сплачена відповідачем (а.с. 126-133), пред'явлена до стягнення сума не виходить за граничні рамки, встановлені ст. 137 ЦПК України, тому суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3762,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved