Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у розмірі 9 667,75 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 1 378,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що між підприємством та відповідачами встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпропетровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування позивачу, абоненту відкритий особовий рахунок № 944187000005. Проте, відповідачі не добросовісно відносґться до сплати вищевказаних послуг, не сплачують за надані їм послуги водопостачання і водовідведення. У звязку з чим сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS], де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON], станом на 01 липня 2016 року складає 9 667,75 грн. Позивач звертався до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості. Однак, ухвалою суду від 17.03.2016 року у прийняття заяви про видачу судового наказу було відмовлено. Добровільно сплатити заборгованість відповідачі не бажають, а тому, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач - КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради є комунальним унітарним комерційним підприємством, яке надає послуги водопостачання та водовідведення в тому числі й в\~квартиру [ADDRESS]. В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за адресою: Дніпропетровськ, вул. Новокримська, буд.50, кВ .5. у розмірі 9 667,75 грн.. Однак, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, згідно повідомлення Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської Ради від 14.11.2016 року за № 15695, в інвентаризаційній справі станом на 31.12.2012 року містяться відомості про зареєстроване право власності за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новокримська, буд. 50, кв. 2,3,4,5,6 за гр. [PERSON] 21/200 ч., гр. [PERSON] 21/300 ч., гр. [PERSON] 21/300 ч. на підставі свідоцтва про право власності від 17.05.2004 року, виданого ОЖКП «Південне» згідно розпорядження №314-04, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №936039; за гр. [PERSON] 28/100 ч. на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] реєстр №974, зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 936039 (а.с.29). Крім того, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 17.08.2016 року, відповідач [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] зареєстрованою або знятою з реєстрації не значиться (а.с.12), а відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована зовсім за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 року, по справі № 204/1505/16-ц позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу з [PERSON] (а.с. 5). Вказаною ухвалою було встановлено, що відповідач [PERSON] 14.08.2015 року була знята з реєстрації за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новокримська, б. 50, кв. 10, а за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новокримська, б. 50, кв. 5 вона зареєстрованою не значиться. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] є власником квартири, або зареєстрована за адресою: [INFO], а тому підстав для стягнення з неї заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за вказаною адресою - не має. Щодо відповідача [PERSON] слід зазначити, що підстав для стягнення з неї заборгованості не має, оскільки вона значиться зареєстрованою за іншою адресою, а саме: [ADDRESS]. Підсумовуючи наведене, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності суд вважає, що позивачем не доведений факт знаходження сторін у фактичних договірних відносинах, згідно яких позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач був зобовязаний сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період, а тому підстав для задоволення позову не має. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed