Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

У січні 2017 року позивач ТОВ Фінансова компанія Позика звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 25.11.2011 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/1138025. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, позичальником було надано в приватне обтяження транспортний засіб автомобіль марки RENAULT, який належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 30 жовтня 2015 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та ТОВ Фінансова компанія Позика було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №10-ІV, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 1/138025 від 25.11.2011 року перейшло до ТОВ Фінансова компанія Позика. Внаслідок невиконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором налічується заборгованість у розмірі 97\~199 грн. 63 коп. У звязку з чим позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Позика за кредитним договором № 1/1138025 від 25.11.2011 року у розмірі 97\~199 грн. 63 коп. звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки RENAULT, модель LOGAN 90 L, рік випуску 2011, номер шасі (кузова, рами) № X7LLSRB1HBH449153, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 24.11.2011 року ВРЕР м. Словянська при УДАІ УМВС України в Донецькій області, та який належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК № 285303, виданого 24.11.2011 року ВРЕР м. Словянська при УДАІ УМВС України в Донецькій області, шляхом продажу заставного майна ТОВ Фінансова компанія Позика з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем зі зняттям з обліку транспортного засобу, а також надати ТОВ Фінансова компанія Позика всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між ПАТ «Креді [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/1138025. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, позичальником, відповідно до договору застави № Z1/1138025 від 25.11.2011 року, було надано в приватне обтяження транспортний засіб: марки RENAULT, модель LOGAN 90 L, рік випуску 2011, номер шасі (кузова, рами) № X7LLSRB1HBH449153, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 24.11.2011 року ВРЕР м. Словянська при УДАІ УМВС України в Донецькій області, та який належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК № 285303, виданого 24.11.2011 року ВРЕР м. Словянська при УДАІ УМВС України в Донецькій області. 30 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Позика було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №10-ІV, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 1/138025 від 25.11.2011 року укладеним між ПАТ «Креді [PERSON]» та [PERSON], перейшло до ТОВ Фінансова компанія Позика. З Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, вбачається,що здійснено заміну заставодержателя з ПАТ «Креді [PERSON]» на ТОВ Фінансова компанія Позика. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором за відповідачем згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1/138025 від 25.11.2011 року наявна заборгованість у сумі 97\~199 грн. 63 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 54 601 грн. 70 коп., суми інфляції - 39052 грн. 93 коп., 3% річних 3\~545 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про звернення стягнення на предмет застави, суд виходить з наступного. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Згідно із ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про заставу» в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону. Стаття 26 вищенаведеного Закону передбачає, в тому числі, передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, суд може обрати один із способів звернення стягнення, обраний обтяжувачем на власний розсуд. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2011 року у справі № 4/13-139гс11 та до такого висновку прийшов і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 12.10.2016 у ц/с 521/10596/13. Отже, зважаючи на невиконання відповідачем кредитного зобов'язання, позивач вправі вимагати звернення стягнення на заставлене майно в обраний ним спосіб в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема і укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Позика до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 2836 грн. 00 коп., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved