Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що на підставі Свідоцтва про право власності від 31 березня 2006 року придбання майна з прилюдних торгів вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі також зареєстрований колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] Однак, останній у вказаній квартирі із липня 2013 року фактично не проживає, його речі у квартирі відсутні, місце проживання на даний час не відоме. З урахуванням вищевикладеного, та оскільки відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS], з липня 2013 року без поважних причин, позивачі, як співвласники зазначеного майна, звернулися до суду із вказаним позовом, в якому просять визнати [PERSON] такими, що втратив право користування квартирою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та надала аналогічні пояснення фабулі позовної заяви. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Свідоцтва про право на житло від 29 грудня 1997 року [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Судом встановлено, що 16 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], у результаті чого прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Згодом, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається із довідки, виданої житлово-експлуатаційною конторою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - уповноважений власник, [PERSON] - син, а також зареєстровані без права на житлову площу [PERSON] - дочка, та [PERSON] - колишній чоловік (а.с. 10). Згідно Акта обстеження житлово-побутових умов депутата [PERSON] у вищевказаній квартирі на даний час проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На даній площі квартири не проживає, але приписаний громадянин [PERSON] - колишній чоловік [PERSON] (а.с. 11). Відповідно даних довідки адресно-довідкового відділу ГУ ДМС, УДМС України у м. Києві від 02.09.2014 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою сторін по справі, пояснила, що перебуває із [PERSON] у дружніх відносинах, часто приходить до неї у гості. Також зазначила, що відповідач [PERSON] у квартирі за вищевказаною адресою більше року не проживає, його речі в квартирі відсутні. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснила, що являється матір'ю [PERSON], часто буває у квартирі позивачів, однак [PERSON] у вказаній квартирі не проживає з липня 2013 року, речі його відсутні, позивачі ніколи не чинили йому перешкод у користуванні квартирою. На даний час місце проживання відповідача не відоме. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачами надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність без поважних причин [PERSON] понад один рік у квартирі [ADDRESS]. Таким чином, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved