Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просила: - розірвати договір-замовлення №30.01/16 від 30.01.2016, укладений між сторонами; - стягнути з відповідача на користь позивача передоплату у сумі 15500 грн., пеню у сумі 254134 грн. та 20000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що 30.01.2016 між нею та відповідачем було укладено договір-замовлення №30.01/16, за яким вона передала останньому суму передоплати у розмірі 15500 грн. за виготовлення меблів. В судове засідання позивач не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та в заочному порядку, в якій також зазначила, що позовні вимоги про стягнення пені та відшкодування моральної шкоди не підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. У відповідності до норм частини 1, 2 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Разом з тим, судова кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату за закінченням встановленого строку зберігання, що відповідно до частини 2 статті 131 ЦПК України, суд вважає доставленою. Згідно з частиною 1 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.01.2016 між сторонами було укладено договір-замовлення №30.01/16, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача передоплату 70 % відсотків у розмірі 15500 грн. за виготовлення дитячої меблі, строк виготовлення до 20.02.2016. Як зазначає позивач, умови договору відповідачем жодним чином не виконані, меблі не виготовленні, на телефонні дзвінки він не відповідає. За правилами ст. ст. 629, 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Так, в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем істотно порушено умови спірного договору, через що позивач значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а саме: виготовлення меблів для дитячої кімнати, а тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання договору договору-замовлення №30.01/16 від 30.01.2016. За приписами ч.ч. 2, 5 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Враховуючи, що договір розірвано у зв'язку з істотним порушенням відповідачем умов договору, то суд приходить до висновку про стягнення з останнього на користь позивача суми сплаченої нею передоплати у розмірі 15500 грн. В ході судового розгляду позивач не підтримала вимог позову про стягнення пені та відшкодування моральної шкоди, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial