Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-24 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини та визначення місця її проживання з батьком. В обґрунтування позову зазначає, що з 23.01.2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який розірваний рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21.12.2018 року. Від шлюбу [INFO] в них народився син [PERSON] , якому в супроводі [PERSON] він надав згоду на тимчасове проживання в Російській Федерації для оздоровлення та відпочинку дитини. Оскільки дійти спільної згоди щодо місця проживання дитини, місця реєстрації за адресою його фактичного мешкання вони не можуть, [PERSON] залишилась проживати з сином постійно на території Російської Федерації попри його незгоду з прийнятим нею одноособово рішенням, з серпня 2019 року дитина незаконно перебуває на території Російської Федерації, а відтак перебуває в небезпечних для неї умовах, відповідачка не працює, самостійних доходів не має, що позбавляє останню належним чином забезпечити спільну дитину всім необхідним для його повноцінного розвитку та життя, а також з урахуванням того, що відповідачка зовсім припинила з ним будь-яке спілкування, [PERSON] просить суд визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з ним за адресою: [ADDRESS] , відібрати малолітню дитину від матері [PERSON] та передати йому та допустити негайне виконання рішення суду в цій частині. 16.03.2020 року Оболонським районним судом міста Києва, у відповідності до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року направлено судове доручення щодо вручення [PERSON] судових документів та проведення окремих процесуальних дій у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини та визначення місця її проживання з батьком. 18.08.2020 року на адресу суду від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло підтвердження про виконання судового доручення Оболонського районного суду міста Києва про вручення судових документів [PERSON] та проведення окремих процесуальних дій, в тому числі повістки про виклик у судове засідання. Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 04.02.2021 року до участі у справі в якості третьої особи залучено орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації. 23.02.2021 року Оболонським районним судом міста Києва, у відповідності до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року направлено судове доручення щодо надання письмового висновку органу опіки та піклування за фактичним місцем перебування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 11.10.2021 року на адресу суду від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли документи, складені в ході виконання судового доручення Оболонського районного суду міста Києва. У поданому відзиві на позовну заяву [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, обставини зазначені в позові не відповідають фактичним обставинам справи. У судовому засіданні [PERSON] просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позов проси задовольнити. У судове засідання представник [PERSON] - [PERSON] не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у щорічній основній відпустці, проте з урахуванням поданого ним відзиву на позовну заяву, суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника відповідачки. У судове засідання представник Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що 23.01.2015 року між сторонами укладено шлюб, від якого мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 15.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (т. 1 а.с. 6). Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21.12.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (т. 1 а.с. 7). Заявою від 27.06.2019 року, посвідченою приватним нотаріусом КМНО Кашубою О.В. та зареєстрованою в реєстрі за № 686, [PERSON] надав згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Російської Федерації у період з 02.07.2019 року по 15.08.2019 року з метою відпочинку та оздоровлення малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у супроводі його матері [PERSON] , якій дозволив вирішувати всі питання, пов`язані з перебуванням дитини за кордоном, та яка в період перебування в цій країні зобов`язалася вжити всіх необхідних заходів для безпечного перебування його дитини за кордоном і по закінченню строку перебування в цій країні забезпечила б повернення дитини до України (т. 1 а.с. 8). 07.08.2019 року [PERSON] звернулася до директора ДНЗ № 514 із заявою, в якій просила відрахувати її сина [PERSON] з ДНЗ № 517, група № 8 з 07.08.2019 року в зв`язку з переїздом на інше місце проживання (т. 1 а.с. 129). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.04.1995 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] в рівних долях (т. 1 а.с. 11-12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] успадкував 1/3 частину квартири [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] (т. 1 а.с. 12а). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] успадкував 1/3 частину квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] (т. 1 а.с. 13). Згідно акту обстеження умов проживання дитини від 18.07.2020 року за адресою: [ADDRESS] , при обстеженні умов проживання встановлено, що батько [PERSON] створив усі належні та допустимі умови проживання для дитини, бажає виховувати та проживати з дитиною, не порушуючи при цьому право матері на участь в вихованні (т. 1 а.с. 45). За змістом характеристики, наданої ІЯД НАНУ, вбачається, що [PERSON] працює в ІЯД НАНУ з 1986 року, з 1991 року - на посаді старшого наукового співробітника відділу теорії плазми і плазмових технологій, зарекомендував себе кваліфікованим фізиком-теоретиком, допомагає молодим науковцям у професійному становленні, користується авторитетом серед співробітників інституту (т. 1 а.с. 46). Відповідно до довідки про доходи ІЯД НАНУ від 07.02.2020 року, дохід [PERSON] за серпень 2019 року по січень 2020 року склав 81 066 грн. 92 коп. (т. 1 а.с. 47). За змістом листа ГУ МВС Російської Федерації від 06.12.2019 року вбачається, що згідно наявних інформаційних обліків відносно неповнолітнього [PERSON] , заяв про видачу дозволу на тимчасове проживання в Російській Федерації станом на 06.12.2019 року не надходило, [PERSON] знаходиться за межами Російської Федерації (т. 1 а.с. 48-49). За змістом листа Відділу соціального захисту населення районів Матушкіно і Савелки Зеленоградського адміністративного округу м. Москви від 10.07.2020 року вбачається, що співробітниками відділу 07.07.2020 року був здійснений вихід за адресою: [ADDRESS] , в результаті чого встановлено, що неповнолітній [PERSON] і його матір [PERSON] за даною адресою не зареєстровані та не проживають (т. 1 а.с. 52). Листом Міністерства юстиції України від 25.03.2020 року повідомлено про те, що виїзд дитини [PERSON] за межі України було здійснено на підставі закордонного паспорта, станом на 24.02.2020 року дитини на територію України не в`їжджала (т. 1 а.с. 54). Листом Відділу соціального захисту населення районів Матушкіно і Савелки Зеленоградського адміністративного округу м. Москви від 24.03.2020 року повідомлено про те, що в результаті виїзду за адресою: [ADDRESS] , власник даного приміщення пояснила, що [PERSON] зареєстрована і проживає за даною адресою, періодично виїжджає на дачу в Московську область (т. 1 а.с. 56). Відповідно до акту обстеження соціальних умов сім`ї від 17.07.2020 року вбачається, що за адерсою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , її чоловік [PERSON] , та син [PERSON] , які мають зареєстроване місце проживання за вказаною адерсою, в результаті обстеження комісією встановлено, що порушень з приводу виховання, навчання та утриманню неповнолітньої дитини не виявлено (т. 1 а.с. 181). Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18.08.2020 року останній перетин державного кордону [PERSON] , [INFO] , був здійснений 02.07.2019 року (т. 1 а.с. 98). Постановою слідчого відділу дізнання УВД по Зеленоградському АО ГУ МВС Росії по м. Москві відмовлено у порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON] про розшук [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] за п. 1 ч. 1 ст. 24 КПК РФ за відсутністю події злочину (т. 1 а.с. 233). Відповідно до висновку органу опіки і піклування Міністерства освіти Московської області по г.о. Солнечногорськ від 25.12.2020 року, відділ опіки та піклування вважає за правильне в інтересах дитини, укладення батьками мирової угоди щодо проживання дитини з метою збереження дитячо-батьківських відносин, духовної і моральної близькості, а також подальшого права вибору неповнолітнього знаходитися з одним із батьків та безперешкодно з ними спілкуватися (т. 1 а.с. 234-235). Згідно характеристики ДНЗ № 488 від 28.12.2020 року, [PERSON] відвідував дитячий садок з вересня 2017 року по серпень 2018 року, за весь час його перебування дитиною займався батько [PERSON] , матір за весь час навчання дитини приходила лише декілька разів (т. 2 а.с. 64). Відповідно до довідки директора Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів від 13.05.2021 року [PERSON] здав документи свого сина [PERSON] , [INFO] дод 1 класу даного навчального закладу (т. 2 а.с. 72). Апеляційною ухвалою Московського районного суду міста Москви від 28.07.2021 року рішення Тверського районного суду міста Москви від 24.02.2021 року скасовано, постановлено нове рішення про повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] , на постійне місце його проживання до України, зобов`язано [PERSON] передати [PERSON] малолітнього [PERSON] , [INFO] , а також паспорт на його ім`я (т. 2 а.с. 55-58). Згідно зі ст. 141 СК мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч 1 ст. 162 СК якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Враховуючи, що у судовому засіданні установлено, що [PERSON] самочинно без згоди батька [PERSON] змінила постійне місце проживання дитини, виїхавши з дитиною за межі країни, утримує його в неналежних умовах, а також не забезпечує йому належних умов щодо проживання, виховання та розвитку, суд враховуючи інтереси дитини дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] .

Outcome: approved