Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

У січні 2019 р. заявник звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] недієздатною та встановити над [PERSON] опіку призначивши опікуном [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] є людиною похилого віку та вже тривалий час перебуває на утриманні у свого сина, починаючи з 17.04.2018 р. [PERSON] тяжко хворіє, перенесла інсульт внаслідок чого втратила здатність усвідомлювати значення свої та керувати ними. Заявник у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, якою підтримує заявлені вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд дослідивши матеріали справи, проходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] є матір`ю заявника [PERSON] (а.с. 8). Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов`язкового проведення судово-психіатричної експертизи. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.05.2019 р. по справі призначено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 481 від 23.08.2019 [PERSON] , [INFO] на даний час страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді судинної деменції ( згідно з МКХ-10: F10) і за своїм психічним станом нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 32-34). Частиною 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді судинної деменції ( згідно з МКХ-10: F10) і за своїм психічним станом нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому її слід визнати недієздатною. З приводу встановлення опіки та призначення опікуна слід зазначити наступне. Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Однак Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації не звернувся до суду з поданням про призначення заявника опікуном, тому у задоволенні вимог про встановлення над нею опіки і призначення опікуна. У задоволенні вимог про призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial