Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №395» м. Дніпра, де третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначивши, що її чоловік [PERSON] був членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №395» м. Дніпра. За життя ним у повному обсязі було сплачено вартість кооперативної квартири [ADDRESS] Крім того [PERSON] та [PERSON] перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, постійно проживали за вищезазначеною адресою. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить квартира [ADDRESS] Спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] Позивачка звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 17.11.2017 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на момент смерті спадкодавця, право власності на зазначене спадкове майно у померлого [PERSON] не виникло. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягали. Представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №395» м. Дніпра - Омельницька В.В. у судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила суд задовільнити позов у повному обсязі. Представник третьої особи Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши заяву з прохання слухати справи у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Дана норма права кореспондується з положеннями ст.19-1 Закону України «Про кооперацію». Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз'яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що: б) при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1982 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, наявного в матеріалах справа. За час перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі, ними була придбана квартира [ADDRESS] Відповідно до довідки Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №395» м. Дніпра вартість кооперативної квартири [ADDRESS] сплачена у повному обсязі [PERSON] (а.с.9). Таким чином, оскільки [PERSON] було сплачено вартість квартири, то він став її власником. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить квартира [ADDRESS] Спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] Позивачка [PERSON] звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 17.11.2017 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на момент смерті спадкодавця, право власності на зазначене спадкове майно у померлого [PERSON] не виникло. У абз. 2 п. 8 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Отже після смерті [PERSON] квартира [ADDRESS] належить спадкоємцеві [PERSON]. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, а тому слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., яка складається з - коридору площею 7,9 кв.м., комори - 0,3 кв.м., комори - 0,2 кв.м., ванної кімнати - 2,6 кв.м., туалету - 1,0 кв.м., кухні - 7,9 кв.м., житлової кімнати - 13,8 кв.м., житлової кімнати - 19,0 кв.м., балкону - 1,0 кв.м. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, враховуючи клопотання позивача, судові витрати слід віднести на її рахунок.

Outcome: approved