Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: [PERSON] , про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних витрат і 3 % річних за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 27.09.2017 о 09:40 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Фіат», державний номер (далі - д.н.) [NUMBER] , по вул. Соборна, 13 в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, допустив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі» д.н. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Автомобіль «Фіат» д.н. [NUMBER] належить [PERSON] і на час ДТП був під керуванням [PERSON] , автомобіль «Мітсубісі» д.н. [NUMBER] належить [PERSON] і на час ДТП був від керуванням [PERSON] . Відповідно до адміністративного протоколу, ДТП сталася з вини водія автомобіля «Фіат» д.н. [NUMBER] , [PERSON] , який порушивши п. 13.3 ПДР України здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі» д.н. [NUMBER] . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.10.2017 водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та встановлено, що ДТП сталася з його вини. Цивільно-правова відповідальність третьої особи застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») на підставі полісу № АІ/9944561. Відповідальність позивача була застрахована в приватному акціонерному товаристві Страхова компанія «Брокбізнес» (далі - ПрАТ «СК «Брокбізнес»), у зв`язку з чим 27.09.2017 [PERSON] написав письмове повідомлення про ДТП (з записом в ньому про місцезнаходження пошкодженого автомобіля, номерами телефонів та адресою позивача) та надав його разом з необхідними документами до ПрАТ «СК «Брокбізнес». Згідно умов полісу та ст. 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів (далі - ТЗ), причетних до ДТП, зобов`язані зберігати пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівника, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна; особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про ДТП його повноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. У зв`язку з чим, 17.10.2017 позивач за власні кошти замовила відповідну експертизу. Згідно висновку № 01/10 від 26.01.2018 матеріальна шкода спричинена власнику «Мітсубісі» д.н. [NUMBER] складає 56 699,47 грн., витрати на проведення експертиза складають 2 500,00 грн. та 355 грн. вартість телеграми. Позивач звернулась до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», де застрахована відповідальність винної в ДТП особи - [PERSON] із заявою про страхове відшкодування від 02.11.2017 та надала необхідні документи для отримання страхового відшкодування згідно ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ПрАТ «СК «Брокбізнес» своїх представників на огляд пошкодженого автомобіля позивача не направили. Позивач направила скарги до Нацкомфінпослуг з проханням застосувати до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» заходи впливу щодо порушень ним взятих на себе зобов`язань при наданні фінансових послуг, проте відповіді по суті не отримала. Станом на день подання позову жодної виплати від страхової компанії позивач не отримала, при тому, що згідно вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата повинна була бути здійснена до 13 жовтня 2017 року. У зв`язку з чим, за невиконання зобов`язань позивач нарахувала пеню у розмірі 26 086,40 грн., інфляційних втрат на суму 11 022,38 грн. та 3 % річних на суму 2 348,74 грн. [PERSON] просила суд стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на її користь 99 011 грн.99 коп. матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат, 3 % річних за невчасне відшкодування шкоди та витрати за проведену експертизу та стягнути судові витрати. 25 лютого 2019 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі. 12.04.2019 представник третьої особи подав до суду письмові пояснення по суті спору за вх. № 14130, зазначивши, що на момент ДТП водій [PERSON] маю діючий поліс ОСЦВ, виданий ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», то у відповідності до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик несе матеріальну відповідальність у межах лімітів регламентних виплат. Аналіз законодавства України, який регулює відносини страхування цивільно-правової відповідальності та відповідної судової практики свідчить про те, що шкода, заподіяна позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля при ДТП має бути повністю відшкодована за рахунок страхової виплати ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». 06.05.2019 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву за вх. № 17036, зазначивши, що 29.11.2016 між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9944561. Згідно даного полісу забезпеченим транспортним засобом є «Fiat Brava», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 27.09.2017 сталася ДТП за участю транспортного засобу «Mitsubshi Colt», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та за участю транспортно засобу Fiat Brava», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби. 27.09.2017 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулась представник [PERSON] із заявою про настання страхового випадку, в якій була відсутня інформація про іншого учасника (потерпілого) події. 17.10.2017 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» отримало телеграфом повідомлення, яким страховика запрошували на огляд пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi Colt», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який був призначений на 20.10.2017. В даній телеграмі не було контактної інформації за допомогою якої можна було б зв`язатись з потерпілим та ідентифікувати особу потерпілого. Позивач звернулася із заявою про настання страхового випадку до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» лише 02.11.2017, не додаючи до такої заяви повний комплект документів, передбачених законодавством. ТОВ «СОС Сервіс Україна», яке діє від імені ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» зверталось до [PERSON] з проханням надати для огляду транспортний засіб «Mitsubishi Colt», державний реєстраційний номер [NUMBER] на 13.11.2017 та повідомити місцезнаходження та умови для огляду вищезазначеного пошкодженого транспортного засобу. Проте, позивач проігнорувала звернення ТОВ «СОС Сервіс Україна» та не надала вищезазначений транспортний засіб на огляд. Як зазначив представник відповідача, такими діями [PERSON] позбавила можливості ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. 30.01.2018 та 27.03.2019 [PERSON] було направлено лист про відсутність підстав для страхової виплати. Крім того, представником відповідача зазначено, що Нацкомфінпослуг не було складено жодних актів про правопорушення щодо ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі скарг позивача, що свідчить про відсутність порушення законодавства у діях страховика. Представник ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 12.09.2019 позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, у зв`язку із збільшенням періоду прострочення виконання зобов`язання, згідно якої просила суд стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на її користь 118 913 грн. 36 коп. матеріальної шкоди, пені, інфляційні втрати та 3 % річних за невчасну виплату, а також витрати на проведення експертизи та стягнути судові витрати. 11.09.2019 представник відповідача подав до суду доповнення до відзиву, зазначивши, що звіт № 01/10 від 26.01.2018, поданий позивачем у якості доказу на підставі якого здійснювався розрахунок матеріальної шкоди має суттєві недоліки та порушення при його складанні, а саме: пошкодження лобового скла не відноситься до ДТП від 27.09.2017; диск колеса автомобіля підлягає ремонту; у рахунку-фактурі № М СчТ00174 від 26.01.2018, що використовувався експертом при визначенні вартості матеріального збитку, не вказано на який автомобіль він виданий; калькуляція № 01/10 не була складена в системі Audatex і є підробленою, у зв`язку з чим такий звіт не може бути прийнятий у якості доказу по справі. Представник третьої особи подав до суду письмові пояснення третьої особи, зазначивши при цьому, що позивачем не надано суду будь-яких підтверджень вартості та оплати відновлювального ремонту засобу «Mitsubishi Colt», державний реєстраційний номер [NUMBER] . У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. 28.05.2020 позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог за вх. № 18320, у зв`язку із збільшенням періоду прострочення виконання зобов`язання, згідно якої просила суд стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на її користь 134 439 грн. 15 коп. матеріальної шкоди, пені, інфляційні втрати та 3 % річних та за експертизу, а також судові витрати. 12.02.2021 [PERSON] подала до суду заяву з проханням визнати за нею статус громадянина Союзу РСР, в який входила Українська РСР та захистити її права і свободи як громадянина, які порушені посадовими особами ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та винести з цього приводу окрему ухвалу. 21.07.2020 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання 05.10.2021 представник позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.. Представник відповідача в судове засідання 05.10.2021 з`явилася. Проти позову заперечувала та просила суд відмовити в задоволенні. Третя особа в судове засідання 05.10.2021 не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши думку учасників процесу, пояснення свідка, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 29.11.2016 між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9944561. Згідно даного полісу забезпеченим транспортним засобом є «Fiat Brava», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою. 27.09.2017 сталася ДТП за участю транспортного засобу «Mitsubishi Colt», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та який належить на праві власності [PERSON] та за участю транспортно засобу «Fiat Brava», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.10.2017 водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та встановлено, що ДТП сталася з його вини. Так, згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідальність позивача була застрахована в приватному акціонерному товаристві ПрАТ «СК «Брокбізнес», у зв`язку з чим 27.09.2017 [PERSON] написав письмове повідомлення про ДТП та надав його разом з необхідними документами до ПрАТ «СК «Брокбізнес». 27.09.2017 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулась представник [PERSON] із заявою про настання страхового випадку, в якій був зазначений державний номер пошкодженого автомобіля. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 33 вищезазначеного Закону встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо- транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Згідно ст. 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, позивач звернулася до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] із телеграмою-повідомленням про необхідність прибути на огляд пошкодженого автомобіля Мітсубісі д.н. [NUMBER] за адресою: «Автоцентр НАУ», Симиренка, 1 на 20.10.2017 о 15:00. Представник ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не прибув до місця знаходження пошкодженого майна з невідомих причин. 02.11.2017 [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку. Відсутність реагування зі сторони належної страхової компанії для огляду транспортного засобу, стало в свою чергу підставою для замовлення позивачем висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку № 01/10 від 26.01.2018, згідно якого матеріальна шкода спричинена власнику «Мітсубісі» д.н. [NUMBER] складає 56 699,47 грн. В подальшому, після усунення недоліків, представником позивача був наданий висновок експертизи по визначенню матеріального збитку № 01/10 від 14.04.2020, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mitsubishi Colt, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження при ДТП, на момент проведення дослідження приймається рівною 57 468,43 грн. Окрім цього, досліджені в судовому засіданні докази, а саме постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.10.2017 яка встановлює факт вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди, її причини і обставини настання, та відповідні висновки експерта, які встановлюють розмір заподіяної шкоди майну позивача, спростовують посилання представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на те, що невиконання позивачем своїх обов`язків, щодо збереження пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП до моменту його огляду страховиком, унеможливило встановлення страховиком факту дорожньо-транспортної пригоди, причин та обставин її настання, розміру заподіяної шкоди. Згідно ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд не погоджується із розрахунком інфляційних витрат, що проведений позивачем, оскільки остання здійснюючи такий розрахунок виключила періоди з травня 2018 року по серпень 2018 року включно, тому судом здійснюється власний розрахунок за наступною формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIc (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (101,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (100,80 : 100) x (100,00 : 100) x (100,00 : 100) x (99,30 : 100) x (100,00 : 100) x (101,90 : 100) x (101,70 : 100) x (101,40 : 100) x (100,80 : 100) x (101,00 : 100) = 1.14347374 Інфляційне збільшення: 57 468,43 x 1.14347374 - 57 468,43 = 8 245,21 грн. Також судом здійснено власний розрахунок 3 % річних за формулою: сума санкції С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення: 57 468,43 х 3 % х 467: 365:100= 2 205,84 грн. Крім того, стягнення з відповідача підлягають сплачені [PERSON] кошти за проведення експертизи та судові витрати. Відносно постановлення окремої ухвали, то згідно ч. 1 ст. 262 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства. Суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали відносно посадових осіб ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», оскільки позивачем не надано доказів порушеннями останніми норм законодавства. Крім того, сам зміст заяви про постановлення окремої ухвали є не зрозумілим, необґрунтованим та містить вимоги, задоволення яких не передбачено чинним законодавством. Щодо інших тверджень учасників процесу, включаючи покази свідка, суд зазначає, що вони, були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 8, 25 Закону України «Про страхування», ст. ст. ст. 22, 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial