Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави. Свої вимоги обґрунтував наступним, а саме 12.12.2006 між АТ «Індустріально-експертний банк», який в подальшому змінив своє найменування на ПАТ «Креді Агріколь Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 585/703109, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 14438,00 доларів США строком до 11.12.2012. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором між сторонами було укладено договір про заставу транспортного засобу від 12.12.2006, за яким [PERSON] передала у заставу автомобіль марки «Opel», д.н.з. [NUMBER], вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 81018,00 грн. 26.12.2011 між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 08/11, відповідно до умов якого ПАТ «Креді Агріколь Банк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вищевказаними кредитним договором та договором застави. Також з метою забезпечення виконання [PERSON] кредитних зобов'язань 25.09.2014 позивач та відповідач [PERSON] уклали договір поруки № 585/703109-П. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість, яка станом на 29.01.2015 становить 159127,80 грн. та складається з: заборгованість по основній сумі кредиту - 75195,54 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 21615,69 грн.; нараховані відсотки згідно кредитного договору - 27166,62 грн.; заборгованість з комісії - 9525,04 грн., пеня - 25624,91 грн. Посилаючись на наведене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 2000,00 грн.; стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 159127,80 грн.; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Opel», д.н.з. [NUMBER], вартість якого згідно договору застави складала 81018,00 грн., який належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного транспортного засобу ТОВ «Кредекс Фінанс» з укладанням від її імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ТОВ «Кредекс Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; зобов'язати [PERSON] передати позивачу предмет застави - автомобіль марки «Opel», д.н.з. [NUMBER], який належить їй на праві власності та знаходиться у неї або інших осіб, а також комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу та технічний паспорт; вирішити питання про розподіл судових витрат. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16.06.2015, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 26.08.2015, у задоволенні позову ТОВ «Кредекс Фінанс» відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.01.2016 рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16.06.2015 та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 26.08.2015 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11.03.2016 справу передано за підсудністю Оболонському районному суду м. Києва. 30.03.2016 ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва справа за позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави прийнята до провадження. 15.02.2017 представник ТОВ «Кредекс Фінанс» подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просив виключити зі змісту позовної заяви вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 2000,00 грн. та вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 159127,80 грн.; всі інші позовні вимоги, які стосуються стягнення звернення на заставлене майно (транспортний засіб) залишити без змін. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце та час судового розгляду повідомлена належним чином. В матеріалах справи містяться заперечення, подані представником відповідача, в яких він просить відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 12.12.2006 між АТ «Індустріально-експертний банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 585/703109, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 14438,00 доларів США зі сплатою 11,5% річних з кінцевим терміном повернення - 11.12.2012. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитного договору, 12.06.2006 між банком та відповідачем укладено договір про заставу автотранспортного засобу, відповідно до якого відповідач передала у заставу автомобіль марки «Opel», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. За домовленістю сторін вартість предмету застави складає 81018,00 гривень. Відповідно до п. 3.3.3, 3.3.4 договору у разі невиконання позичальником умов кредитного договору, заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно і задовольнити за рахунок цього майна свої вимоги в повному обсязі, включаючи суму кредиту, відсотки за користування ним, пеню та інші платежі та санкції, передбачені вказаним кредитним договором, також затрати, понесені заставодержателем при зверненні стягнення на предмет застави та його реалізації; обирати порядок звернення стягнення на заставлене майно. 26.12.2011 між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 08/11, за умовами якого ПАТ «Креді Агріколь Банк» відступило позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором та договором застави. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до положення ст. 526 ЦПК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою та змінюваною. Тип процентної ставки визначається договором. Розмір процентів, тип процентної ставки, (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Матеріалами справи підтверджено, що між банком та відповідачем виникли правовідносини, пов'язані з отриманням в кредит грошових коштів у сумі 14438,00 доларів США, терміном до 11.12.2012.. На підставі договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконала, а тому станом на 29.01.2015 утворилась заборгованість у розмірі 159127,80 грн., яка складається з: заборгованість по основній сумі кредиту - 75195,54 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 21615,69 грн.; нараховані відсотки згідно кредитного договору - 27166,62 грн.; заборгованість з комісії - 9525,04 грн., пеня - 25624,91 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає в силу договору чи закону. Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Згідно зі ст. 25 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження, опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст.26 цього Закону, початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження, тощо. За правилами ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Таким чином, у відповідності до наведених законодавчих норм позивач вправі вимагати в рахунок погашення заборгованості відповідача, яка виникла за кредитним договором № 585/703109 від 12.12.2006, звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки марки «Opel», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], шляхом продажу заставодержателем предмета застави з укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити, оскільки зобов'язання відповідача передати позивачу автомобіль, комплект ключів від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та технічний паспорт, а також надання позивачу додаткових повноважень на здійснення дій від імені відповідача, пов'язаних з зняттям автомобіля з обліку, здійсненням продажу автомобіля, не передбачені ні Законами України «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ні ЦК України, ні договором про заставу автотранспортного засобу. Такі дії є складовою звернення стягнення на предмет застави та не потребують додаткового вирішення у судовому порядку. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 243,60 грн. З викладеного, ст.ст. 1-11, 60, 61, 74-77, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: partial