Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулася в суд із означеним позовом до відповідача, вказавши, що згідно із судовими наказами, виданими Деражнянським районним судом Хмельницької області 31жовтня 2017 року, на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання їхніх неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 713 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 вересня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте, стверджує позивач, у зв`язку зі зміною вікових потреб дітей розмір стягуваних із відповідача аліментів на даний час є незначним та не відповідає мінімальному розміру аліментів, законодавчо встановленому та гарантованому державою, а тому вона, навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дітей, просила змінити їх розмір на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. Ухвалою судді від 09 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. До початку судового розгляду представник позивача уточнила позовні вимоги, подавши до суду 20 грудня 2019 року письмову заяву, в якій просила стягувати з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 серпня 2019 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі із викладених в позовній заяві підстав. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із судовими наказами, виданими Деражнянським районним судом Хмельницької області 31 жовтня 2017 року, із [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 713 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 вересня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка визначається судом або суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, на даний час не відповідає потребам дітей та не відповідає мінімальному розміру аліментів, законодавчо встановленому та гарантованому державою. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки їх не заперечив відповідач, який визнав позов, що вбачається зі змісту поданої ним письмової заяви. Сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання відповідачем суд не має, а тому в силу ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані відповідачем, не підлягають доказуванню. При цьому судом враховується, що будь-яких інших відомостей, які б вказували на неможливість відповідача утримувати його дітей, зокрема, щодо наявності у нього інших утриманців, даних про його поганий стан здоров`я, матеріали справи не містять. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість та достовірність наявних у справі доказів, суд вважає доведеним твердження позивача про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання двох його неповнолітніх дітей у визначеному позивачем розмірі. При цьому, судом приймаються до уваги положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, суд вважає вірним в подальшому стягувати з відповідача аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Разом із цим, суд враховує, що відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на наведене, вимога позивача про стягнення аліментів у новому розмірі з дня пред`явлення позову до суду є безпідставною та в її задоволенні слід відмовити, стягнувши при цьому аліменти у новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved