Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № 71179_cred від 15.06.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 3000,00 дол. США. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 25,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписуючи заяву про надання кредиту, відповідач засвідчив, що ознайомився та погодився з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. 09.09.2010 року Першотравневим районним судом м. Чернівці винесено рішення про стягнення заборгованості у сумі 35847 грн. 41 коп. з [PERSON] за договором № 71179_cred від 15.06.2007 року й відповідно в новому розрахунку заборгованості від 11 листопада 2013 року вже врахована сума стягнення по даному рішенню. Однак, на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Посилаючись на те, що банк свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі та надав кредитні кошти, однак відповідач взятих на себе за кредитним договором зобов'язань не виконує, що призвело до того, що станом на 11 листопада 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 4020,40 дол. США, яка складається із заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 4020,40 дол. США, яку банк просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», що еквівалентно станом на 11 листопада 2013 року 32 123,00 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи на підставі ст. 158 ЦПК України у відсутності представника банку, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. ). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою місця його проживання, а також шляхом розміщення оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як убачається з матеріалів справи 15 червня 2007 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № 71179_cred від 15.06.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000,00 дол. США. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 25,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписуючи заяву про надання кредиту, відповідач засвідчив, що ознайомився та погодився з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. Крім того, рішенням Першотравневим районним судом м. Чернівці від 9 вересня 2010 року з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість у сумі 35847 грн. 41 коп. (а.с. 4). Разом з тим, відповідач взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконує, суму стягнутого за рішенням суду боргу не сплатив й відповідно продовжує ухилятись від виконання зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, розмір якої підтверджується наданим позивачем розрахунком суми боргу (а.с. 5-11). Зокрема, станом на 11.11.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 4020,40 дол. США., яка складається саме із заборгованості по процентам за користування кредитом - 4020,40 дол. США, що еквівалентно станом на 11 листопада 2013 року 32 123,00 грн. Так, частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено судом, згідно із умовами договору, укладений між сторонами кредитний договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а також не надав суду доказів щодо заперечення проти заявленого банком позову, зокрема щодо розміру нарахованої заборгованості та щодо належного виконання своїх зобов'язань за укладеним між ним та банком кредитним договором, позивні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved