overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася у суд із указаним позовом та просила розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем 29 липня 2007 року. Вимоги обґрунтувала тим, що сімя фактично не існує, після звільнення відповідача із місць позбавлення волі вони проживають окремо, не мають спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. У судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, просив розірвати шлюб, вважав збереження сімї неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 025204 від 29 липня 2007 року, вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 29 липня 2007 року перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис 363. Прізвища після одруження чоловіка і дружини [PERSON] (а.с.4). У шлюбі народили дочку [PERSON], [INFO], що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с.5). З пояснень сторін встановлено, що вони близько двох років не проживають окремо, не мають спільного бюджету, не підтримують подружніх стосунків, зберегти сімю не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON]О звернувся до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що їхня сімя розпалася через несумісність характерів з відповідачкою, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони втратили повагу один до одного, припинили шлюбні відносини. У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без її участі, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка була належним чином сповіщена про день і час судового розгляду справи, надала до суду заяву про те, що вона згодна з позовом та просить розглядати справу без її участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №70 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сім'я розпалася і її збереження неможливо. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя, шлюб і подружні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про розірвання шлюбу, в якому просив: розірвати шлюб з Відповідачкою, зареєстрований 31.10.2009р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції, актовий запис № 3195. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 31 жовтня 2009 року перебуває у шлюбі з Відповідачкою. Разом з тим, останнім часом шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо одне від одного. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу за думкою Позивача є недоцільним та неможливим, та окрім того, суперечило б його інтересам. У судове засідання сторони не з'явились. Про час і дату судового розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку (а.с. 13,14). Однак через канцелярію суду Позивач подав заяву. (а.с.14), в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачка через канцелярію суду також подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності ( а.с.15). Відтак суд приходить до висновку про можливість слухання справи за відсутності сторін. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 31.10.2009р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції (актовий запис № 3195) було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом (ПОВТОРНО) про шлюб серії 1-БК № 281470 від 27.05.2015р. (а.с.4). Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - «[PERSON]», дружини «[PERSON]». Також встановлено, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених позовних вимог вбачається, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство, тобто стали чужими людьми. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 22 березня 2013 року в Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], однак подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Між ними виникали сварки і скандали, які призвели до того, що у вересні 2013 року вони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства, а через деякий час стали проживати окремо. Сім'я їх розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому він вирішив звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, та додатково пояснив, що примирення з відповідачем і збереження сім'ї є неможливим. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась повторно, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялась в установленому порядку, та через позивача подала заяву, з якої убачається, що вона позов визнає та просить не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 березня 2013 року в Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя в них не склалося через різні погляди на життя і різні характери та між ними наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони з вересня 2013 року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] пред'явила в суді зазначений позов. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 15 вересня 2002 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Вони є батьками [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, взаємоповаги. Поступово їх сімейне життя погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони вже девять років проживають окремо. Вважає подальше спільне життя неможливим. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивачки [PERSON] до суду направила заяву з проханням справу слухати у її відсутність та відсутність позивачки, позов підтримала, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, через публікацію оголошення у пресі, в судове засідання не з'явився. Зі згоди позивачки судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 вересня 2002 року Бердичівським відділом реєстрації актів громадянського стану міського управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.9, 19). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 03 серпня 2002 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від даного шлюбу вони мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], однак подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні характери. На грунті сімейно-побутових проблем вони втратили почуття любові і поваги, припинили подружні відносини і ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Сімя їх розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, та додатково пояснила, що наданий судом двомісячний термін для їх примирення позитивних наслідків не дав, збереження сімї вона вважає неможливим та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився втретє, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Біля одного року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та з серпня 2015 року проживають окремо. Наданий судом термін для примирення сторін позитивних наслідків не дав та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 20 липня 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], однак подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Відповідач не розумів сутності проблем, які складались в сімї, не підтримував нормальної моральної атмосфери, не піклувався про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної поваги і любові тощо. Така поведінка відповідача призвела до того, що вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та стали проживати окремо. Сімя їх розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, та додатково пояснили, що наданий строк для примирення позитивних наслідків не дав, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розлучення не заперечив та пояснив, що дійсною причиною розірвання шлюбу є те, що позивач знайшла іншого старшого мужчину та порушувала подружню вірність. Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. На час розгляду справи вони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а наданий судом термін для їх примирення належних наслідків не дав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позові вказано, що позивачам на праві приватної власності належить житлове приміщення, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою м. Полтава, по вул. Вакуленцівська 14. За цією адресою зареєстровано місце проживання і відповідача. Зважаючи на те, що відповідач не проживає за вказаною адресою близько пяти років, змінила місце проживання та (переїхала до Російської Федерації на постійне місце проживання). Позивачі просили задовольнити позовні вимоги. Позивачі у судовому засіданні позов підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву яка посвідчена нотаріусом, з проханням розглядати справу без її участі та зазначила, що вона не проживає [INFO] з 28.04.2010р., та позовні вимоги визнає повністю. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що позивачам на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою м. Полтава, по вул. Вакуленцівська 14, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.01.2002 р.. Як вбачається із листа голови селищного комітету, відповідач [PERSON] не проживає за адресою [INFO], з 28 квітня 2010 року . Дану обставину [PERSON] не заперечувала в нотаріально посвідченій заяві від 10 вересня 2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] без поважних причин понад один рік, тому вона втратила право користування вказаним приміщенням, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про скасування державної реєстрації. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року за заявою [PERSON] та [PERSON] в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру, яка знаходиться в Оболонському районі [ADDRESS] та заборонено ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» і будь-яким іншим особам вчиняти дії по відчуженню нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року за заявою [PERSON] та [PERSON] позовну заяву залишено без розгляду. 06 листопада 2017 року представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на відсутність підстав для забезпечення. В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. До початку розгляду заяви до суду надійшло клопотання від [PERSON] та [PERSON], в якому просили суд перенести слухання справи, у зв'язку з неможливістю бути присутнім їхнього представника. Відповідно до положень ч. 5 ст. 154 ЦПК України неявка належним чином повідомлених осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Судом встановлено, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили. Відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Враховуючи те, що позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про скасування державної реєстрації залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У серпні 2015 року Благодатненська сільська рада Арбузинського району Миколаївської області звернулася до суду з заявою про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади, мотивуючи свої вимоги тим, що в с. Благодатне Арбузинського району по вул. Ювілейна, 9 знаходиться нежитлова одноповерхова споруда, яка складається з 5 приміщень загальною площею 113 кв.м. До 1980 року вказана будівля використовувалася як аптека, а з 1980 року взагалі не використовується, руйнується, потребує ремонту. Правовстановлюючих документів та власника вказана будівля не має, а тому є безхазяйною нерухомою річчю. У газеті «Нове життя» від 1 травня 2010 року було опубліковано оголошення про розміщення на території с.Благодатне по вул. Ювілейна, 9 безгосподарської споруди, а 10 червня 2014 року будівля взята на облік реєстраційною службою Арбузинського районного у правління юстиції. У судове засідання представник заявника не зявився, подав заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник зацікавленої особи реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У газеті «Нове життя» від 1 травня 2010 року було опубліковано оголошення про розміщення на території с.Благодатне Арбузинського району Миколаївської області по вул. Ювілейна, 9 безгосподарської споруди. 10 червня 2014 року будівля взята на облік реєстраційною службою Арбузинського районного у правління юстиції, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Протягом річного терміну з дати взяття зазначеної будівлі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, жодною юридичною чи фізичною особою не заявлено своїх прав на вказане майно. У відповідності до ст. 269 ЦПК України, справи про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади розглядаються за місцезнаходження цієї речі. Суд, встановивши, що нерухома річ є безхазяйною та взята на облік органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а також, що сплив один рік з дня взяття на облік нерухомої речі, ухвалює рішення про передачу нерухомої речі у власність відповідної територіальної громади. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved