Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 05.01.2006 р. між сторонами було укладено кредитний договір № б/н згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак відповідач свої зобов'язання передбачені кредитним договором належним чином не виконав внаслідок чого виникла заборгованість станом на 30.06.2015 р. у розмірі 33871 грн. 14 коп. Позивач у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про слухання справи, надав заяву в якій просив слухати справу у відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.18) Відповідач у судове засідання не з'явився повторно про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив (а.с.25, 26, 29, 30). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено у судовому засіданні 05.01.2008 р. між сторонами було укладено кредитний договір № б/н згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5-11). Оскільки відповідачем було порушено зобов'язання по вищевказаному кредитному договорі станом на 30.06.2015 р. утворилася заборгованість у розмірі 33871 грн. 14 коп., яка складається з заборгованість по кредиту 4358 грн. 35 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 27423 грн. 69 коп.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) 1589 грн. 10 коп. (а.с.3, 4). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, внаслідок чого виникла кредитна заборгованість. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу суму сплаченого судового збору у розмірі 338 грн. 71 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved