overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, який полягав у тому, що вона є племінницю громадянина [PERSON], який помер [INFO] року, та двоюрідною сестрою [PERSON], померлого [INFO] року, що необхідно їй для оформлення спадщини після їх смерті. Посилаючись на те, що в адміністративному порядку неможливо встановити та підтвердити родинні відносини, оскільки через давність часу втратилися документи і актові записи про народження, тому просила підтвердити такий факт в судовому порядку. В судове засідання заявниця не з'явилася, але надала заяву, якою просила свою заяву задовольнити. Суд, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності учасників розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно паспорту заявниці серії [NUMBER] виданого 14 вересня 2001 року Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, вона народилася [INFO] року в м. Миколаєві, і має повне ім'я: [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 24 листопада 1972 року, до укладення шлюбу з громадянином [PERSON] вона мала дівоче прізвище [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про її народження (а.с. 7) вона - [PERSON], [INFO], мала батька - [PERSON], матір - [PERSON]. Згідно з посвідкою про усиновлення № 135 (а.с. 7) вона мала первісне прізвище [PERSON], а після її усиновлення громадянином [PERSON] стала мати прізвище [INFO]. Її мати померла [INFO] року, що підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] та актовим записом про її смерть, в якому також зазначено, що вона народилася в с. Привольне Миколаївської області. При цьому її мати мала брата - [PERSON], тобто дядька заявниці, який помер [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], він також народився в с. Привольне Миколаївської області. Він мав сина - [PERSON], який помер [INFO] року. Проте свідоцтва про народження [PERSON], як і актового запису про це, порівняння інформації в яких з інформацією зі свідоцтва про народження [PERSON] можливо було б документально підтвердити їх родинні відносини сестри та брата, не збереглося. В той же час, виходячи із сукупності даних, зазначених у вказаних вище документах, в тому числі співпадання даних про місце народження, співпадання їх по-батькові вбачається, що померлий [INFO] року [PERSON] та [PERSON], померлий [INFO] року, дійсно є рідним дядьком та двоюрідним братом заявниці відповідно. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для неї при оформленні спадщини. Даних, які б спростовували факт цих родинних відносин під час розгляду справи не встановлено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що із заінтересованою особою по справі [PERSON] 10.09.2013 року у виконкомі Паланської сільської ради Томашпільського району Вінницької області зареєстрували шлюб. До реєстрації шлюбу та у шлюбі у них народилися діти - [INFO] року, дочка [PERSON], [INFO] року, син [PERSON]. Вироком Томашпільського районного суду від 26.11.2013 року [PERSON] засуджений до 6 років позбавлення волі та відбуває покарання у Могилів-Подільській ВК УДПтС України у Вінницькій області (№114). З огляду на те, що шлюбні відносини фактично припинені, тому подальше спільне проживаня та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх малолітніх дітей. Тому просить розірвати їх із [PERSON] шлюб, зареєстрований 10.09.2013 року виконкомом Паланської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис за № 2. В судове засідання [PERSON] не з»явилась, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, заяву підтримує, після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище у шлюбі - [PERSON]. Заінтересована особа [PERSON] в зв»язку з перебуванням в місцях позбавлення волі в судове засідання не викликався, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, будь-яких пояснень з приводу позову суду не надав, послугами на ведення справи представником не скористався. Розглянувши заяву [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов насупного висновку. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до роз»яснень даних у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Згідно ч.3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. На обгрунтування заяви [PERSON] зазначила, що в зв»язку із засудженням [PERSON] до тривалого позбавлення волі, шлюбні відносини між ними фактично припинені, збереження їх шлюбу неможливе, а тому подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного з них та інтересам їхніх малолітніх дітей. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її дочки [PERSON], [INFO], яка є інвалідом I групи з дитинства, оскільки страждає на психічне захворювання, перебуває на обліку в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер». Внаслідок стійкого розладу психічного здоровя дочка не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного медичного нагляду та лікування. Донька є непрацездатною особою, вона не адаптована в соціально- побутовому плані і не може самостійно здійснювати потреби своєї життєдіяльності, у звязку з чим потребує постійного догляду. Просить визнати [PERSON] недієздатною особою і призначити її опікуном. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяву [PERSON] підтримує, просить її задовольнити. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. Над недієздатною особою судом встановлюється опіка і призначається опікун за поданням органу опіки та піклування ( ч.1 ст.60 ЦК України). [PERSON], [INFO], є інвалідом першої групи з дитинства. проживає в Оріхівському інтернаті (пансіонаті) для психохроніків в с. Кіровське Оріхівського району Запорізької області. За висновком МСЕК від 16.07.2015 року є інвалідом першої «Б» групи захворювання з дитинства, є непрацездатною особою і потребує стороннього догляду. Як видно з Акту амбулаторної, первинної, судово-психіатричної експертизи від 15.10.2015р. № 618 (а.с.32-36), наданого КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», експертна комісія прийшла до висновку, що [PERSON], [INFO], «виявляє ознаки тяжкої розумової відсталості (глибока імбецильність), внаслідок резідуально-органічного ураження головного мозку (ДЦП), епісиндром. Внаслідок чого, вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними». З паспорту та свідоцтва про народження [PERSON], паспорту заявника, довідки про склад сімї, акту обстеження житлово - побутових умов проживання вбачається, що вона є донькою [PERSON], проживає з нею за однією адресою.. Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради № 01-7014/48 від 18.12.2015р., [PERSON] за станом здоровя і характеризуючими даними може бути призначена опікуном над своєю донькою [PERSON] На час розгляду справи опіка над [PERSON] не встановлювалася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту. В обґрунтування заяви посилається на те, що 23.12.2000 року уклала шлюб з [PERSON], який [INFO] року помер. Після смерті чоловіка вона випадково дізналася, що він за життя 31.05.2007 року склав заповіт на належну йому частку у квартирі [ADDRESS], вказавши спадкоємцями сина від першого шлюбу [PERSON] та її, зазначивши з невідомих причин її прізвище замість [PERSON] - [PERSON]. Посилаючись на те, що під час шлюбу вона свого прізвища з [PERSON] та [PERSON] не змінювала, заявниця просить суд встановити факт відношення (належності) їй [PERSON] прізвища [PERSON], яке зазначено у заповіті №10-891, складеного 31.05.2007 року [PERSON] У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, просили її задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз'яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року судами не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Враховуючи, що [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй прізвища зазначеного у заповіті, який не може бути установлений в порядку окремого провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. Зазначаючи, що перебуває в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO]. В даний час вони чекають дитину, бажають створити сім'ю та мають намір зареєструвати шлюб в органах РАГС. В зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку просить надати право на шлюб. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги. Зацікавлені особи заявлені вимоги підтримали. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки КНП «КДЦ Дніпровського району м. Києва» від 05.10.2015 року [PERSON] перебуває на 9-10 тижні вагітності. Відповідно до заяви зацікавленої особи [PERSON], опікуна заявниці, він не заперечує проти надання права на шлюб [PERSON] Мати [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні також заявила, що не заперечує проти надання права на шлюб [PERSON] Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років. За рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що реєстрація шлюбу відповідає інтересам [PERSON], тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про зняття арешту з квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12 березня 2008 року вона придбала у [PERSON] вказану квартиру, а в 2015 році довідалася, що квартира арештована відділом державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції за боргами [PERSON] Посилаючись на ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» просить зняти арешт з її квартири. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 12 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.12) Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.05.2015 року квартира [ADDRESS] належить на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2008 року [PERSON], приватна власність (а.с.15-16). 02.12.2011 року за № 9707994 до Реєстру внесено інформацію про обтяження квартира [ADDRESS]. Обтяжувачем зазначено відділ державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Марганецького МУЮ [PERSON] про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2011 року; особою, майно якої обтяжується (власник), зазначено [PERSON]. Згідно листа начальника відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції [PERSON] від 30.06.2015 року на виконанні у відділі ДВС Марганецького МУЮ перебувало з 30.11.2011 року по 19.03.2012 року виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 3734, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 17.11.2011 року, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], для задоволення вимог ПАТ «АКБ «Новий». З метою виконання вказаного провадження старшим державним виконавчем [PERSON] накладено арешт та заборону відчуження на вказану квартиру. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності з 12.03.2008 року, суд вважає, що арешт на вказану квартиру, накладений державним виконавцем 30.11.2011 року та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.12.2011 року за вимогами ПАТ «АКБ «Новий» до гр.[PERSON], є таким, що підлягає зняттю. На підставі ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом. В обґрунтування якого зазначила, що з 05 листопада 1978 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у Хотімлянській сільській раді Вовчанського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину. Через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя вказала на неможливість збереження сім'ї надалі просила шлюб з відповідачем розірвати, залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу у її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 05 листопада 1978 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 05 листопада 1978 року у Хотімлянській сільській раді Вовчанського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 12 (а.с.3). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого, подружжя весь час сварилося, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з травня 2008 року, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. [PERSON] залишити шлюбне прізвище, та дозволити надалі іменуватися ним, так як відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася у суд із указаним позовом та просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 11 грудня 2010 року. Вимоги мотивувала тим, що збереження сімї неможливе через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, окреме проживання. Позивач подала заяву про підтримання позову та слухання справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач заперечень проти позову не подав і двічі не зявився у судове засідання, про час та місце розгляду справи згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 059729 від 11 грудня 2010 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 11 грудня 2010 року зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 547. Прізвища після одруження чоловіка і дружини [PERSON]. У шлюбі народили одну дитину сина [PERSON], [INFO], що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження. Із змісту позовної заяви встановлено, що кілька місяців сторони проживають окремо, спільного бюджету та господарства не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася у суд із указаним позовом та просила розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем 20 липня 2005 року. Вимоги обґрунтувала тим, що збереження сімї неможливе через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. У судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на подружню зраду. Відповідач позов визнав, просив розірвати шлюб, вважав збереження сімї неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про одруження серії 1-ЕГ № 005475 від 20 липня 2005 року, вбачається, що сторони з 20 липня 2005 року перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції, актовий запис 262. Прізвища після одруження чоловіка і дружини [PERSON] (а.с.6). У шлюбі народили двох дітей синів [PERSON], [INFO], та Артема, [INFO], що стверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5). З пояснень сторін встановлено, що вони не підтримують подружніх стосунків, зберегти сімю не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу через подружню зраду відповідача. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved