Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25697 (двадцять пять тисяч шістсот девяносто сім) гривень 46 копійок та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 19 червня 2013 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору банк має право у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, чим порушив умови договору. Станом на 30 листопада 2016 року відповідач має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 25697 гривень 46 копійок, у тому числі: 1061 гривень заборгованість за кредитом, 19236 гривень 58 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом, 3700 гривень заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частина), 1199 гривень 88 копійок штраф (процентна складова). Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, представник позивача позов підтримує в повному обсязі, відповідач - не визнає, зазначає, що у м. Шаргород ніколи не був, будь-який кредит у банку не отримував, банківською карткою ніколи не володів та не вміє нею користуватися. Крім того, він ніколи не погашав будь-які борги перед банком, з червня 2013 року пройшло більше трьох років, тому просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін в порядку визначеному ч. 2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. 19 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, щомісячних обов»язкових платежів, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а. с. 8), копією анкети-заяви відповідача (а. с. 9), витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а. с. 10) та витягу з умов і правил надання банківських послуг (а. с. 11-34). Зобовязання за договором позичальником не виконувалися, а тому утворився борг: 1061 гривень заборгованість за кредитом, 19236 гривень 58 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом, 3700 гривень заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частина), 1199 гривень 88 копійок штраф (процентна складова), що в сумі становить 25697 гривень 46 копійок, та підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а. с. 6, 7). Пунктом 1.1.145 розділу 1.1.1 умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулось до суду з даною позовною заявою про захист свого порушеного права 10 березня 2017 року. Відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну та спеціальну. Відповідно до змісту ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки. Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність тривалістю один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 названого кодексу, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За змістом ст. 261 цього ж кодексу, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту. Відповідно до умов договору, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] кінцевий термін виконання кредитного зобовязання відповідає строку дії картки. Строк дії картки в договорі визначений у 2 роки. Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобовязання, отже, продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Подальше продовження дії картки є способом виконання зобовязання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. З розрахунку заборгованості за кредитом (а. с. 6-7) вбачається, що відповідачем з моменту укладення договору не внесено жодного щомісячного платежу на погашення кредиту. Отже право на подачу позову у позивача виникло у липні 2013 року, отже з того часу слід рахувати строк позовної давності, перебіг якого закінчився у липні 2016 року. З урахуванням цих обставин та факту предявлення Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк» позову тільки 10 березня 2017 року, по спливу більше трьох років з часу порушення умов сплати чергових платежів, у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити у звязку зі зверненням до суду поза межами встановленого законом трирічного строку позовної давності.

Outcome: dismissed