Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] . В обґрунтування поданої заяви зазначено, що заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про призначення пенсії. Відповідно до відповіді № 5565/03-04 від 11 листопада 2019 року їй було відмовлено у призначенні пенсії на підставі рішення № 110130002459 від 24 жовтня 2019 року, оскільки за результатами дослідження наданих для призначення пенсії документів було встановлено невідповідність між прізвищем « [PERSON] », вказаним у паспорті, та прізвищем « [PERSON] » вказаним у трудовій книжці та документі про освіту. У зв`язку з виявленою невідповідністю до страхового стажу [PERSON] не має можливості зарахувати: період роботи на Кіровоградському міському молокозаводі з 07 серпня 1979 року по 11 листопада 1985 року, на Донецькому молокозаводі з 29 листопада 1985 року по 08 січня 1988 року, на Кіровоградському виробничому об`єднанні молочної промисловості з 09 лютого 1988 року по 01 червня 1989 року, період перебування на обліку в Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості з 23 січня 2004 року по 18 березня 2004 року, період навчання за спеціальністю з 01 вересня 1977 року по 11 липня 1979 року. Вказано, що розрахунок її пенсії було здійснено на підставі архівних довідок від 12 вересня 2019 року № М-2448 та № М-2449, які підтверджують факт її роботи у період з січня 1989 року по грудень 1997 року та індивідуальних відомостей про застраховану особу з січня 1998 року по 30 червня 2019 року. Згідно наданих документів стаж роботи становить 24 роки 8 місяців 23 днів, а з огляду на зазначене, призначити пенсію за віком немає підстав, оскільки відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення пенсійного віку та при наявності у 2019 році страхового стажу не менше 26 років. Тому, їй рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Зазначено, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно їй для подальшої реалізації її соціального права на пенсію. Розбіжність виникла з підстав того, що 24 грудня 1983 року вона [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого вона змінила прізвище на « [PERSON] ». 08 червня 1987 року шлюб між ними розірвано, та після чого прізвище « [PERSON] » вона змінила на своє дошлюбне « [PERSON] ». Але, після розірвання шлюбу вона не змінила паспорт та залишилась як « [PERSON] ». В документі про освіту, а саме в дипломі серії [NUMBER] її прізвище зазначено правильно, як « [PERSON] », оскільки до 1987 року вона перебувала в шлюбі з [PERSON] 04 серпня 1989 року, заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого її прізвище змінилось на « [PERSON] ». 17 березня 1992 року шлюб між ними розірвано. В паспорті серії [NUMBER], виданого Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області, 15 листопада 2000 року, її прізвище зазначено « [PERSON] ». На підставі наданих документів вважає за можливе встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 10 січня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження в судовому засіданні. 03 лютого 2020 року від заявника до суду надійшла заява про уточнення вимог, відповідно якої заявник також просила встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , диплому серії [NUMBER] , виданого 16 червня 1986 року на ім`я [PERSON] . В судове засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. Від начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в судове засідання надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника управління та вирішення справи на розсуд суду. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява доведена належними доказами і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] та дублікату картки фізичної особи - платника податків прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Диплом [NUMBER] виданий на прізвище « [PERSON] ». У трудовій книжці [NUMBER] , прізвище заявника вказано « [PERSON] ». У зв`язку з вказаними розбіжностями в документах у заявника виникли ускладнення при оформленні пенсії. В обґрунтування своїх заявлених вимог, заявником до матеріалів справи додано: витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00023788443 від 23 серпня 2019 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що трудова книжка [NUMBER] та диплом серії МВ № 949609 реєстраційний № 1513 виданий 16 червня 1986 року, належить [PERSON] . Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved