Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У серпні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка уточнювалась 11.10.2018 року. В позові [PERSON] зазначив, що з відповідачкою [PERSON] він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03.10.2010 року. Від шлюбного життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Зазначив, що з грудня 2017 р, вони з відповідачкою припинили спільне подружнє життя. Спільне життя з відповідачем протерічить його інтересам, та інтересам його дитини. Спроби до примирення позитивних результатів не надали, тому він прийшов до переконання що родина розпалась остаточно. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву від 20.11.2018 р. про підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідачка [PERSON] також через канцелярію суду надала заяву від 20.11.2018 р. про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 03.03.2010 року підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ЖС № 079603 від 03.03.2010 року, виданого Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 07. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 143438 від 07.07.2010 року, виданого Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, сторони по справі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом також було встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не мають з грудня 2017 року. Спір стосовно майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на час розгляду даної справи відсутній. Після розірвання шлюбу, дитина буде проживати з матірю. Питання про виплату аліментів було вирішено раніше. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, та не мають наміру на збереження шлюбу, суд приходить до висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці шлюбне прізвище - «Головащук». Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивач [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідачки на його користь не заявляв, тому суд вказаного питання не розглядає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved