Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Броварської міської ради Київської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування, в якому просив визнати за ним право власності на об'єкт нерухомості, а саме салон - магазин «[INFO]», загальною площею 269,4 кв.м., в тому числі: площа основних приміщень 236,3 кв.м. та допоміжних приміщень - 33,1 кв. м., який розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що [INFO] року померла його дружина - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю майно, до складу якого, зокрема, увійшов салон - магазин «[INFO]», що розташований по [ADDRESS] Дотримуючись визначеного законом строку, позивач як спадкоємець за законом звернувся до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті матері на користь батька - [PERSON] Проте, державний нотаріус Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавська В.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно, у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на спірне майно відсутні. З підстав визнання права власності на вказане вище майно [PERSON] змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. У судовому засіданні [PERSON] заявлені в позовній заяві вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. У судове засідання представник Броварської міської ради Київської області не з'явився, до початку розгляду справи до суду надійшов лист міського голови Сапожка І.В., в якому зазначено, що міська рада просить суд здійснити розгляд справи на власний розсуд згідно вимог чинного законодавства й слухати справу без участь представника Броварської міської ради Київської області. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання також не з'явилися, до початку розгляду справи по суті подали заяви в яких проти позовних вимог [PERSON] не заперечували та просили слухати справу без їх присутності. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 30 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 319 (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю майно, до складу якого, зокрема, увійшов салон - магазин «[INFO]», що розташований по [ADDRESS] За життя [PERSON] заповіт щодо розпорядження спадковим майном не склала. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). З копії свідоцтва про одруження, серії [NUMBER], виданого 07 червня 1980 року Броварським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Київської області, вбачається що 07 червня 1980 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], одружилися. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] що видані 14 листопада 1980 року й 17 жовтня 1989 року Броварським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Київської області (а.с.11, 13). За правилами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із матеріалів дослідженої судом копії спадкової справи № 329/2013 щодо майна [PERSON], яка померла [INFO] року, вбачається, що 06 вересня 2013 року до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області звернувся позивач [PERSON] із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності, які зареєстровані за № 1385 та № 1386 (а.с. 63). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною (ст. 1273 ЦК України). Судом також з'ясовано, що 06 вересня 2013 року діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] на користь чоловіка спадкодавця - [PERSON], що зареєстровані нотаріальною конторою за № 1387 та 1388 (а.с. 64). Проте, державний нотаріус Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавська В.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно, у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на спірне майно відсутні, про що свідчить постанова про відмову від 05 листопада 2013 року (а.с. 15). Також судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів № 301 від 29 грудня 1994 року приватному підприємцю [PERSON] надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт для розташування у 34-му кварталі м. Бровари павільйону-магазину для облаштування майстерні по ремонту та пошиву одягу (а.с. 131). Крім того, встановлено, що Інспекцією держархбудконтролю надано спадкодавцю дозвіл на будівництво магазину-павільйону по вулиці Короленко у місті Бровари (а.с. 118). 04 липня 1997 року на засіданні архітектурно-міськбудівної Ради при головному архітекторі м. Бровари вирішено погодити робочий проект прив'язки павільйону-магазину з майтернею по ремонту та пошиву одягу по вулиці Короленко, у 34-у кварталі в частині архітектурно-планувального рішення, про що свідчить копія проколу архітектурно-міськбудівної ради № 10 (а.с.122-124). З матеріалів справи вбачається, що 1998 року будівництво належного спадкодавцеві салону-магазину «[INFO]» завершено й на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області «Про затвердження акту Державної технічної приймальної комісії по введенню в експлуатацію салону-магазину «[INFO]» по [ADDRESS] № 223 від 21 липня 1998 року його введено в експлуатацію (а.с. 18). Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 133 від 24 квітня 1998 року магазину-павільйону приватного підприємця [PERSON] надано поштову адресу у [ADDRESS] (а.с. 114). 27 вересня 2012 року Броварська міська рада Київської області та фізична особа-підприємець [PERSON] уклали договір оренди земельної ділянки площею 0,0371 га, наданої для обслуговування вказаного вище спірного об'єкту нерухомого майна, кадастровий номер: 32 10600000:00:030:0728, зі строком оренди - п'ять років (а.с. 25). Таким чином, [PERSON] на день смерті належав салон-магазин «[INFO]», загальною площею 269,4 кв.м., що розташований по [ADDRESS] що підтверджується інвентаризаційною справою на вказаний вище об'єкт нерухомого майна (а.с. 105-109). Відповідно до вимог ст. ст. 1218, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняв спадщину після смерті [PERSON], що померла [INFO] року, та якій належав салон - магазин «[INFO]», розташований по [ADDRESS], суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними й такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved