Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свою позовну заяву обгрнутовував тим, щов 1984 році ним в смт. Калита по вул. Пінчука 16 був побудований капітальний гараж, яким він користується і до сьогодні. В 2010 році позивач для отримання права власності на земельну ділянку з розташованим на нійгаражем, звернувся до Калитянської селищної ради Броварського району Київської області з заявою про наданнядозволу на розробку проекту землеустроющодовідведенняземельноїділянки увласність. 11\~жовтня 2010\~року рішенням\~№ 442\~XXXV\~сесії V\~скликання позивачу\~надано дозвіл\~на розробку\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки,\~загальною площею\~0,01\~га для\~будівництва індивідуального\~гаража.Позивач стверджує, щоземельну ділянку Калитянська селищна рада Броварського району Київської області виділилайому за рахунок земель запасу в межах смт. Калита в районі вул. Пінчука, тобто дозволилаоформити право на земельну ділянку якою він відкрито, безперервно та добросовісно користується з 1984 року, сплачуєза неїземельний податок. Отже, позивач вказує на те, що Калитянська селищна рада, приймаючи до уваги давність користування цією ділянкою та враховуючи, що станом на жовтень 2010 року ділянка рахується у землях запасу, в межах наданих самоврядних повноважень виділила ділянку загальною площею 0,01 га для будівництва індивідуального гаражу. Позивачвказує на те, що у1984 роцівін на землях запасу по вул. Пінчука, розчистивши ділянку від сміття сортових дерев та чагарників, побудував капітальний гараж і з того часу відкрито, безперервно та добросовісно володіє нерухомим майном - земельною ділянкою, якою розпоряджається Калитянська селищна рада Броварського району Київської області. 13 лютого 2017 року позивач звернувся до землевпорядної організації ТОВ УКРГЕОЗЕМПРОЕКТ щодо виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та ця організація виготовила відповідний картографічний матеріал на якому чітко зазначила місцерозтошування цієї земельної ділянки. В лютому 2017 року за вих. № ІІІ/07-27 міськрайонне управління у Броварському районі та м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області, вивчивши наданий картографічний матеріал, надало довідку з державної статистичної звітності про наявність земель тарозподіл їх за власниками земель, землекористувачами. Згідновказаноїдовідки:земельнаділянкаплощею 0,0100 га, яка розташована в межах смт. Калита по вул. ПінчукаКалитянської селищної ради (вказана на картографічному матеріалі), по державній статистичній звітності з кількісного обліку земель згідно форми 6-зем станом на 01.01.2016 рахується в землях запасу (шифр рядка 96) 23 березня 2017 року експертдержавноїекспертизивідділуДержгеокадастру у м.Нетішиннадаввисновок № 272/82-17 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] по вул. Пінчука в смт. Калита Броварського району Київської області, де зазначив що форма власності ділянки є комунальна та на момент складання проекту землеустрою за цільовим призначенням земель відноситься до землі запасу код 16.00, наявність обмежень на земельній ділянці відсутні. Отримавши належний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0100 га, яка розташована в межах смт. Калита по вул. Пінчука Калитянської селищної ради, тобто тієї ділянки, що за даними державної статистичної звітності рахується в землях запасу, позивач звернувся 16 березня 2017 року до Державного кадастрового реєстратора відділу у Броварському районі Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області. 07 квітня 2017 року Державний кадастровий реєстратор [PERSON] виніс рішення № РВ- 3200525132017 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Позивачзазначає, щотільки в квітні 2017 року йому стало відомо, що у земельноїділянки, якоювінкористуюся з 1984 року та збудував там капітальний гараж, з'явилося аж два власники, які встигли після 01 січня 2016 року отримати згідно кадастрових номерів 3221255500:01:033:0035 та 3221255500:01:033:0023 на них право власності. Цими особами є відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON]. Отже позивач вважає, що його право на нерухоме майно (земельну ділянку зі збудованим на нійгаражем) на яке вінмає право за набувальною давністю, підлягає судовому захисту. Просив суд скасувати \~ \~ \~ \~державний акт на земельну ділянку з кадастровим \~ \~ \~ \~номером 3221255500:01:033:0035 виданий на ім'я [PERSON] та рішення органу виконавчої влади на підставі яких було видано цей державний акт; скасувати державний акт на земельну \~ \~ \~ \~ділянку з кадастровим номером 3221255500:01:033:0023 виданий на ім'я [PERSON] та рішення органу виконавчої влади на підставі яких було видано цей державний акт; визнати за [PERSON] право на земельну ділянку площею 0,0100 га, яка розташована в межах смт. Калита по вул. Пінчука Калитянської селищної ради Броварського району Київської області за набувальною давністю. Під час розгляду справи позивач уточнив зміст другого пункту позовних вимог та просив суд, скасувати державний акт на земельну ділянку з кадастровим номером 3221255500:01:033:0023 виданий на ім'я померлої [PERSON] єдиною спадкоємицею якої є [PERSON] та скасувати рішення органу виконавчої влади на підставі яких було видано цей державний акт. 29 січня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області прийнята відмова від позову [PERSON] до [PERSON] про скасування державного акту на землю з кадастровим номером 3221255500:01:033:0023 виданий на ім'я померлої [PERSON] та рішення органу виконавчої влади на підставі яких він був виданий та в цій частині провадження закрито. Позивач протягом розгляду справи неодноразово уточнював позовні вимоги, та просив суд скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №524474 з кадастровим номером 3221255500:01:033:0035 виданий на ім'я [PERSON]; скасувати рішення Калитянської селищної ради № 136 09 сесії 06 скликання від 13.12.2011 року на підставі якого було видано цей державний акт, а також просив визнати за [PERSON] право на земельну ділянку площею 0,0100 га., яка розташована в межах смт. Калита по вул. Пінчука 16, Калитянської селищної ради Броварського району Київської області за набувальною давністю. \~ \~ \~ \~Не погоджуючись із поданої позовної заявою та заявленими вимогами, відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому посилалась на наступне. \~ \~ \~ \~Обставини та аргументи позивача [PERSON] викладені у позовнійзаяві, відповідачем не визнаються, з наступнихпідстав. Відповідач зазначає,\~що вона\~ є власницею житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, відповідно до правовстановлюючих документів: - свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 18 серпня 2010 Броварською районною державною нотаріальною конторою, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.09.2010 р., відповідно: яких, вона [PERSON] отримала у спадок після смерті матері [PERSON], яка померла 16 серпня 2007 р., 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: смт. Калита Пінчука, буд.16.До складу успадкованої 1/3 частки житлового будинку з господарсь будівлями та спорудами, станом на 2010 рікувійшлинадвірнібудівлі: гараж Д, погріб Є, вбиральня в, колодязь К, огорожа №. - договору дарування частини житлового будинку посвідченого 26 лютого 2011 року, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 754, та [PERSON] про державну реєстрацію прав від 02.03.2011 р., відповідно до якого гр. [PERSON] подарував [PERSON] 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: смт. Калита, вул. Пінчука, буд.16. До складу 2/3 часток подарованого [PERSON] за договором дарування частини житлового будинку увійшли наступні надвірні будівлі: два гаражі Г, Д, два сараї Е,Ж, погріб Є, вбиральня в, колодязь К, огорожа №. Ще за життя, попередній власник житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [PERSON] звернулася до Виконавчого комітету Калитянської селищної ради з заявою про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,15 га., для індивідуального житлового будівництва та 0,15 га, ведення особистого підсобного господарства за адресою будинковолодіння по вул. Пінчука, 16 в смт. Калита, яка перебувала в її користуванні з 1989 року. Згідно рішення Калитянської селищної ради Про приватизацію землі за № 126 від 26.12.1996 р., надано безкоштовно у приватну власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,15 га, для індивідуального житлового будівництва та 0,15 га., ведення особистого підсобного господарства по вул. Пінчука, 16 в смт. Калита. Зважаючи на похилий вік та стан здоровя останньої, вона так і не отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. 22.11.2010 року, відповідач звернулася до Калитянської селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічноїдокументації, щодовідведення у власністьчастиниземельноїділянки по вул. Пінчука, 16 в смт. Калита Броварського району. Відповідно до рішення Калитянської селищної ради № 136 09 сесії 06 скликання від 13.12.2011 р. [PERSON] було передано уприватну власність земельну ділянку площею 0,1500 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідачзазначає, щопісляотриманнярішення, нею бувзамовлений та виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ № 524474, кадастровий номер 3221255500:01:033:0035.Державний акт зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди Калитянської селищної ради та управлінні Держземагенства у Броварському районі 20.09.2012 р. 11 жовтня 2010 року Калитянською селищною радою було прийняте рішення за № 442 Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаража площею 0,01 га, за адресою: Броварський район смт. Калита, вул. Пінчука, 16 громадянину [PERSON]. Дізнавшись про прийняття вказаного рішення, 26 січня 2011 року, відповідач подала скаргу до голови Калитянської селищної ради та земельної комісії проханням скасувати вищевказане рішення № 442. 18.02.2011 року отриманий лист з Калитянської селищної ради підписом селищного голови [PERSON], та голови земельної комісії [PERSON] у якому відповідачу повідомили, що приватизація гр. [PERSON], земельної ділянки розташованої під гаражем по вул. Пінчука, 16 в смт. Калита, призупинена до вияснення справи по суті. Зважаючи на вказані обставини, вважає, що рішення Калитянської селищної ради № 442 від 11 жовтня 2010 року, є незаконним та неправомірним. Про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки за адресою: смт. Калита, вул. Пінчука, 16, позивачу [PERSON], було відомо з 2011 року, проте, він не звертався до суду за захистом свого порушеного права до 22 січня 2018 року. З часу отримання земельної ділянки у приватну власність, відповідач зазначає, що постійно та безперешкодно нею користується, як власник. Щодо визнання за [PERSON], права власності на приміщення гаражу за адресою: смт. Калита, вул. Пінчука, 16, на підставі ст. 344 ЦК України, вважає необхідним також відмовити у задоволенні вказаних вимог оскільки, згідно з матеріалами позовної заяви та наявними доказами по справі власником спірного нерухомого майна за адресою: смт. Калита по вул. Пінчука, 16, до 18 січня 1989 року була [PERSON] згідно договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори [PERSON], 18 січня 1989 року та зареєстровано в реєстрі за № 2-114 продала житловий будинок із господарськими будівлями: сарай, гараж, туалет, колодязь та огорожа за адресою: селище Калита, вул. Пінчука, 16, [PERSON]. Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами; належав [PERSON] на підставі свідоцтва про власності, виданого Броварською районною державною нотаріальною конторою 27 вересня 1988 року за р.№ 3345, та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Броварською районною державною нотаріальною конторою 27 вересня 1988 року за № 3347 та зареєстровано в Бориспільському бюро технічної інвентаризації від 12 листопада 1988 року за №2. [PERSON], була власником вказаного нерухомого майна до дня смерті 16 серпня 2007 р.Після її смерті, все належне їй нерухоме майно на підставі правовстановлюючих документів, перейшло у власністьвідповідачу [PERSON]. 07 березня 2018 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 03 травня 2018 року. В судовому засіданні представник позивача та позивач повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Пояснення надали аналогічні змісту викладеної позовної заяви та поданих неодноразових уточнень. Представник відповідача в судовому засіданні повністю заперечувала щодо задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими, не підтверджені доказами, та такими що суперечать вимогам ч. 1 ст. 344 ЦК України на які посилається позивач. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Київській області надав листа про можливість розгляду справи у його відсутності. Представник Калитянської селищної ради Броварського району Київської області в судове засіданні не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подана заява про можливість розгляду справи у відсутності представника. (а.с.52). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає [INFO]. Суду пояснив, що [PERSON] у 1980 х роках проживав в центрі села у гостинці, тому щоб побудувати гараж необхідно було домовлятися із людьми, в кого були приватні подвіря винаймати гараж або будувати гаражі на не зайнятих земельних ділянках. [PERSON] домовився із [PERSON] та [PERSON] про те, що він розчистить від чагарників, корчів та дерев частину їх земельної ділянки та побудує гараж. У 1983 році він почав будувати гараж, і через рік завершив будівництво. Після смерті подружжя [PERSON] спадкоємцем їх майна став їх син [PERSON], але його імя свідок не памятає. Він знав про домовленість батьків із [PERSON], тому будь яких претензій щодо гаража та земельної ділянки йому не предявляв. Будинок був проданий і останнім власником домоволодіння є [PERSON], з якою і виник даний конфлікт. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] проживав [INFO]. В частині його домоволодіння від дороги був чагарник, та коріння. [PERSON] дозволив [PERSON] побудувати на його частині земельної ділянки гараж. [PERSON] сам особисто [PERSON] повідомив, що надав дозвіл на будівництво гаража. Який був побудований приблизно у 1981-1982 році. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. У відповідності до вимог статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно із статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 83\~ЦПК України закріплено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 18 січня 1989 року згідно договору купівлі - продажу [PERSON] подала, а [PERSON] придбала жилий будинок з відповідними надвірним будівлями: сарай, гараж, туалет, колодязь, огорожа в селищі Калита Броварського району Київської області по вул. Пінчука,16. Вказаний будинок належав [PERSON] згідно свідоцтва про право власності, виданого Броварською районною державною нотаріальною конторою 27 вересня 1988 року за р. № 3345, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Броварською районною державною нотаріальною конторою 27 вересня 1988 року за № 3347, та зареєстрованих у Бориспільському бюро технічної інвентаризації від 12 листопада 1988 року за № 2. (а.с. 5). \~ \~ \~ \~Із копії інвентаризаційної справи на житловий будинок № 16 по вул. Пінчука, смт.Калита Броварського району Київської області вбачається, що домоволодіння складається з: А-1 жилий будинок, Б господарський сарай, Г гараж, В туалет, К колодязь, N огорожа. (а.с.6-9 том 2) \~ \~ \~ \~18 серпня 2010 року згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Броварської районної нотаріальної контори, спадкоємцями кожен по 1/3 частини є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] щодо майна [PERSON], а саме житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в селищі Калита Броварського району Київської області, по вул. Пінчука, 16. Будинок позначений на плані літерами А -1, з надвірними будівлями: гараж Г, гараж Д, погріб Є, вбиральня в, колодязь К, огорожа N. (а.с. 10 том 2 ). \~ \~ \~ \~Згідно поданої характеристики будинку, господарських будівель та споруд гаражі Г та Д побудовані у 1984 роках.(а.с.16 том 2 ) \~ \~ \~ \~26 лютого 2011 року згідно договору дарування частини житлового будинку посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої, уклали цей договір про дарування 2/3 частин житлового будинку з надвірними будівлями № 16 по вул. Пінчука в селищі міського типу Калита Броварського району Київської області. А саме будинок позначений на плані літерами А -1, біля будинку знаходяться надвірні будівлі: гараж Г, гараж Д, два сараї Е та Ж, погріб Є, вбиральня в, колодязь К, огорожа N. (а.с. 21 том 2) \~ \~ \~ \~Згідно витягу з рішення ХІ сесії Калитянської селищної ради народних депутатів ХХІІ скликання за № 126 від 26 грудня 1996 року [PERSON] надано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га, в т.ч. для індивідуального житлового будівництва 0,15 га, яка знаходиться по вул. Пінчука, 16 в смт. Калита.(а.с.23 том 2) \~ \~ \~ \~20 вересня 2012 року [PERSON] виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 524474 на підставі рішення Калитянської селищної ради № 136 09 сесії 06 скликання від 13 грудня 2011 року в тім, що вона є власником 0,1500 га земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул.Пінчука, 16, кадастровий номер 3221255500:01:033:0035. (а.с. 24,том 2). Як вбачається з матеріалів справи рішенням ХХХV сесії V скликання від 11 жовтня 2010 року за № 442 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,01 га, для будівництва індивідуального гаража 0,01 га за рахунок земель запасу селищної ради в межах смт.Калита Броварського району Київської області в районі вул. Пінчука. Що також підтверджується поданою довідкою від 27 січня 2017 року за № 76 (а.с.9 том 1, 24) Рішенням № РВ-3200525132017 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 07 квітня 2017 року державним реєстратором відмовлено, оскільки наявний перетин земельних ділянок за кадастровими номерами 3221255500:01:033:0035 та 3221255500:01:033:0023. (а.с. 12) Рішенням ХІІІ сесії V cкликанняКалитянської селищної ради Броварського району Київської області від 13 серпня 2007 року за № 121, вирішила розглянувши заяву [PERSON] передати йому у користування земельну ділянку площею 0,01 га для ведення особистого селянського господарства в смт.Калита, по вул.Пінчука,16. (а.с.95) До рішення додав і свою заяву із якою він звертався до селищного голови Калитянської сільської ради в якій вказував на те, що він просить виділити земельну ділянку по вул. Пінчука, 16 в смт. Калита на якій він у 1984-1985 роках побудував гараж, та яка належить [PERSON] з яким він домовився про постійне користування. Відповідно до статті 328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої статті 344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Таким чином, зібраними письмовими доказами у справі поданих сторонами, суд дійшов висновку, що позивачу достовірно було відомо про осіб, які користувались земельною ділянкою та власників спірної земельної ділянки, як він зазначив сам, а також як підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Таким чином, позивач не є добросовісним набувачем в силу аналізу вищезазначених норм, а відкритість і безперервність користування спірним майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України. Відповідно ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed