Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] предявив через суд зазначений позов до відповідача на предмет захисту своїх прав як споживача банківських послуг за укладеним 16 січня 2014 року договором банківського вкладу «Банківська класика» №В17-1859/Т/620035 на суму 150000,00 доларів США зі сплатою 7,9% річних на строк до 16 липня 2014 року, які на вимогу від 19 лютого 2014 року про дострокове повернення коштів вкладу згідно п.3.1.2 договору відповідачем в повному обсязі повернуті не були, тому позивач, згідно змінених 23 грудня 2014 року позовних вимог, просив суд зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії для оплати на користь [PERSON] суми граничного розміру відшкодування коштів в сумі 200000,00 грн. за вкладом по договору від 16 січня 2014 року та вчинити дії щодо включення [PERSON] в реєстр акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Актабанк» для отримання грошових коштів в сумі 140854,00 грн. (8931,77 доларів США). Ухвалою суду від 23 грудня 2014 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Актабанк» про зобовязання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії для оплати на користь [PERSON] суми граничного розміру відшкодування коштів в сумі 200000,00 грн. за вкладом по договору банківського вкладу «Банківська класика» №В17-1859/Т/620035, укладеного між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] 16 січня 2014 року закрито з підстав, визначених п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали решту позовних вимог повністю, наполягаючи на їх задоволені з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечуючи тим, що в ПАТ «Актабанк» з 17 вересня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію, строк дії якої продовжено до 17 січня 2015 року, а тому відповідно до ст. 56 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» жодні вимоги вкладника не можуть бути задоволені, а у разі застосування процедури ліквідації банку після закінчення дії тимчасової адміністрації, позивач протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, матиме право заявити про свої вимоги до банку ,які будуть включені до реєстру кредиторів ,а вимоги задоволені в порядку черговості в ході ліквідаційної процедури, тому представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 16 січня 2014 року між ПАТ «Актабанк» та [PERSON]П був укладений договір банківського вкладу «Банківська класика» №В17-1859/Т/620035, долучений до матеріалів справи в копії (а.с.4-7), за умовами якого, що є обовязковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, банк прийняв від позивача готівковий грошовий вклад в розмірі 150000,00 доларів США строком на 6 місяців з 16 січня 2014 року по 16 липня 2014 року зі сплатою 7,90% річних з правом позивача на поповнення суми вкладу протягом строку дії договору (п.п.1.1 -1.3, п.п. 3.1.2 договору банківського вкладу). За умовами цього договору відповідач ПАТ «Актабанк», одержавши від позивача 16 січня 2014 року кошти в сумі 150000,00 доларів США, що еквівалентно 1198950,00 грн., що обєктивно підтверджується платіжним документом від 16 січня 2014 року про внесення готівки (а.с.10), зобов'язався відкрити вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №26300001620035, поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки № 26255000296720 на умовах договору про комплексне обслуговування карткового рахунку та банківської платіжної картки №301325 (а.с.5-7), зарахувати суму вкладу на визначений договором строк, повністю виплатити суму вкладу з нарахованими відсотками шляхом перерахування коштів на поточний рахунок вкладника в останній день строку вкладу або достроково (п.п.1.1.1, 1.3, 3.4.1-3.4.3 договору банківського вкладу, ст.1 договору про комплексне банківське обслуговування карткового рахунку). Відповідно до умов, визначених п.3.1.1, п. 3.1.2 договору банківського вкладу «Банківська класика» № В17-1859/Т/620035 вкладник має право отримати суму вкладу та процентів по закінченню строку вкладу згідно умов цього договору, а також достроково розірвати договір відповідно до чинного законодавства України, повідомивши про це банк (письмово) за два робочі дні до дати розірвання (а.с.4). Своєю заявою від 19 лютого 2014 року за вх. №17-235/14 позивач повідомив банк про дострокове розірвання договору та просив виплатити йому кошти вкладу 21 лютого 2014 року (а.с.8), разом з тим його вимога виконана банком не була. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Частинами 1 та 2 ст.1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно до ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Ч.1 ст.1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. На підставі Постанови Правління Національного банку України від 16 вересня 2014 року №576 «Про віднесення ПАТ «Актабанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16 вересня 2014 року прийнято рішення №90 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Актабанк», згідно з яким з 17 вересня 2014 року по 17 грудня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Актабанк» (а.с.37). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №144 від 15 грудня 2014 року «Про продовження строків здійснення тимчасово адміністрації в ПАТ «Актабанк» тимчасову адміністрацію в банку відповідача продовжено до 17 січня 2015 року (а.с.38). Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначена Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у цих правовідносинах. Пунктом 16 ст.2 цього Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом, а відповідно до п.6 ст.2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Тому, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми вказаного Закону є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Наслідки запровадження тимчасової адміністрації регулюються ст.36 вказаного Закону України. Так, відповідно до ч.5 ст.36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання або неналежне виконання зобовязань перед кредиторами та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів). Після запровадження у банку тимчасової адміністрації та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку з дотриманням принципів черговості за ст.52 Закону України «Про банки та банківську діяльність», та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобовязання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом. Частиною 6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті, не поширюються на зобовязання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Судом встановлено, що з урахуванням закінчення строку депозитного вкладу 16 липня 2014 року, Фондом гарантування вкладів через ПАТ «Банк Михайлівський» позивачу 18 грудня 2014 року виплачено 200000,00 грн. в порядку виконання зобовязань за депозитним договором від 16 січня 2014 року, що підтверджується заявою на видачу готівки №1849337 від 18 грудня 2014 року (а.с.48). Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Частиною 1 ст. 46 Закону визначені наслідки призначення уповноваженої особи Фонду, відповідно до якої така особа від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обовязків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду. Так, Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: 1) виконує повноваження органів управління банку; 2) приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; 3) складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; 4) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; (ч.1 ст. 48 Закону). Після цього, Уповноважена особа Фонду вживає заходи з підготовки задоволення вимог кредиторів, передбачені ст. 49 Закону, зокрема, припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами, а протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст. 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Відповідно до ч.ч.3-6 ст. 49 Закону реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Таким чином, враховуючи наведені вимоги норм спеціального для виниклих між сторонами у цій справі правовідносин, вимоги про зобов?язання включення позивача в реєстр акцептованих вимог кредиторів на суму залишку невідшкодованого депозиту в розмірі 140854,00 грн. (еквівалентно 8931,77 доларів США) під час дії тимчасової адміністрації в банку відповідача є передчасними, оскільки такий реєстр складається лише після початку процедури ліквідації, а інші вимоги позивача як вкладника забезпечені гарантованою сумою відшкодування у 200000,00 грн., виплаченою 18 грудня 2014 року, у зв?язку з чим позовні вимоги в підтриманій у судовому засіданні частині задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed