overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 08.05.2014 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені з січня 2017 року. Спір щодо спільного майна відсутній. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав та просив суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2014 року, від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2017 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 25.11.2005 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені з січня 2017 року, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просив суд його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2005 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу позивачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 27.08.2011 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені з червня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2011 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з червня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі 19.11.2011 року, який 24.04.2017 року було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва та від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача ? частину заробітку /доходу/ відповідача щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду клопотання, в якому повідомив про визнання позову та просив розглядати справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки (ст.. 191 СК України). Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно від дня пред'явлення позову, а саме : з 30.01.2017 року до повноліття дитини але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі який 25.07.2000 року було розірвано та від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача ? частину заробітку /доходу/ відповідача щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбів 25.07.2000 року зроблено відповідний запис, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки (ст.. 191 СК України). Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дочки, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно від дня пред'явлення позову, а саме : з 31.01.2017 року до повноліття дитини але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

У січні 2017 року позивач звертається до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] вимогами якого є розірвання шлюбу зареєстрованого 06.10.1990 року, актовий запис № 5366. Предметом позову є розірвання шлюбу, підставою позову є припинення шлюбних відносин. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2017 р. провадження у справі відкрито. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.04.2018 р. визначений порядок розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.07.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на те, що сторони близько трьох років сторони проживають в різних кімнатах, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету сторони не мають. Відповідач позов визнала, проте заперечує надані пояснення позивача, пояснила що сторони не проживають разом з серпня 2011 року, хоча і живуть в одній квартирі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.10.1990 року, про що Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених у м. Києві зроблено актовий запис № 5366 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

У січні 2017 року позивач звертається до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] з вимогами розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.04.2017 року Відділом цивільної реєстрації адміністрації самоврядування Шяуляйського району у м. Шауляй, Литва (актовий запис № 46) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2018 р. провадження у справі відкрито. Позивач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, представник позивача через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2017 року про що Відділом цивільної реєстрації адміністрації самоврядування Шяуляйського району у м. Шауляй, Литва зроблено актовий запис № 46, що підтверджується записом про реєстрацію шлюбу (а.с.8). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У січні 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 30 будинку № 77 корпус 4 по вул. Янтарній у м. Дніпро. В позовній заяві позивачі посилаються на те, що відповідач з 2014 року не проживає у спірній квартирі. Просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися квартирою № 30 будинку № 77 корпус 4 по вул. Янтарній у м. Дніпро. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що відповідач колишній співмешканець сестри позивачів [PERSON] Після смерті сестри відповідач забрав свої речі і виїхав із квартири. Зараз у квартирі ніхто не проживає тому, що квартира потребує капітального ремонту. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений згідно правил ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а. с. 36). Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, показання свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачам на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2016 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно належить на праві власності квартира № 30 в будинку № 77 корпус 4 по вул. Янтарній в м. Дніпро. У спірній квартирі зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою КВЖРЕП Індустріального району № 4434 від 22.02.2016 року. Відповідач був співмешканцем [PERSON], колишньої власниці спірної квартири. [PERSON] померла 02.04.2011 року. Після її смерті відповідач залишився проживати у квартирі, однак з 2014 року у спірній квартирі не проживає. Речей відповідача у квартирі немає. Це підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також не проживання відповідача підтверджується актом від 20.10.2016 року. Позивачі вимушені, як власники квартири, нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та квартирну плату за відповідача, який зареєстрований у квартирі, але там не проживає, та позбавлені можливості користуватися своєю квартирою на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає у здійсненні права власності позивачів на спірну квартиру і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

У січні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 21 вересня 2002 року зареєстрували шлюб у Полтавському міському відділі РАГС Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №1261. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Їхнє сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки, вони стали чужими людьми, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а тому просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дівоче Сухоручкіна. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутність, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Полтавському міському відділі РАГС Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №1261. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Спір про поділ майна між позивачем та відповідачем відсутній. Неповнолітня донька залишаються проживати з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved