Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у розмірі 7 200,58 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 1 378,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що між підприємством та відповідачами встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпропетровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування позивачу, абоненту відкритий особовий рахунок № 945412000007. Проте, відповідач не добросовісно віднесся до сплати вищевказаних послуг, не сплачував за надані йому послуги водопостачання і водовідведення. У звязку з чим сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS], де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON], станом на 01 липня 2016 року складає 7 200,58 грн. Позивач звертався до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості. Однак, ухвалою суду від 20.07.2015 року у прийняття заяви про видачу судового наказу було відмовлено. Добровільно сплатити заборгованість відповідач не бажає, а тому, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (вул. [PERSON]) в м. Дніпропетровську, що підтверджується договором купівлі-продажу від 14 травня 2005 року (а.с. 18). Позивач - Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради є комунальним унітарним комерційним підприємством, яке надає послуги водопостачання та водовідведення, в тому числі й в\~квартиру [ADDRESS] (вул. [PERSON]) в м. Дніпропетровську. Відповідачу був відкритий особовий рахунок № 945412000007 на імя [PERSON], за яким він повинен був сплачувати комунальні послуги щомісячно. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно яких Позивач надавав Відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а Відповідач був зобовязаний сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо щомісячної оплати наданих позивачем послуг станом на 01 липня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 7 200,58 грн., яку відповідач добровільно не погашає, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6). Також, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач вже звертався до суду 25 червня 2015 року з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. Однак, ухвалою суду від 20 липня 2015 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу було відмовлено (а.с.5). Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року\~за\~№ 1875-ІV, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У ст.68 ЖК України зазначено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання», споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов'язку. Відповідно до\~ст.526 ЦК України,\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за надані послуги водопостачання і водовідведення станом на 01 липня 2016 року у розмірі 7 200,58 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідач на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved