Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із даним позовом, в якому просять визнати за ними у рівних частинах по 1/3 за кожним право власності на житловий будинок загальною площею 118,2 кв.м, житловою площею 74,3 кв.м, прибудову «а», тамбур «а2», ґанок та господарські будівлі і споруди: сарай «Б», погріб «В», вбиральня «Д», колонка «К», огорожа «N2» ворота з хвірткою «N3», що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Київська, 102. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилається на те, що 27 грудня 2011 року помер [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне останньому майно, а саме вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями. У визначений законом строк вони, як спадкоємці за законом звернулися до Броварської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини померлого. Разом із тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок під № 102 по вулиці Київська у селі Княжичі Броварського району Київської області їм відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно, та рекомендовано звернутися до суду. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявилися. 04 вересня 2017 року надали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання свого представника не направила. 04 вересня 2017 року представник відповідача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд даної справи у її відсутність, в якій також вказала про визнання позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27 грудня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 233493, виданим 29 грудня 2011 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 79 (а.с.9). Із матеріалів дослідженої судом копії спадкової справи № 768/2016 до майна померлого 27 грудня 2011 року [PERSON] вбачається, що до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] із відповідними заявами про прийняття спадщини. Факт прийняття ними спадщини підтверджено довідками, виданими [PERSON] сільською радою Броварського району Київської області від 02 листопада 2016 року № 2600 й від 19 грудня 2016 року № 4000, в яких є відмітки про постійну реєстрацію та проживання спадкоємців у спадковому будинку разом зі спадкодавцем, та відсутня відмітка про їх вибуття. Факт належності позивачів до спадкоємців першої черги за законом підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та [PERSON] й свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] й [PERSON] Відповідно до листа Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 24 грудня 2016 року № 5198/0214 [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомлено, що для оформлення спадщини за законом та видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 102 по вулиці Київська у селі Княжичі Броварського району Київської області після смерті [PERSON], який помер 27 грудня 2011 року, необхідно надати документи, що посвідчують право власності на зазначене нерухоме майно. У разі відсутності такого документу, позивачу рекомендовано звернутися до суду по питанню визнання права власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як вбачається із довідки № 2708 від 15 листопада 2016 року, виданої [PERSON] сільською радою Броварського району Київської області та витягів із погосподарської книги [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області за 2011-2015 роки особовий рахунок № 565 власником житлового будинку у селі Княжичі Броварського району Київської області по вулиці Київська, 102 є [PERSON], який помер 27 грудня 2011 року. Інформація про правовстановлюючі документи, які стосуються будинку по вищезазначеній адресі в сільській раді відсутня. Згідно із довідкою № 06430 від 25 листопада 2016 року, виданою комунальним підприємством Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» станом на 01 січня 2013 року інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок № 102 по вулиці Київська у селі Княжичі Броварського району Київської відсутня. Відповідно до проведеної 25 листопада 2016 року технічної інвентаризації за вказаною адресою обєкти, які відповідно до діючого законодавства вважаються обєктами самочинного будівництва не виявлені. Із копії технічного паспорту на житловий будинок видно, що за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Київська, 102 знаходяться: житловий будинок, (позначений на плані літ. «А-1»), загальною площею 118,2 кв.м, житловою площею 74,3 кв.м з прибудовою, тамбуром, ґанком, сараєм, погребом, вбиральнею, колонкою, огорожею, воротами з хвірткою. Згідно із статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Правилами статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Правилами статті 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved