overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач останнім часом не надає матеріальну допомогу, їй одній важко утримувати дитину, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги із підстав викладених у ній. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив визначити розмір аліментів у сумі 500 грн. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що дитина знаходиться на утриманні своєї матері, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 700 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач останнім часом не надає матеріальну допомогу, їй одній важко утримувати дитину, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, просить, уточнивши позовні вимоги, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги із підстав викладених у ній. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив визначити розмір аліментів у сумі 400 грн. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що дитина знаходиться на утриманні своєї матері, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебували у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач останнім часом не надає матеріальну допомогу, їй одній важко утримувати дитину, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, просить, уточнивши позовні вимоги, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги із підстав викладених у ній. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив визначити розмір аліментів у сумі 400 грн. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що дитина знаходиться на утриманні своєї матері, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просив суд стягнути з відповідача суму банківського вкладу по договору банківського рахунку фізичної особи №008-20516-210213 від 21.02.2013 року в розмірі 4653,11 доларів США. Свої позовні вимоги він обґрунтував тим, що 21.02.2013 року між ним та відповідачем було укладено Договір банківського рахунку фізичної особи №008-20516-210213, за умовами якого було відкрито поточний рахунок [NUMBER] у доларах США та нараховувались відсотки на залишок коштів на Рахунку на умовах «Ощадна картка №1». Вказав, що дізнавшись про запровадження тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк», він звернувся до відповідача та отримав у відділенні банку частину депозиту за договором у сумі 200000 грн. (суму граничного розміру відшкодування коштів за вкладами). Зазначив, що згідно довідки АТ «Дельта Банк» станом на 16.07.2015 року залишок коштів на рахунку [NUMBER], відкритого на його ім'я, становить 4653 доларів США11 центів. Вказав, що посилаючись на введення у банку тимчасової адміністрації, відповідач не провернув залишок коштів, а тому просив суд задовольнити його позов та стягнути з відповідача вкладні грошові кошти у сумі 4653,11 доларів США. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи. Його представник за довіреністю [PERSON] (а.с.9) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилався на обставини та докази, які містяться у позовній заяві. Представник відповідача Момот Є.С., який діє на підставі довіреності від 05.10.2015 року в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був належним чином повідомлений, надав письмові заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що Постановою НБУ №150 від 02.03.2015 року АТ «Дельта Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних. Тому,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні у позивача та продовжує навчання у ДНЗ «Центр професійної освіти інформаційних технологій, поліграфії та дизайну м. Києва». На підставі викладеного вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на користь дитини матеріальну допомогу у зв'язку із продовженням навчання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення ним 23-х річного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти заявленого розміру аліментів не заперечував. Вислухавши пояснення учасників, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також сама дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином сторін у справі. На даний час навчається на денному відділенні у ДНЗ «Центр професійної освіти інформаційних технологій, поліграфії та дизайну м. Києва», термін навчання по червень 2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що дитина продовжує навчання, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну допомогу у зв'язку із продовженням навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183, 200 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 13 грудня 2003 року. Від шлюбу мають дочку: [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися більше двох місяців, сторони фактично разом не проживають, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити, просить після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 грудня 2003 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2019. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дочку - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 29 вересня 1995 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сімї. Протягом пяти років ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Час Київщини» № 36 (179) від 25 вересня 2015 року. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 1995 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-БК № 365321 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва, актовий запис № 1192. Від сімейного проживання позивач і відповідач дітей не мають. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебувала у шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем не склались, мешкають окремо, відповідач участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає, чим ставить її в скрутне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно, до повноліття дитини на її користь. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про причину не явки не повідомив. 26 листопада 2015 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, [PERSON] та [PERSON], 28 квітня 2007 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі РАЦС Криворізького міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 266. Від шлюбу, подружжя мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказане стверджується копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 6-7). Як убачається з матеріалів справи, неповнолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати та утримувати неповнолітню дитину, тому була змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання та забезпечення малолітнього сина не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Аліментних стягнень за виконавчими листами на користь третіх особі відповідач не має, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти у вказаному розмірі. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на зазначене, перевіривши та дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, та такими, що відповідають вимогам ст. 180 СК України, а тому підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судовий збір по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась з позовною заявою до суду про стягнення з [PERSON]. аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягала і в разі неявки відповідача у судові засідання не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 15) Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги визнав. (а.с. 11 ). Позов підлягає задоволенню. Згідно матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 серпня 2006 року. Сторонам присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження у подружжя народилася дочка [PERSON], 01.09.2009 року (а.с. 5). Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, ухиляється від її матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину. Оголосивши матеріали справи, суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/4 частини доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась у суд з дійсною позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем. Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось, виявилось різне сприйняття сімейного життя, несумісність характеру. Вказувала, що спільне господарство та спільне життя між нею та відповідачем не ведеться, шлюб існує формально. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу.В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №197339 вбачається, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу Пудовкіна) [PERSON], [INFO], 11.10.2012 року було укладено шлюб, який був зареєстрований у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом із позивачем. Судом встановлено, що подружжя не заперечує проти розірвання між ними шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в звязку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved