Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У січні 2017 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.11.2013 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2006994363 (далі по тексту - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти, а саме: 15 800 грн. 00 коп. - на споживчі цілі; 3 981 грн. 60 коп. - на придбання послуг у продавця, зі сплатою за користування кредитними коштами 0,01% річних та з остаточним поверненням 30.11.2016. Разом з тим, відповідач не виконує належним чином умови Кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 24.11.2016 у нього утворилась заборгованість у розмірі 20 643 грн. 38 коп., з яких: 17 033 грн. 06 коп. - заборгованість за кредитом; 0 грн. 82 коп. - відсотки за користування кредитом; 3 609 грн. 50 коп. - комісія за розрахункові операції. З огляду на укладений між ПАТ «ОТБ Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Договір факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги за укладеним з відповідачем Кредитним договором, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 20 643 грн. 38 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та одночасно зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. На підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, суд, визнавши причини неявки відповідача неповажними, вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом, 30.11.2013 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем було укладено Кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти, а саме: 15 800 грн. 00 коп. - на споживчі цілі; 3 981 грн. 60 коп. - на придбання послуг у продавця, зі сплатою за користування кредитними коштами 0,01% річних та з остаточним поверненням 30.11.2016 (а.с. 9-11). Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором перед відповідачем, надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 19 781 грн. 60 коп. 22.12.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу №22/12/14/1-1, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримало право вимоги за кредитними договорами. (а.с. 19-22) Як вбачається з витягу з Акту приймання-передачі реєстру боржників від 22.12.2014 до вказаного Договору факторингу, ПАТ «ОТП Банк» передало ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за Кредитним договором, укладеним з відповідачем, що відповідає вимогам ст.ст. 512, 514 ЦК України. (а.с. 23) Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 1.2.1. Кредитного договору, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Відповідно до п. 1.4.4. Кредитного договору, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного договору. Разом з тим, взяті на себе за Кредитним договором зобов'язання, зокрема: з погашення суми кредиту та процентів відповідачем не були виконані, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість за Кредитним договором. Про наявну заборгованість за Кредитним договором та її погашення відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується письмовим повідомленням від 05.01.2015 (а.с. 17). Проте, заборгованість за Кредитним договором відповідачем погашена не була, що змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість за Кредитним договором станом на 24.11.2016 складає 20 643 грн. 38 коп., з яких: 17 033 грн. 06 коп. - заборгованість за кредитом; 0 грн. 82 коп. - відсотки за користування кредитом; 3 609 грн. 50 коп. - комісія за розрахункові операції. (а.с.18). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп., що документально підтверджено. (а.с. 2-3) Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved