Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У січні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив про те, що згідно договору б/н від 17 липня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 4400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов даного кредитного договору, позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 44786,25 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 17 липня 2013 року відповідач підписав анкету-заяву, згідно якої отримав кредит у розмірі 4400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписанням анкети-заяви відповідач ствердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку, які викладені на інтернет-сайті позивача, що підтверджує приєднання відповідача до кредитного договору. Позивач по справі обовязки, покладені на нього договором виконав та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Пунктом 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено обов'язок Клієнта погашати заборгованість по Кредиту, процентах за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Відповідач належним чином зобов'язання за Договором не виконував, в результаті чого відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 17 липня 2013 року, станом на 31 жовтня 2016 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 44786,25 грн., з яких: 4309.61 грн. - заборгованість за кредитом, 34588.11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3279.66 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2108.87 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до положень ст.ст.525, 526, 546, 549, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог укладеного договору [PERSON] не виконав взяті на себе договірні зобов'язання. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, в звязку з чим підлягають до задоволення. Судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду, суд вважає необхідним в силу ст.88 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 525, 526, 546, 549, 611, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved