Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила визнати недійсною, з підстав визначених ч.1 ст.225 ЦК України, заяву [PERSON], посвідчену 23 жовтня 2008 року секретарем виконкому Власівської селищної ради Коваль Галиною Трифонівною, зареєстрований в реєстрі за №1015, про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON]. Зазначала, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки [PERSON] та [PERSON] Згідно заповіту [PERSON] від 09 грудня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Москаленко Н.І., зареєстрованого в реєстрі за №1-3135, її брату [PERSON] мати заповіла квартиру [ADDRESS]. 23 жовтня 2008 року [PERSON] складено заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], підпис на якій посвідчено секретарем виконкому Власівської селищної ради. [PERSON], який є її рідним братом, помер [INFO], через що свідоцтво про право на спадщину ним не отримано. Після його смерті до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися дружина померлого - [PERSON] та син [PERSON]. Звернувшись до суду із позовом, [PERSON] посилалася на те, що внаслідок черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран голови її брат [PERSON] не міг керувати своїми діями та перебував у недієздатному стані 23 жовтня 2008 року, тобто в момент підписання заяви про прийняття спадщини, що позбавило його можливості керувати своїми діями та усвідомлювати їх, а тому на підставі ст.225 ЦК України просила суд визнати заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері, - недійсною. До участі у справі залучено відповідачем [PERSON], сина [PERSON], та третіх осіб державного нотаріуса Світловодської міської державної нотаріальної контори Москаленко Н.І., секретаря виконавчого комітету Власівської селищної ради Коваль Г.Т. Під час судового розгляду представник позивача - [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилися, просили суд розглянути справу за їх відсутності (а.с.57, том №1, а.с.54, 121 том №2). Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON], яка є донькою [PERSON] і [PERSON] заперечували проти позовних вимог, та пояснили, що після виписки [PERSON] з лікарні у серпні 2008 року він знаходився весь час дома. Вони як дружина і донька доглядали його і стан його здоров'я поступово покращувався. У вересні 2008 року [PERSON] став самостійно ходити по квартирі, розмовляв з ними. Двічі вони супроводжували його на прийом до лікаря Власівської лікарської амбулаторії, останній раз 21 жовтня 2008 року. На прохання [PERSON] у жовтні 2008 року вони двічі запрошували секретаря Власівської селищної ради Коваль Г.Т. для оформлення довіреності на ім'я дочки, та для оформлення заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері. Вказані оформлені документи були підписані особисто [PERSON] після їх зачитування та роз'яснення їх суті. [PERSON] з серпня 2008 року і до дня своєї смерті [INFO] усвідомлював значення своїх дій, міг ними керувати, а тому відповідачі просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON]. У судові засідання не з'явився представник третьої особи - Світловодської державної міської нотаріальної контори, просив розгляд справи провести без участі його представника, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Третя особа - секретар Власівської селищної ради м. Світловодська Кіровоградської області Коваль Г.Т. в судовому засіданні пояснила, що дійсно 23 жовтня 2008 року, нею посвідчено справжність підпису [PERSON] на заяві про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON]. Психічний стан [PERSON] під час підписання заяви у неї не викликав занепокоєння, вона з ним розмовляла, він відповідав на її питання і свої дії розумів, сумнівів в його дієздатності не виникало і не було, тому причини для відмови у посвідченні правочину у неї були відсутні. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, враховуючи, що сторони надали суду всі наявні докази, яких достатньо для вирішення спору між ними, виходячи з встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до таких висновків. Так, між сторонами виник спір щодо дійсності вчиненого правочину спадкоємцем [PERSON] від чого залежать їх, як спадкоємців, права та інтереси. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 15 січня 2013 року, у задоволенні даного позову [PERSON], поданого 23 серпня 2011 року, відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2013 року рішення Світловодського міськрайонного суду від 02 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 15 січня 2013 року скасовано, справа направлена до суду на новий судовий розгляд. Скасовуючи судові рішення судів першої та другої інстанції Вищий спеціалізований суд України зазначив, що суд не вирішив питання щодо психічного стану [PERSON] у момент вчинення заяви про прийняття спадщини з огляду на тимчасові розлади здоров'я, безпідставно відмовив в задоволенні клопотання представника позивача про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, проте у рішенні послався на висновок експертизи, проведеної в іншій справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] недійсною з підстав відсутності волевиявлення внаслідок застосування психологічного тиску. В судовому засіданні досліджено надані сторонами докази: - З копії заповіту від 09 грудня 2004 року видно, що [PERSON] заповіла [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.45, том №1); - З копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.44, том №1); - З копію заяви [PERSON] від 23 жовтня 2008 року адресованої Світловодській міській державній нотаріальній конторі про прийняття ним спадщини у виді квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] видно, що секретарем виконкому Власівської селищної ради засвідчена справжність підпису [PERSON], який зроблено у її присутності о 14 годині 20 хвилин на дому за адресою [ADDRESS] в зв'язку з хворобою довірителя (а.с.46, том №1); - З копій рішень №73 від 27 червня 2006 року, №3 від 19 листопада 2010 року виконкому Власівської селищної ради та Власівської селищної ради видно, що на секретаря виконкому селищної ради Коваль Г.Т. покладено виконання вчинення нотаріальних дій у виконкомі (а.с.104, том№1); - З копії письмової відповіді Комунальної установи «Лікарська амбулаторія» с. Власівка від 11 січня 2011 року видно, що карта амбулаторного хворого [PERSON], [INFO], відсутня, але згідно запису в журналі обліку амбулаторного прийому лікаря-невропатолога та усного пояснення лікаря [PERSON], хворий [PERSON] був нею оглянутий 21 жовтня 2008 року і на момент огляду у хворого були наявні когнітивні порушення, а саме: порушення пам'яті, критики та темпу мислення. Заключний діагноз: Тяжка черепно-мозкова травма, забій головного мозку важкого ступеню, субдуральна гематома від 02 липня 2008 року. Відновний період; - Матеріали справи містять дані того, що [PERSON] 02 липня 2008 року мав тяжку черепно-мозкову травму, забій головного мозку важкого ступеню, субдуральну гематому, але 01 серпня 2008 року був виписаний з лікарні у стані середньої тяжкості, в подальшому будь-яких офіційних даних про стан здоров'я спадкоємця немає, крім довідки медичної установи, написаної зі слів. - З довідок головного лікаря Світловодської центральної районної лікарні на запити суду [PERSON], [INFO], в період з 02 серпня 2008 року по 23 жовтня 2008 року на стаціонарному лікуванні не перебував (а.с.92,93,100,101, том №1); - З копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.192, том №1). Судом витребувано та досліджено копію спадкової справи №372 до майна померлої [INFO] [PERSON], яка розпочата 29 жовтня 2008 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом подану Світловодській міській державній нотаріальній конторі (а.с.124-178 том №1). Також, досліджено витребувану копію спадкової справи №440-2008 до майна померлого [INFO] [PERSON], яка розпочата 17 грудня 2008 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом подану Світловодській міській державній нотаріальній конторі 17 грудня 2008 року про прийняття спадщини померлого чоловіка [PERSON] (а.с.189-220, том №1). В судовому засіданні також оглядалися матеріали цивільної справи №2-8/2011 за позовом, який подавався 02 грудня 2008 року [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту [PERSON] від 09 грудня 2004 року недійсним, та про визнання недійсною заяви [PERSON] від 23 жовтня 2008 року про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON]. Так, з матеріалів вказаної справи видно, що [PERSON] 09 грудня 2004 року подарувала своїй дочці [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] (а.с.50). З копії заповіту від 09 грудня 2004 року видно, що [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 04 лютого 2011 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON]про визнання заповіту [PERSON], посвідченого 09 грудня 2004 року недійсним, та про визнання заяви [PERSON] від 23 жовтня 2008 року про прийняття спадщини недійсною та неподаною, та визнання його таким, що не прийняв спадщину, задоволено частково. Визнано недійсним заповіт [PERSON] від 09 грудня 2004 року, та визнано недійсною заяву [PERSON] від 23 жовтня 2008 року про прийняття спадщини. (а.с.172-177). Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2011 рокурішення Світловодського міськрайонного суду від 04 лютого 2011 року скасовано в частині визнання недійсними заповіту [PERSON] та заяви[PERSON] про прийняття спадщини. Ухвалено нове рішення яким відмовлено [PERSON] в задоволенні позову до [PERSON], [PERSON], [PERSON]про визнання недійсним заповіту [PERSON], посвідченого Світловодською міською державною нотаріальною конторою 09 грудня 2004 року за реєстром №1-3135, та про визнання недійсною заяви [PERSON] від 23 жовтня 2008 року про прийняття спадщини (а.с.227-230). З досліджених доказів судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки [PERSON] та [PERSON] Згідно заповіту [PERSON] від 09 грудня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Москаленко Н.І., за реєстром №1-3135, спадкодавець своєму синові [PERSON] заповіла квартиру [ADDRESS]. 23 жовтня 2008 року спадкоємець [PERSON] звернувся до Світловодської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Через хворобу, підпис спадкоємця на даній заяві 23 жовтня 2008 року за місцем його проживання посвідчила секретар виконкому Власівської селищної ради Коваль Г.Т., з занесенням до книги виконання нотаріальних дій за реєстром №1015. Заява [PERSON] надійшла до нотаріальної контори поштою 29 жовтня 2008 року і на її підставі нотаріусом заведено спадкову справу за №372-2008. [PERSON], який є рідним братом позивачки [PERSON], помер [INFO], через що свідоцтво про право на спадщину він не отримав. Після його смерті до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися дружина померлого - [PERSON] та син [PERSON]. На підтвердження обґрунтованості позовних вимоги представник позивача просила допитати свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її двоюрідною сестрою. Восени 2008 року вона з чоловіком [PERSON] двічі приходили провідувати [PERSON], який на її думку, знаходився в безпорадному стані. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив свідчення свідка [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з листопада 2006 року до січня 2014 року працювала лікарем-терапевтом Власівської лікарської амбулаторії і знає, що хворий [PERSON] у 2008 році лікувався у невропатолога. Амбулаторна карта [PERSON], як і всіх пацієнтів, зберігалася в реєстратурі. Всіх померлих, які були ліквідаторами наслідків аварії на ЧАЕС, направляють на розтин для чого рідним видають на підставі амбулаторної карти направлення для судмедексперта. На таких померлих осіб лікарське свідоцтво про причину смерті видає судмедекспертиза або патологоанатом, і лише на підставі їх документів, відділ РАЦС видає рідним свідоцтво про смерть. Місце знаходження амбулаторної карти хворого [PERSON] за період з серпня по листопад 2008 року їй не відоме, оскільки всі амбулаторні карти після огляду хворих вона повертає до реєстратуру. В судовому засіданні за заявою представника відповідача - [PERSON] її було допитано у справі як свідка. Свідок [PERSON] суду пояснила, що після звернення [PERSON] у грудні 2008 року до суду між ними виникла неприязнь. На прохання батька [PERSON], який був ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та внаслідок цього інвалідом 2 групи вона займалася його документами, зверталася до різних організацій. Від батька їй відомо, що у 2004 році його мати заповіла йому квартиру, а сестрі [PERSON] подарувала будинок. Після похорон бабусі [PERSON] 13 червні 2008 року її батько [PERSON] будучи у стані сп'яніння 02 липня 2014 року впав на сходах у під'їзді внаслідок чого отримав черепно-мозкову травму, після чого знаходився протягом місяця на лікуванні звідки виписався на початку серпня 2008 року. За час перебування дома стан здоров'я у її батька покращувався, він став підніматися з ліжка, ходити, і у жовтні 2008 року вільно ходив по квартирі, розмовляв, був постійно у свідомості, і міг висловлювати свої бажання. 17 жовтня 2008 року батько надав на неї для отримання грошової допомоги та для оформлення спадщини після смерті бабусі довіреність, яку оформляла та засвідчувала у них на дому секретар Власівської селищної ради Коваль Г.Т. Наприкінці жовтня 2008 року вона з матір'ю супроводжували [PERSON] на огляд та були у лікаря [PERSON] та лікаря-невропатолога [PERSON]. Після смерті бабусі [PERSON] забрала всі документи, не повертала також і свідоцтво про народження самого [PERSON], та чинила різні перешкоди щоб [PERSON] не вступив у спадщину. На прийомі у нотаріуса вона дізналася, що заяву про прийняття спадщини можна засвідчити у секретаря Власівської селищної ради, після чого пішла на прийом до секретаря Коваль Г.Т. Її батько [PERSON] не збирався відмовлятися від спадщини за заповітом своєї матері [PERSON] Так як її батько не міг далеко ходити, його заяву про прийняття спадщини секретар Коваль Г.Т. завірила на дому в її, та в присутності [PERSON] На запитання Коваль Г.Т. її батько відповідав, та питав де він повинен розписатися, після чого підписав заяву про прийняття спадщини після своєї мами, та підписався в журналі реєстрації нотаріальних дій. Після смерті батька вона зверталася до лікаря [PERSON] для видачі свідоцтва про смерть батька, і за її роз'ясненнями про необхідність проведення розтину батька отримувала від [PERSON] направлення на розтин. Картку вона віддала лікарю [PERSON], від останньої одержала направлення на розтин батька, і більше ту картку не бачила. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] заявила клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи для з'ясування таких питань: 1. Чи міг [PERSON] у період з 02 липня 2008 року по 01 серпня 2008 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? 2. Чи міг [PERSON] у момент підписання ним заяви про прийняття спадщини від 23 жовтня 2008 року повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? 3. Як отримана [PERSON] черепно-мозкова травма вплинула на його здатність усвідомлювати значення своїх дій? Представник проведення експертизи просила доручити лікарям Черкаської обласної психіатричної лікарні мотивувавши, що вказаними експертами експертиза буде проведена протягом місяця, і вказана лікарня знаходиться ближче до м. Світловодська. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти призначення експертизи, але заперечувала проти доручення експертизи лікарям Черкаської обласної психіатричної лікарні, просила доручити її проведення експертам Кіровоградської обласної психіатричної лікарні. Для проведення експертизи судом витребувано зі Світловодської ЦРЛ медичну карту №2575 стаціонарного хворого [PERSON], [INFO], та з супровідним листом головного лікаря Світловодської центральної районної лікарні на запит суду надана вказана медична карта №2575, з якої видно, що хворий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні в період з 02 липня 2008 року по 01 серпня 2008 року в зв'язку з закритою черепно-мозковою травмою (а.с.148, том №2). Згідно матеріалів справи після виписки з травматологічного відділення ЦРЛ [PERSON] лікувався дома під наглядом лікаря невропатолога Комунальної установи «Лікарська амбулаторія». В судовому засіданні зі слів його рідних стан здоров'я [PERSON] поступово покращувався, дома він став рухатися по квартирі, у жовтні 2008 року вимовляв окремі слова вільно ходив по квартирі, був у свідомості та висловлював свої бажання В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який був ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 2 групи, 21жовтня 2008 року, у супроводі рідних самостійно прибув на огляд до лікарів Комунальної установи «Лікарська амбулаторія», які підтвердили відновлення його стану здоров'я. Місце знаходження карти амбулаторно хворого [PERSON], [INFO], яка велася Комунальною установою «Лікарська амбулаторія» Власівської селищної ради, судом не встановлено. Інших медичних документів та будь-яких доказів про фізичний та психічний стан [PERSON] станом на 23 жовтня 2008 року сторони для проведення посмертної психіатричної експертизи суду не надали. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 19 лютого 2014 року у справі призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам Кіровоградської обласної психіатричної лікарні. На вирішення експертів судом винесено такі питання: 1. Як отримана [PERSON] черепно-мозкова травма вплинула на його здатність усвідомлювати значення своїх дій? 2. Чи міг [PERSON], [INFO], після отримання черепно-мозкової травми у період з 02 липня 2008 року по 01 серпня 2008 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? 3. Чи міг [PERSON] у момент підписання ним заяви про прийняття спадщини від 23 жовтня 2008 року повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? З висновку посмертної судово-психіатричної експертизи №347 від 04 липня 2014 року видно, що отримана [PERSON] черепно-мозкова травма вплинути на різну ступінь виразності кількісної характеристики його стану свідомості, що унеможливлює оцінку його психічного стану на період з 02 липня 2008 року по 01 серпня 2008 року. Надалі, за відсутності медичної документації стан здоров'я [PERSON] невідомий, в тому числі і 23 жовтня 2008 року. Тому відповідь на питання - Чи міг [PERSON] у момент підписання ним заяви про прийняття спадщини від 23 жовтня 2008 року повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не представляється можливим. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено поняття «Презумпція психічного здоров'я», встановлено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин недієздатною, позов про визнання правочину недійсним може пред'явити її опікун. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Порушивши у серпні 2011 року перед судом вказаний спір позивачка [PERSON] в жодне судове засідання не з'явилася, тим самим, ухилилася від надання як доказів особистих пояснень, що дає суду підстави вважати, що позивачка не скористалася своїм правом доводити обгрунтованість підстав своїх вимог. Крім цього, з матеріалів справи видно, що після випадку з [PERSON] 02 липня 2008 року, внаслідок якого він перебував у тяжкому стані, позивачка [PERSON], яка є його рідною сестрою, не відвідувала [PERSON] не цікавилася та не турбувалася станом його здоров'я, не надавала братові будь-якої посильної допомоги, що дає суду підстави вважати про недоброзичливе ставлення [PERSON] до хворого брата. З пояснень відповідача та показань свідка [PERSON] вбачається, що між позивачкою [PERSON] та її братом [PERSON] за його життя склалися недоброзичливі стосунки. Показання свідків подружжя [PERSON] щодо стану здоров'я [PERSON] восени 2008 року, судом відкидаються як неналежні і недостовірні докази, оскільки судом встановлено що вони не є конкретними, контакти свідків з [PERSON] мали епізодичний характер - лише два протягом трьох місяців короткочасних відвідування, між свідками та сім'єю відповідачів склалися недовірливі стосунки, а відтак суд розцінює їх показання про безпорадний стан здоров'я хворого лише як їх припущення, які в силу зазначеного не є доказами. Показання свідка [PERSON] не вказують та не доводять будь-яких обставин, на які посилається позивач для обґрунтування позову, щодо хворобливого психічного стану [PERSON], а навпаки свідчать, у сукупності з іншими доказами, лише про покращення фізичного стану [PERSON], який до виникнення травми був інвалідом 2-ї групи. Відсутність амбулаторної карти [PERSON] з відомостями про його стан здоров'я в період з 02 серпня по 23 жовтня 2008 року сама по собі, не доводить обставини на які посилається позивач в обґрунтування свого позову. При цьому, висновок посмертної експертизи узгоджується з доказами, які надані відповідачами в підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог, та які досліджені судом й результат їх оцінки викладено вище у даному рішенні. Вказані докази у своїй єдності та сукупності є взаємодоповнюючими, та не суперечать один одному, фактичні дані, які встановлені дослідженими доказами не викликають у суду сумніви в достовірності доводів відповідачів, які нічим не опорочені, та які повністю спростовують доводи позивача. Будь-яких інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували б перебування [PERSON] 23 жовтня 2008 року під час підписання заяви про прийняття спадщини у такому стані, в якому б він не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними, позивачем та його представником суду не надано, і в судовому засіданні не встановлено, а відтак позивачкою в установленому порядку не доведено, що [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними в момент підписання 23 жовтня 2008 року заяви про прийняття спадщини, в зв'язку з чим в її позовних вимогах належить відмовити повністю. Долю судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed