Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

У січні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Фонду соціального страхування України в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровської області та просила суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що з 1967 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , вони вели спільне господарство і проживали разом у квартирі [ADDRESS] . [INFO] її чоловік помер. До смерті чоловіка, знаходилась на його утриманні. Так сама отримувала пенсію, але сукупний дохід чоловіка перевищував її дохід, оскільки він окрім пенсії також отримував соціальну допомогу, оскільки чоловік при житті хворів на професійне захворювання. За станом здоров`я позивач потребує лікування, так як хворіє хворобу крові. Позивач вважає, що як утриманець має право на отримання соціальних виплат. З цього приводу зверталася до відповідача, але останній відмовили їй та запропоновано звернутись до суду для встановлення факту перебування на утриманні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримала вимоги викладені у заяві. Відповідач надав відзив на позов у якому не визнав заявлений позов повністю. Свої заперечення мотивував тим, позивач має самостійну пенсію, яка перевищує необхідний прожитковий мінімум встановлений законом. У зв`язку з цим вважав, що позивач не є утриманцем. В судовому засіданні представник відповідача Фонду соціального страхування України в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровської області - Бершадська Л.С. заперечення підтримала. Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 19 квітня 1967 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Інгулецького району м. Кривого Рогу зроблений відповідний актовий запис за №166, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.04.1978 року. [PERSON] та [PERSON] проживали разом у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання № 17935 від 06.12.2018 року, яка видана відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної у місті ради. (а.с.16) [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с.7) Відповідно до довідки про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом серії АА №0000187 від 23.11.2018 року, вбачається, що встановлено наявність зв`язку смерті [PERSON] з професійним захворюванням від 17.03.1994 року № 1459 та трудовим каліцтвом від 12.12.2017 року № 1481. (а.с.50) Крім того відповідно до відповіді на ухвалу суду від 24.01.2019 року заступником начальника відділу з питань виплати пенсії № 12 управління з питань виплати пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 923/04-14/16 від 25.03.2019 року, судом встановлено, що до смерті [INFO] [PERSON] отримував пенсію, яка на момент смерті складала 5344,04 грн. (а.с.42) Позивач отримує пенсію. Зокрема з січня 2018 року розмір пенсії становив - 1719,95 грн., а з грудня 2018 року отримує пенсію у розмірі 2713,34 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 3129181966151173 виданої Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. (а.с.44) Згідно п.п.6-8 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з подальшими змінами у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання його сім`ї виплачуються виплати на поховання та щомісячна страхова виплата особам, які мають на це право. Розмір цієї виплати встановлюється виходячи з розміру щомісячної страхової виплати потерпілого на день його смерті. Причинний зв`язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я має підтверджуватись висновками відповідних медичних органів. Згідно ст. 41 вказаного Закону у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні потерпілого, в тому числі особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону, які не працюють. За положеннями частин другої-четвертої статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Згідно роз`яснень, наданих в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 №5, визначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сімї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась [PERSON]., була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суди дійшли обґрунтованого висновку про можливість задоволення заяви. Ураховуючи зазначене позов слід задовольнити.

Outcome: approved