Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться в с.Лопянка, вул.Шевченка,149 Перемоги,28 Рожнятівського району Івано-Франківської області. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що 20 грудня 2002 року помер [PERSON]. Після його смерті, відкрилась спадщина на домоволодіння, яке розташоване в с.Лопянка, по вул.Шевченка,149. Вона, позивачка є спадкоємцем згідно складеного [PERSON] заповіту. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за заповітом, вона звернулася в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, представник відповідача позов визнав у повному обємі, а позивачка підтримує. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про смерть (а.с.6) підтверджено, що [PERSON] помер 20 грудня 2002 року. Заповітом (а.с.7) підтверджено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження на користь позивачки. Згідно довідки №853 виданої виконкомом Лопянської сільської ради (а.с.8) [PERSON] належав житловий будинок в с.Лопянка, по вул.Шевченка,149. Постановою нотаріуса від 19 липня 2017 року № 616/02-14 (а.с.14) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці відмовлено, у звязку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння. До позовних вимог про визнання права власності підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963 р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно доданих матеріалів встановлено, що позивачка на момент відкриття спадщини проживала разом з спадкодавцем та вступила в управління майном. Отже судом встановлено, що [PERSON] на день смерті був власником домоволодіння, яке знаходиться в с.Лопянка, по вул.Шевченка,149 Рожнятівського району Івано-Франківської області, позивачка є спадкоємцем по заповіту, проживала на момент відкриття спадщини та на даний час проживає у спадковому будинку, таким чином прийняла спадщину, тому за позивачкою слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 524, 548, 549\~ ЦК\~ України в редакції 1963 року,

Outcome: approved