Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору іпотеки недійсним. В обґрунтування позову зазначила, що 24 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-307/139/2008. В забезпечення виконання зазначеного кредитного договору укладено договір іпотеки №PML-307/139/2008. Даний договір іпотеки, на думку позивача, порушує її право, оскільки вона з 1996 року по теперішній час проживає однією сім'єю з [PERSON] За цей час у них народився син [PERSON] Договір іпотеки слід визнати недійсним, оскільки відповідач [PERSON], не отримував її письмової згоди на укладення цього договору. Крім того, укладаючи договір іпотеки не було одержано згоду органу опіки та піклування на його укладення, чим порушені права неповнолітньої дитини [PERSON], а тому позивач просила суд договір іпотеки №PML-307/139/2008, укладений між [PERSON] і ПАТ «ОТП Банк» визнати недійсним із застосуванням правових наслідків недійсного правочину, скасувати заборону на відчуження домоволодіння, яке знаходиться за адресою - [ADDRESS], зареєстрований за №9506 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, виключити з Державного реєстру іпотек запис про реєстрацію Договору іпотеки №PML-307/139/2008 від 24 червня 2008 року, укладеного між [PERSON] і ПАТ «ОТП Банк». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, на задоволенні позову наполягала, оскільки порушені права неповнолітньої дитини позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк» Шинкаренко С.О. в судовому засіданні пояснив, що з позовними вимогами не згоден, оскільки позивач надала нотаріально посвідчену згоду на укладення кредитного договору та договору іпотеки. Кредит [PERSON] брався саме на покупку домоволодіння [ADDRESS], а відтак на момент укладення договору іпотеки права та інтереси як позивача, так і неповнолітньої дитини [PERSON] нічим не порушено. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] до суду не з'явилася, надала заяву щодо розгляду справи за її відсутності та письмові пояснення, в яких зазначила, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки на укладення кредитного договору та договору іпотеки позивач [PERSON] надала свою згоду, яка посвідчена нотаріально, зазначивши при цьому, що договори купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки укладаються [PERSON] в інтересах сім'ї. Окрім цього, [PERSON] також була надана заява, якою останній повідомив, що на момент придбання домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою - [ADDRESS], він не перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак проживає однією сім'єю з [PERSON] Що стосується наявності неповнолітніх дітей, то в паспорті [PERSON] такі записи були відсутні, не повідомила про наявність дитини нотаріуса і сама позивач. Таким чином, просила відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Правом на звернення до суду за захистом наділена кожна особа у випадку порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, принцип чого закріплений ст. 3 ЦПК України. Відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Обов'язок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 24 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-307/139/2008, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 65000 доларів США (а.с.7). На забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором того ж дня між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений договір іпотеки №РML-307/139/2008, згідно з умовами якого останній передав в іпотеку банку домоволодіння та земельну ділянку, які розташовані за адресою [ADDRESS] (а.с.8-10). За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.16 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка набула чинності для України 27.09.1991), жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканість житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання. Частиною 4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» (в редакції закону який діяв на момент укладення спірного договору іпотеки) передбачено, що для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна. Згідно ч.4 ст.177 СК України дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, кредитний договір №ML-307/139/2008 24 червня 2008 року укладався саме для придбання нерухомого майна - домоволодіння та земельної ділянки, які розташовані за адресою [ADDRESS]. Цього ж дня укладався і спірний договір іпотеки. Таким чином, на момент передачі в іпотеку нерухомого майна - домоволодіння та земельної ділянки, які розташовані за адресою [ADDRESS], власником або користувачем даного нерухомого майна неповнолітня дитина [PERSON], 16 червня 1997 року не був, що також підтверджується умовами договору іпотеки проте, що іпотекодавець стверджує, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки не проживають та не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти (стаття 5 Договору іпотеки). За таких обставин, згода органу опіки та піклування на укладання спірного договору згідно чинного на момент укладання договору законодавства не вимагалася. Судом також встановлено, що на момент укладання кредитного договору та договору іпотеки позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. На укладання зазначених договорів позивач [PERSON] 24 червня 2008 року надала [PERSON] письмову згоду, посвідчену нотаріально, на отримання кредиту в розмірі 65 000 доларів США, на придбання домоволодіння та земельних ділянок, які розташовані за адресою [ADDRESS], з подальшим укладанням іпотечного договору, стверджуючи при цьому, що договір купівлі-продажу домоволодіння та земельних ділянок, які розташовані за адресою [ADDRESS] та договір іпотеки укладаються [PERSON] в інтересах сім'ї (а.с.26). Встановлені судом обставини спростовують твердження позивача [PERSON] у позовній заяві та її представника в судовому засіданні про порушення її прав та прав неповнолітньої дитини при укладанні договору іпотеки №РML-307/139/2008, згідно з умовами якого [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «ОТП Банк» домоволодіння та земельну ділянку, які розташовані за адресою [ADDRESS]. За таких підстав, при укладанні договору іпотеки №РML-307/139/2008 від 24 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] порушень чинного законодавства не встановлено, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу та компенсуванню не підлягають і відносяться на позивача.

Outcome: dismissed