Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончаровою О.С., належить квартира [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] - відповідач по справі. За вказаною адресою остання не проживає, житлом не користується, не сплачує комунальні платежі, обов`язків по утриманню житла не виконує, особистих речей в квартирі не має. Її реєстрація носить формальний характер, що створює перешкоди в реалізації позивачами в повному обсязі своїх прав та охоронюваних законом інтересів власника нерухомого майна. У зв`язку з вищевикладеним, просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов`язати виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради зняти [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Позивачі подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, не заперечують щодо заочного розгляду справи, просять позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомила та не подала відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивачів. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончаровою О.С., є позивач [PERSON] (а.с.6,7). Відповідно до запису у технічному паспорті на квартиру та довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідач [PERSON] є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с.11,12). Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном/ Як визначено ст. 163 ЖК УРСР, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу, тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного позовні вимоги в частині визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягають задоволенню. Проте, у задоволенні вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки він не є власником нерухомого майна, а отже не є належним позивачем по справі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, вказане рішення суду є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved