Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість на свою користь за кредитним договором № DNR0G200000367 від 08 червня 2007 року у розмірі 4285 доларів 79 центів США та сплачений судовий збір по справі у розмірі 1807 грн. 10 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № DNR0G200000367 від 08 червня 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4400,00 доларів США на термін до 08 червня 2027 року, та взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк», тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Згідно Статуту від 11.06.2018 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2018 року, найменування банку змінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість в позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи у його відсутність та ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № DNR0G200000367, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4400 дол. 00 центів зі сплатою 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно умов договору, на термін до 08 червня 2027 року. Відповідно до п. 2.2.2. договору № DNR0G200000367, відповідач взяв на себе обов`язок сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до умов договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Відповідно до п. 2.3.1. договору № DNR0G200000367, банк має право в односторонньому порядку збільшити розмір процентної ставки за користання кредиту. Відповідно до п. 3.2. договору № DNR0G200000367, при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 0,00 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Як зазначає у своїй позовній заяві позивач, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № DNR0G200000367 від 08 червня 2007 року заборгованість за ним станом на 01 листопада 2018 року склала 26 393 дол. 42 центи, яка складається з наступного: 4285 дол. 79 центів заборгованість за кредитом; 2621 дол. 21 цент - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 440 дол. 00 центів - заборгованість по комісії за користування кредитом; 19046 дол. 42 центи - заборгованість за пенею. Позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення частини заборгованості за кредитом та таким чином заборгованість до стягнення становить 4 285 дол. 79 центів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору, чим порушив право позивача на коштів за кредитним договором та вважає, що виниклі спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved