Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У серпні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, просив стягнути з відповідачів солідарно 53411,90 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 13 січня 2011 року придбав на прилюдних торгах будівлю бойлерної за адресою: [ADDRESS], загальною площею 97,3 кв.м., але рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 29 березня 2012 року протокол про проведення прилюдних торгів та свідоцтво про право власності на вказане майно визнано недійсними, що є підставою для відшкодування відповідачами витрачених ним грошових коштів. У вересні 2013 року [PERSON] змінив та доповнив позовні вимоги (т. 2, а.с. 33,34). Посилаючись на положення статті 216 ЦК України щодо правових наслідків недійсності правочину, просив суд солідарно стягнути з усіх відповідачів сплачені ним на прилюдних торгах 53411,90 грн. Представник державного підприємства «Укррезерв» в судове засідання не з»явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представники відповідачів - Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, Головного управління юстиції в Полтавській області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області - вважали, що підстав для солідарного стягнення сплачених [PERSON] на прилюдних торгах коштів немає. На їх думку повернути кошти позивачу має Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства в м. Керчі». Прокурор також просив суд стягнути кошти на користь позивача із Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства в м. Керчі», яке фактично їх отримало як стягувач у виконавчому провадженні. Відповідач [PERSON] заявив, що позовні вимоги до нього безпідставні, оскільки він є власником бойлерної, яку незаконно через недбалість державних виконавців продали позивачу з прилюдних торгів, визнаних судом недійсними. Ніяких коштів від [PERSON] він не отримував, тому й повертати не зобов»язаний. Відповідач Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства в м. Керчі» свого представника в судове засідання не направив. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Треті особи - КП «КМБТІ» та приватний нотаріус [PERSON] -просили суд слухати справу без їхної участі. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані ними докази, встановив наступні фактичні обставини справи: Відповідно до укладеного між Автозаводським відділом Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції та Полтавською філією державного підприємства «Укррезерв» договору №17070 від 29 жовтня 2010 року про надання послуг з організації та проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, останньому для реалізації з прилюдних торгів передано належне [PERSON] та арештоване державним виконавцем майно: будівлю бойлерної по [ADDRESS] 13 січня 2011 року [PERSON] придбав вказане майно на прилюдних торгах за 53411,90 грн., що підтверджується протоколом №17070 проведення торгів з реалізації належного [PERSON] нерухомого майна. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 29 березня 2012 року визнано недійсними прилюдні торги, проведені 13 січня 2011 року державним підприємством «Укррезерв»; визнано недійсним протокол № 17070 прилюдних торгів від 13 січня 2011 року, свідоцтво № 260 про право власності на будівлю бойлерної по [ADDRESS], видане [PERSON] приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області від 24 січня 2011 року. Спираючись на зазначене рішення Апеляційного суду Полтавської області, [PERSON] просить стягнути на його користь кошти, які він сплатив за будівлю бойлерної. Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2013 року були скасовані за касаційною скаргою заступника прокурора Полтавської області раніше ухвалені у справі рішення. Колегія суддів зазначила, що як і будь-який оспорюваний правочин, укладений на торгах договір купівлі-продажу відповідно до частини 3 статті 215 ЦК України може бути оспорений його сторонами та іншими заінтересованими особами. Поза увагою судів залишилось те, що стаття 1173 ЦК України регулює деліктні правовідносини, а цивільно-правовим наслідком визнання недійним укладеного на торгах договору відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України є реституція - повернення сторін договору до первісного стану. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Правова позиція Верховного Суду України про те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203,215 ЦК України), висловлена, зокрема, у Постанові ВСУ від 24 жовтня 2012 року у справі №6-116цс12. Сторонами такого правочину є покупець - учасник прилюдних торгів, яким може бути фізична чи юридична особа, і продавець - відділ ДВС в особі спеціалізованої організації, що організовує та проводить прилюдні торги за договором із державною виконавчою службою. Судом встановлено, що загальна сума коштів, які [PERSON] сплатив за бойлерну, становила 53411,90грн., з яких 4534,22 грн. - виконавчий збір, 7477,67 грн. - винагорода, яку отримало державне підприємство «Укррезерв», як спеціалізована організація, що проводила прилюдні торги, і 40808,01 грн. - кошти, які були перераховані Автозаводським ВДВС стягувачу - Кримському республіканському підприємству «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства в м.Керчі». Виконавчий збір в сумі 4534,22 грн. платіжним дорученням від 04 квітня 2013 року повернутий позивачу. Представник позивача [PERSON] цю обставину визнав. Рішенням Господарського суду Автономної республіки Крим від 10 червня 2013 року з Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства в м. Керчі» на користь Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ стягнуто безпідставно отримувані кошти в сумі 40808,01грн. Фактично зазначене рішення до цього часу не виконане. Згідно статті 1212 Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що у відповідності до статті 1212 ЦК України на користь [PERSON] з Державного підприємства «Укррезерв» підлягають стягненню 7477,67 грн. - безпідставно отриманої винагороди за проведення прилюдних торгів. Згідно частини 1 статті 216 ЦК України з продавця - Автозаводського відділу ДВС Кременчуцького МУЮ - на користь позивача слід стягнути 41400,01грн. в порядку реституції. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає, оскільки виконавчий збір в сумі 4534,22 грн. добровільно повернутий [PERSON] Автозаводським ВДВС платіжним дорученням від 04 квітня 2013 року. Законних підстав для солідарного стягнення коштів з інших відповідачів суд не встановив. На підставі викладеного, відповідно до статей 215-218 ЦПК України,

Outcome: partial