Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

У серпні 2015 року ТОВ «Конвалія 2012» звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості по оплаті за оренду житла. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить гуртожиток по вул. Святоюріївська,20 в м. Вишневе. 15.12.2010 року до директора КЖКП «Агропромбудіндустрія» [PERSON] звернулась Фірма «Т.М.М.» в особі начальника транспортного цеху [PERSON] з листом №14/12-01 в якому просило надати працівнику фірми [PERSON] три ліжко-місця в вищевказаному гуртожитку. Згідно зазначеного листа Фірма «Т.М.М.» доручала відповідачу укласти особисто договір оренди та гарантував своєчасну і в повному обсязіоплату. На підставі вищезазначеного листа Фірми «Т.М.М.» між КЖКП Агропромбудіндустрія» та Відповідачем було укладено Договір № 532 на оренду трьох ліжко- місць на строк з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р., який в подальшому автоматично пролонговувася. У відповідності до п. 1 Договору Орендодавець передав у строкове платне користування Орендарю 3 ліжко-місця в кімнаті № 532 гуртожитку за адресою вул. Святоюріївська, 20, у м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська обл. У відповідності до п.4.4 Договору ціна оренди за користування 1 ліжко-місцемстановить 264. 00 грн. за один календарний місяць та включає в себе плату за користування додатковим інвентарем, обладнанням та меблями, плату за комунальні послуги, фактичні витрати на утримання Гуртожитку та прибудинкової території, та сплачується Орендарем не пізніше 15-го числа кожного місяця за поточний місяць. В подальшому вартість оренди змінювалась з врахуванням фактичної вартості комунальних послуг. У відповідності до п.6 Договору несплата Орендарем орендної плати за два і більше місяців є підставою для розірвання договору Орендодавцем в односторонньому порядку. До квітня 2015 року відповідач сумлінно виконував свої зобов'язання щодо сплати орендної плати, а з квітня 2015 року перестав здійснювати платежі, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 5 244, 00 грн. У звязку з цим позивач запропонував відповідачу погасити заборгованість. Однак він проігнорував дану вимогу. Тому просили стягнути з відповідача на користь позивача 5244 гривень заборгованості по оплаті за оренду життя, судові витрати та витрати на правову допомогу. У ході розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги, посилаючись на те, що вказаний гуртожиток було передано до статутного капіталу Позивача [PERSON] Житлово-комунальним підприємствомАгропромбудіндустрія згідно акту приймання- передачі №26/12-1 від 19 березня 2013 року. До моменту передачі вказаною гуртожитку Позивачеві 15.12.2010 року до директора КЖКП «Агропромбудіндустрія» [PERSON] звернулась Фірма «Т.М.М.» в особі начальника транспортного цеху [PERSON] з листом № 14/12-01, в якому просило надати працівнику фірми [PERSON] три ліжко-місця в вищевказаному гуртожитку. Згідно зазначеного листа Фірма «Т.М.М.» доручала Відповідачу укласти особисто договір оренди та гарантував своєчасну і в повному обсязі оплату. На підставі вищезазначеного листа між КЖКП «Агропромбудіндустрія» та відповідачем перехід права власності - виплата повної вартості обладнання було укладено Договір № 223 на оренду двох ліжко-місць на строк з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р., який в подальшому автоматично пролонговувався. У відповідності до умов Договору Орендодавець передав у строкове платне користування Орендарю 3 ліжко-місця в кімнаті № 532 гуртожитку за адресою вул. Святоюріївська, 20, у м.Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., для тимчасового проживання. У відповідності до п.4.4 Договору ціна оренди за користування 1 ліжко-місцем становила264 грн. за один календарний місяць та включала в себе плату за комунальні послуги, фактичні витрати на утримання Гуртожитку та прибудинкової території, та мала сплачуватися Орендарем не пізніше 5-го числа поточного місяця (наперед за 1 місяць). В подальшому, відповідно до п. 5 Договору вартість оренди змінювалась з врахуванням змін цін і тарифів, а також фактичних витрат тепло- та електроенергії, водопостачання та водовідведення, яку Відповідач сплачував належним чином. Після переходу права власності на вказаний гуртожиток до Позивача між останнім та Відповідачем, на підставі листа Фірми «Т.М.М.» в особі начальника транспортного цеху [PERSON] з листом № 25/12-02 від 25.12.2012 р., було укладено Договір № 532 на оренду трьох ліжко-місць у гуртожитку ТОВ Конвалія 2012 від 01 грудня 2012 року. У відповідності до п.4.4 Договору ціна оренди за користування 1 ліжко-місцем становить 375, 00 грн. за один календарний місяць та включає в себе плату за користування додатковим інвентарем, обладнанням та меблями, плату за комунальні послуги, фактичні витрати на утримання Гуртожитку та прибудинкової території, та сплачується Орендарем не пізніше 15-го числа кожного місяця за поточний місяць. У зв'язку зі збільшенням розміру орендної плати між сторонами 01.10.2013 р. було переукладено Договір оренди зі строком дії з 01.10.2013 р. по 31.12.2014 р. У відповідності до п.1 Договору Орендодавець передав у строкове платне користування Орендарю 3 ліжко-місця в кімнаті № 525 гуртожитку за адресою вул. Червоноармійська, 5, м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н. Київська область. Згідно п. З Договору № 223 від 01.10.2013 року ціна оренди за користування 1 (одним) ліжко-місцем складала 425,00 грн., у т.ч. ПДВ. Тобто до сплати з Відповідача за один місяць оренди (за користування трьома ліжко-місцями) 1275,00 грн., у т.ч. ПДВ., які він сплачував. Відповідно до п. 13 Договору його дія закінчилася 31.12.2014 року. Розрахунок вартості оренди ліжко-місця проводиться згідно Планового кошторису витрат на утримання гуртожитку, що затверджується Директором ТОВ Конвалія 2012. До квітня 2015 року відповідач сумлінно виконував свої зобовязання щодо сплати орендної плати, а з квітня 2015 року перестав здійснювати платежі, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 5 244, 00 грн. У зв'язку з цим позивач запропонував відповідачу погасити заборгованість. Однак він проігнорував дану вимогу. З Акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2014-01.10.2015 року вбачається, що Позивачем зменшувався розмір орендної плати в літній період. Так, 06.05.14, 18.06.14, 10.07.14, 05.08.14, 02.09.14 р. відповідачеві нараховувалася оренда плата у розмірі, що менший від встановленого договором 1170,00 грн/місяць замість1275 грн./міс. Такі оплати Позивач сплачував без зауважень. Однак, 01 листопада 2014 року, у звязку зі зміною розміру орендної плати, Позивач надав Відповідачу на підписання новий Договір на оренду двох ліжко-місць у гуртожитку ТОВ Конвалія 2012, який Відповідач отримав, однак підписати відмовився. Про це було складено комісійний Акт від 01 листопада 2014 року. Пунктом 3 цього Договору визначена нова вартість оренди одного ліжко-місця у сумі 498,00 грн., у т.ч. ПДВ. Таким чином, відповідач був обізнаний про зміну вартості орендної плати, що передбачена, як п. 5 Договору, від підписання якого останній відмовився, так і пунктом 5 Договору, що був укладений Сторонами 01.10.2013 року і продовжував діяти до 31.12.2014 року. Відповідач продовжує користуватися трьома ліжко-місцями у гуртожитку Позивача, при цьому не здійснюючи оплату за таке користування у повному обсязі. 4 травня 2015 року позивачем було надано відповідачеві [PERSON] № 19/2 про зміну ціни оренди - 516 грн. в місяць за одне ліжко-місце, у т.ч. ПДВ 86,00 грн. та необхідність укладення нового Договору, оскільки станом на дату повідомлення відповідачем так і не було укладено Договір оренди на 2015 рік. Вказане повідомлення було отримано відповідачем, однак останній відмовився від його підписання, про що складено відповідний Акт. Тому просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвалія 2012» заборгованість по оплаті за оренду житла у сумі 5 244. 00 грн., судові витрати, які складаються з судового збору - 243, 60 грн., та витрати на правову допомогу - 2436, 00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила суд задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечували. Суду пояснили, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивач самовільно підняв орендну плату та збільшив її на 561, 00 грн. відповідач завжди добросовісно сплачував оренду плату, про що свідчать квитанції, однак позивач не зважаючи на переплату в розмірі 1125 гривень нарахував відповідачу заборгованість, окрім того позивачем не надано доказів того, що гуртожиток розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул. Святоюріївська, 20 належить йому на праві власності, а надав документ про те, що йому належить нежитлове приміщення за вказаною адресою, тому договір оренди є нікчемним. Наданий позивачем акт звіряння взаєморозрахунків не можна вважати документом, що підтверджує наявність зобовязання за договором, оскільки він не відповідає вимогам до первинних документів. Окрім того, заборгованості перед позивачем у відповідача не існує, оскільки він добросовісно сплачував за оренду житла. Також зазначили, що в порушення умов договору оренди відповідачем не було погоджено зміна вартості оплати, в тому числі з врахуванням фактичних витрат на утримання гуртожитку. Просили суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. За\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що згідно Акту № 26/12-1 приймання-передачі нежитлової будівлі по вул. Святоюріївська, буд. № 20 м. Вишневе, загальною площею 4018,8 кв.м. від 19 березня 2013 року [PERSON] житлово-комунальне підприємство «Агропромбудіндустрія» і ТОВ «Конвалія 2012» уклали Акт про наступне: 1. КЖКП «Агропромбудіндустрія» передає до статутного (складеного) капіталу, а ТОВ «Конвалія 2012» приймає нежитлову будівлю загальною площею 4018,8 кв.м., розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, буд. № 20 згідно технічної документації (свідоцтво про право власності серії САВ № 571635, реєстраційний номер 19839207); 2. Будівля, що передається, знаходиться в задовільному стані та потребує капітального ремонту; 3. Вартість, що передається, складає 627 231,60 грн.; 4. Даний акт вступає в силу з моменту йог підписання повноваженими особами представників сторін. Відповідно до Свідоцтва про право власності серії САС № 901485 від 08 квітня 2013 року позивачу ТОВ «Конвалія 2012» належить на праві приватної спільної. До моменту передачі вказаною гуртожитку Позивачеві 15.12.2010 року до директора КЖКП «Агропромбудіндустрія» [PERSON] звернулась Фірма «Т.М.М.» в особі начальника транспортного цеху [PERSON] з листом № 14/12-01, в якому просило надати працівнику фірми [PERSON] три ліжко-місця в вищевказаному гуртожитку. Згідно зазначеного листа Фірма «Т.М.М.» доручала Відповідачу укласти особисто договір оренди та гарантував своєчасну і в повному обсязі оплату. На підставі вищезазначеного листа між КЖКП «Агропромбудіндустрія» та відповідачем перехід права власності - виплата повної вартості обладнання було укладено Договір № 223 на оренду двох ліжко-місць на строк з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р., який в подальшому автоматично пролонговувався. У відповідності до умов Договору Орендодавець передав у строкове платне користування Орендарю 3 ліжко-місця в кімнаті № 532 гуртожитку за адресою вул. Святоюріївська, 20, у м.Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., для тимчасового проживання. У відповідності до п.4.4 Договору ціна оренди за користування 1 ліжко-місцем становила264 грн. за один календарний місяць та включала в себе плату за комунальні послуги, фактичні витрати на утримання Гуртожитку та прибудинкової території, та мала сплачуватися Орендарем не пізніше 5-го числа поточного місяця (наперед за 1 місяць). В подальшому, відповідно до п. 5 Договору вартість оренди змінювалась з врахуванням змін цін і тарифів, а також фактичних витрат тепло- та електроенергії, водопостачання та водовідведення, яку Відповідач сплачував належним чином. Після переходу права власності на вказаний гуртожиток до Позивача між останнім та Відповідачем, на підставі листа Фірми «Т.М.М.» в особі начальника транспортного цеху [PERSON] з листом № 25/12-02 від 25.12.2012 р., було укладено Договір № 532 на оренду трьох ліжко-місць у гуртожитку ТОВ Конвалія 2012 від 01 грудня 2012 року. У відповідності до п.4.4 Договору ціна оренди за користування 1 ліжко-місцем становить 375, 00 грн. за один календарний місяць та включає в себе плату за користування додатковим інвентарем, обладнанням та меблями, плату за комунальні послуги, фактичні витрати на утримання Гуртожитку та прибудинкової території, та сплачується Орендарем не пізніше 15-го числа кожного місяця за поточний місяць. У зв'язку зі збільшенням розміру орендної плати між сторонами 01.10.2013 р. було переукладено Договір оренди зі строком дії з 01.10.2013 р. по 31.12.2014 р. У відповідності до п.1 Договору Орендодавець передав у строкове платне користування Орендарю 3 ліжко-місця в кімнаті № 525 гуртожитку за адресою вул. Червоноармійська, 5, м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н. Київська обл. Згідно п. З Договору № 223 від 01.10.2013 року (далі - ДОГОВІР) ціна оренди за користування 1 (одним) ліжко-місцем складала 425,00 грн., у т.ч. ПДВ. Тобто до сплати з Відповідача за один місяць оренди (за користування трьома ліжко-місцями) 1275,00 грн., у т.ч. ПДВ., які він сплачував. Відповідно до п. 13 Договору його дія закінчилася 31.12.2014 року. Розрахунок вартості оренди ліжко-місця проводиться згідно Планового кошторису витрат на утримання гуртожитку, що затверджується Директором ТОВ Конвалія 2012. До квітня 2015 року відповідач сумлінно виконував свої зобовязання щодо сплати орендної плати, а з квітня 2015 року перестав здійснювати платежі, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 5 244, 00 грн. У зв'язку з цим позивач запропонував відповідачу погасити заборгованість. Однак він проігнорував дану вимогу. З Акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2014-01.10.2015 року вбачається, що Позивачем зменшувався розмір орендної плати в літній період. Так, 06.05.14, 18.06.14, 10.07.14, 05.08.14, 02.09.14 Відповідачеві нараховувалася оренда плата у розмірі, що менший від встановленого договором 1170,00 грн./місяць замість1275 грн./міс. Такі оплати Позивач сплачував без зауважень. Однак, 01 листопада 2014 року, у звязку зі зміною розміру орендної плати, Позивач надав Відповідачу на підписання новий Договір на оренду двох ліжко-місць у гуртожитку ТОВ Конвалія 2012, який Відповідач отримав, однак підписати відмовився. Про це було складено комісійний Акт від 01 листопада 2014 року. Пунктом 3 цього Договору визначена нова вартість оренди одного ліжко-місця у сумі 498,00 грн., у т.ч. ПДВ. Позивач вважає, що, відповідач був обізнаний про зміну вартості орендної плати, що передбачена, як п. 5 Договору, від підписання якого останній відмовився, так і пунктом 5 Договору, що був укладений Сторонами 01.10.2013 року і продовжував діяти до 31.12.2014 року. Однак, як вбачається з матеріалів справи, новий не був укладений між сторонами договору, та не підписний відповідачем [PERSON] Відповідач продовжує користуватися трьома ліжко-місцями у гуртожитку Позивача, при цьому не здійснюючи оплату за таке користування у повному обсязі. 4 травня 2015 року позивачем було надано відповідачеві [PERSON] № 19/2 про зміну ціни оренди - 516 грн. в місяць за одне ліжко-місце, у т.ч. ПДВ 86,00 грн. та необхідність укладення нового Договору, оскільки станом на дату повідомлення відповідачем так і не було укладено Договір оренди на 2015 рік. Вказане повідомлення було отримано відповідачем, однак останній відмовився від його підписання, про що складено відповідний Акт.(Даний акт суд не може вважати доказом на підтвердження того, що повідомлення членами комісії про Договір вважається укладенням даного Договору. З приводу цього слід зазначити, що відповідно до вимог\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов»язками наділені обидві сторони договору. Згідно вимог\~ст. 627 ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір. В даному випадку сторони повинні добровільно укласти договір з погодженням всіх його умов. У наявному в справі [PERSON] № 19/2 про зміну ціни оренди - 516 грн. в місяць за одне ліжко-місце, у т.ч. ПДВ 86,00 грн. та необхідність укладення нового Договору, оскільки станом на дату повідомлення відповідачем так і не було укладено Договір оренди на 2015 рік. Вказане повідомлення було отримано відповідачем, однак останній відмовився від його підписання, про що складено відповідний Акт. Однак, суд вважає даний Акт від 01.11.2014 року неналежним доказом, оскільки він не посвідчений належним чином ТОВ «Конвалія 2012». Крім того, слід зазначити, що в усіх примірниках договорів на оренду ліжко-місць в гуртожитку ТОВ «Конвалія» зазначено в п. 11, що зміни та доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін шляхом укладення Додаткової угоди в письмовій формі. Згідно вимог\~ст. 652 ЦК України\~у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов»язання. За правилами\~ст. 810 ЦК України\~за договором найму (оренди) житла одна сторона-власник житла (наймодавець) передає або зобов»язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до вимог\~ст. 815 ЦК України\~наймач зобов»язаний своєчасно вносити плату за житло, самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно вимог\~ст. 820 ЦК України\~розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі умов п. 11 договору на оренду ліжко-місць в гуртожитку ТОВ «Конвалія» позивач мав би звернутися до відповідача з пропозицією щодо внесення змін до п. 3 договору оренди. [PERSON] в травні 2015 року про зміну ціни не можна вважати пропозицією щодо внесення змін до договору, оскільки вказана пропозиція містила умову щодо укладення нового договору, а не внесення змін до діючого договору, який на момент її подання ще не закінчився. Також слід зазначити, що представником позивача не надано суду належних і допустимих доказів, що загальна сума заборгованості становить 5244 гривень, оскільки в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості відповідача з зазначенням періоду прострочення та підстав виникнення боргу. З акту звіряння взаєморозрахунків неможливо становити період прострочення та які конкретно нарахування проводились на оплату ліжко-місць за їх користування відповідачем. У позовній заяві позивач ТОВ «Конвалія 2012» просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Конвалія 2012» заборгованість по оплаті за оренду житла за встановлений у позові період-до 30 липня 2015 року у сумі 5244 гривень, не зазначивши конкретно періоду прострочення, а посилаючись лише на те, що з акту звіряння взаємних розрахунків за період за період 01.01.2014-01.10.2015 року, а також банківських виписок вбачається, що відповідач вносить орендну плату несистематично та у розмірі, що визначається ним самостійно, без урахування встановленого позивачем розміру орендної плати, а в період з квітня 2015 року відповідача [PERSON] взагалі не здійснював жодної оплати, однак вказані обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються квитанціями відповідача про сплату за оренду житла за період з січня 2-14 року по червень 2015 року, які містяться в матеріалах спарви. Згідно вимог\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, судом розяснено права та обовязки сторін щодо подачі доказів, строки та порядок їх подачі. Разом з тим, в установленому чинним процесуальним кодексом представник позивача не подав належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, та не навів обґрунтованих причин щодо неможливості їх подачі до початку розгляду справи по суті, враховуючи наявність тривалих спірних відносин між сторонами по справі. Відповідно до вимог\~статті 214 Цивільного процесуального кодексу України\~під час ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем ТОВ «Конвалія 2012» не надано суду належних доказів в обгрунтування своїх вимог про порушення його прав при зверненні до суду з даним позовом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed