Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У січні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась в інтересах неповнолітньої [PERSON] до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Крюківської районної ради про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої ( неповнолітньої) дитини [PERSON]. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ленінський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління та витребувано з Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського МУЮ для огляду в судовому засіданні виконавче провадження з виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.01.2007 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] починаючи з 14.11.2006 року і до досягнення дитиною повноліття у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ухвали суду від 17 травня 2016 року повідомлено відповідача [PERSON] про місце і час розгляду справи шляхом опублікування оголошення про її виклик в газеті «Урядовий кур'єр». Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17 травня 2016 року явку представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції було визнано обов'язковою. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Омелай Н.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час слухання справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Крюківської районної ради в судове засіданні не з'явився, але надали на адресу суду заяву, в якій прохали проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували. В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, вислухавши представника позивачки, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до виснову, що позов [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 25 лютого 2006 року, про що здійснено було актовий запис № 179 та підтверджується копію свідоцтва про шлюбу ( а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 серпня 2006 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Керченського міського управління юстиції Автономної республіки Крим, від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], про що здійснено актовий запис № 746 ( а.с.6). Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] 01 грудня 2009 року розірвано, про що здійснено актовий запис № 304 ( а.с.7). В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Омелай Н.М. вказувала, що фактично шлюбні стосунки між сторонами припинились з 2006 року, та востаннє відповідач бачив свою доньку коли їй виповнилося 2 (два) місяці. Наразі позивачка з відповідачем проживають окремо, дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю, дитина забезпечена гідними умовами для проживання та створена гармонійна атмосфера для розвитку та виховання дитини. При цьому, вказувала, що спору про місце проживання дитини у сторін по справі не виникало та відповідач не заперечував, що дитина проживає з матір'ю. В зв'язку з тим, що відповідач зі свого боку, після розірвання шлюбу припинив взагалі спілкування з донькою, не надає матеріальної допомоги донці, не приймає участі у її вихованні та розвитку, та на сьогоднішній день дитині вісім років і вона не пам'ятає свого батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки всі ці роки вона його жодного разу не бачила, тому позивачка була змушена звернутися до суду з вказаним позовом, як було зазначено в судовому засіданні представником позички - адвокатом Омелай Н.М.. Вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні показаннями свідка [PERSON] та письмовими поясненнями [PERSON]. Згідно частини1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що вихованням в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я , фізичний та духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного житт та праці. Згідно ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 2 статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав а не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.01.2007 року стягнуто аліменти на утримання [PERSON], починаючи з 14.11.2006 року і до досягнення дитиною повноліття,, на користь позивачки починаючи з 14.11.2006 року по 17.08.2009 року, тобто до досягнення дитиною трьох років, про що було видано виконавчий листі. В судовому засіданні представник позивачки - Омелай Н.М. вказувала, що до теперішнього часу позивачка не отримала аліментів та заборгованість з 2006 року по аліментам відповідача становить станом на 01.10.2015 року 18 341,79 грн.. Поряд з цим вказувала, що відповідач [PERSON] на даний час перебуває у розшуку, та є таким, що злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач [PERSON] жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місяця перебування дитини та позивачки. Та з боку останньої ніколи не створювались перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але свідоме небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. При цьому, представник позивачки наголошувала на тому, що нехтування обов'язками з боку батька, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому призвести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної, так і з правової точки зору. Статтею 180 СК України визначено,що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказані вище обставини підтверджуються висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав, при цьому в якому зазначено, що відповідно до довідки Кременчуцької ЗОШ №16, [PERSON] навчається в даній школі у 3-Б класі. За роки навчання в закладі дитини, батько з класним керівником не спілкувався, не цікавився навчанням та поведінкою доньки, не відвідував батьківських зборів. Відповідно до акту обстеження умов проживання, службою у справах дітей, встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON], донька [PERSON], малолітній син [PERSON], 2014 року народження. В помешканні створені всі належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Під час бесіди з малолітньою [PERSON], з'ясовано, що дівчинка не знає батька та не спілкується з ним. При цьому, даним висновком встановлено, що [PERSON] не цікавився життям, розвитком дитини - доньки [PERSON]. При цьому, останнім, не сплачувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в зв'язку з чим [PERSON] був оголошений в розшук. Так, згідно довідки державної міграційної служби України в Полтавській області від [INFO], [PERSON], [INFO], знятий з реєстраційного обліку місця проживання 25.02.2015 року за рішенням суду з адреси: [ADDRESS], і до теперішнього часу своє місц проживання на території Полтавської області не зареєстрував. З огляду на вказані обставини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради у відповідності до ст. ст. 150, 155, 164 СК України, ст. ст. 8,10,12 Закону України «Про охорону дитинства», враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (протокол №1 від 17.02.2016 року),

Outcome: approved