Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка [PERSON] просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] та стягнути з останнього в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що згідно рішення Рожнятівського районного суду від 26 серпня 2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, які на даний час є занадто малими. Крім цього, аліменти відповідач сплачує нерегулярно та не в повному розмірі у зв'язку з чим станом на 01 серпня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 11084 гривні. Відповідач працює в м. Київ по виконанню будівельно-ремонтних робіт, отримує хоч нестабільний, однак високий дохід, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Крім того присуджений раніше розмір аліментів на утримання дитини є незначним, значно меншим за п'ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив суду заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти у розмірі 1000 гривень, оскільки на даний час офіційно непрацевлаштований, стабільного доходу немає, власного житла також немає, проживає в орендованій квартирі, крім того має іншу сім'ю, яка теж потребує утримання. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується випискою з рішення про розірвання шлюбу від 21 вересня 2010 року та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4, 5). З відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 26 серпня 2010 року (а.с.11). Згідно ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно довідки-розрахунку Рожнятівського районного відділу ДВС №497-12.9-26 від 03.08.2018 року заборованість по несплаті аліментів відповідачем станом на 01.08.2018 року становить 11084 грн. (а.с.7-10). Відповідач [PERSON] з 23 вересня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23 вересня 2017 року (а.с. 28). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р. передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 01.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 972 гривень, а отже сплата аліментів відповідачем на сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, є нижчою сумою від встановленого мінімуму. А тому, вимога позивачки про зміну розміру аліментів є обґрунтованою. Враховуючи вищенаведене, виходячи із засад справедливості та розумності, захисту прав та інтересів малолітньої дитини, враховуючи вік дитини, її потреби на навчання та матеріальне утримання, фізичний і духовний розвиток, враховуючи розмір встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальний стан відповідача, який є працездатною особою, інших утриманців крім сина [PERSON] немає, а тому суд вважає вимогу позивачки про збільшення розміру аліментів обгрунтованою, однак у меншому розмірі ніж заявлено позивачкою, оскільки останньою жодних переконливих доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. не додано. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивач відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Позивач понесла документально підтверджені судові витрати за надання їй правової допомоги у розмірі 600 гривень, що відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved