Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

У січні 2020 року Антонівська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної радив інтересах непонолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів з відповідача на користь опікуна в особі Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної радина утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу). В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей - [PERSON] померла [INFO] . Діти 6 років перебувають в Антонівській ЗОШ-інтернаті. Батько дітей з ними не спілкується, вихованням не займається, долею дітей взагалі не цікавиться, участі в їх утриманні не приймає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. У судове засідання з розгляду цивільної справи сторони повторно не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про задоволення позову. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував, визнавши обставини, викладені у позові. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новоодеської РДА Миколаївської області надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та проханням про задоволення позову. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новобузької РДА Миколаївської області надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та проханням про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.12.2002р.), та [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.05.2005р.). Мати дітей [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.05.2011 року. Як встановлено судом, у 2013 році дітей було влаштовано до Антонівської загальноосвітньої школи - інтернат І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради. За час перебування дітей у школі-інтернат відповідач з ними не спілкувався, не брав участі у їх вихованні, матеріально не підтримував, діти повністю перебувають на утриманні закладу, тобто батько не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей. Згідно заяв [PERSON] і [PERSON] від 23.09.2019 року, їх батько [PERSON] з ними не спілкується, не бере участі у їх вихованні, матеріально не підтримує, діти постійно перебувають у школі-інтернаті, просять про позбавлення батька батьківських прав відносно них. Відповідно до акту, складеного комісією Антонівськоїзагальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради, від 23.09.2019 року вбачається, що за період навчання (з 2013 року) батько дітей [PERSON] і [PERSON] двічі відвідував їх у школі, не забирає їх на канікули, одягом, взуттям і канцтоварами не забезпечує, здоров`ям та навчанням не цікавиться. Діти весь час перебувають в закладі, на літніх канікулаї оздоровлюються за державні кошти в ОЦ «Орлятко». Згідно характеристики Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 24.10.2019 року [PERSON] не працює, схильний до зловживання спиртними напоями, громадський порядок не порушує, скарги на його адресу не надходили, проживає за рахунок разових заробітків та допомоги по втраті годувальника на дітей. Відповідно до акту матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 21.10.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , до складу сім`ї входять діти [PERSON] , 2002 року народженняі [PERSON] , 2005 року народження. [PERSON] не працює, підприємницькою діяльністю не займається, на обліку в ЦЗН не перебуває. Проживає в будинку без зручностей, який потребує капітального ремонту. Житлово-побутові умови незадовільні. [PERSON] схильний до вживання спиртних напоїв, вихованням та утриманням дітей не займається, рідко відвідує їх в інтернатному закладі. Згідно з висновком Новобузької РДА Миколаївської області від 05.11.2019 року, орган опіки і піклування виражаючи турботу про долю дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки [PERSON] , як батько, порушив батьківські обов`язки, ухиляючись від їх виконання, чим зашкодив правам і інтересам дітей. Відповідно до ст.. 245 СК України якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. У зв`язку з чим, адміністрація Антонівської ЗОШ-інтернату виконує функції опікуна та піклувальника стосовно дітей, які постійно проживають в закладі і на неї покладено обов`язок здійснювати захист прав та інтересів дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в тому числі і шляхом звернення до суду за захистом прав та інтересів дітей, які не набули процесуальної дієздатності. Правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з положеннями ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, в тому числі в разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини Відповідно до п.п. 15, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2017 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише в разі, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не піклується про них як батько, належних умов для проживання та розвитку не створив. Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що доводи позову щодо необхідності позбавлення батьківських прав відповідача є обґрунтованими, а будь -які інші заходи впливу на батька дітей з урахуванням його свідомої позиції щодо небажання приймати участь у вихованні та житті дітей не можуть досягнути мети такого впливу - зміни ставлення батька до дітей. Відповідно до вимог ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 182, ст.ст. 183, 191 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст. 183 СК України визначено розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) та, серед іншого, на двох дітей така частка становить одну третину ( 1/3). Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по неповнолітніх утриманню дітей, враховуючи розмір прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, працездатність відповідача за віком та станом здоров`я, а також обов`язок батька щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, можливість відповідача надавати таку допомогу, а також обставини справи та виходячи із принципів розумності і справедливості, суд вважає за можливе призначити аліменти 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту подання позову і до досягнення ними повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме із 16.01.2020 р. та згідно з вимогами ст. 367 СК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1680 грн. 80 коп.

Outcome: partial