Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Центр професійного обліку» в якому просив зобов`язати відповідача письмово повідомити позивача про нараховані суми, належні йому як працівникові при звільненні, видати позивачу трудову книжку з внесеним до неї записом про роботу у відповідача, стягнути з відповідача оплату за вимушений прогул з 19 травня 2019 року по день ухвалення рішення, стягнути моральну шкоду в розмірі 60000 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він працював у відповідача на посаді юрисконсульта та наказом №К-16 від 08.05.2019 його було звільнено, але після звільнення трудова книжка не була видана. Посилаючись на приписи ст. 235 КЗпП України просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. В обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди зазначає, що не видача трудової книжки завдала позивачу значних хвилювань та душевних, моральних страждань, оскільки без трудової книжки він позбавлений можливості працевлаштуватись, підтвердити свій трудовий стаж та професійний досвід, стати на облік до центру зайнятості тощо. Дії відповідача призвели до втрати позивачем нормальних життєвих зв`язків у зв`язку з чим він перебуває у пригніченому стресовому стані. Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року провадження у справі було відкрито. Справа неодноразово відкладалася у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання учасниками справи судових викликів та за клопотаннями позивача про відкладення розгляду справи. Ухвалами суду від 09.11.2020, 02.02.2021, 10.03.2021 відповідача було зобов`язано надати суду письмові докази. Проте, відповідачем не було виконано вимоги ухвал суду. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив суд задовольнити його позов. Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзив не надав, про причини неявки суду не повідомив. З листа арбітражного керуючого [PERSON] , якого згідно ухвали Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі № 914/1672/20 призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр професійного обліку», вбачається, що відповідачем неодноразово змінювалася адреса місцезнаходження, фактично відповідач за зареєстрованими адресами не знаходиться, надати витребувані у відповідача відомості не має можливості, оскільки відповідач уникає від виконання покладених на нього обов`язків. Також зазначив, що у всіх діях засновників та керівників ТОВ «Центр професійного обліку» вбачаються ознаки фіктивного банкрутства з метою приховування коштів від оподаткування. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом відповідача №к-16 від 08.05.2019 позивача звільнено з посади юрисконсульта за угодою сторін (згідно п.1 ст. 36 КЗпП України) (а.с.4). Позивачем надано суду дані про нараховану заробітну плату за період часу з січня 2019 року по травень 2019 року (а.с.3). З даної довідки вбачається, що відповідачу щомісячно з лютого 2019 року по квітень 2019 року виплачувалася заробітна плата у розмірі 24927,60 грн, а в травні 2019 10188 грн за 8 днів. Відповідно до ст. 84 ЦПК України У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Ухвалами суду від 09.11.2020, 02.02.202, 10.03.20211 у відповідача було витребувано відомості щодо видачі позивачу трудової книжки, але відповідач суду таких відомостей не надав та не повідомив про причини невиконання ухвал суду. За таких обставин, суд вважає за можливе визнати обставину про те, що позивачу не була повернута трудова книжка відповідачем. У судовому засіданні та у позовній заяві позивач зазначив, що відповідач розрахувався з ним повністю. Відповідно до ст. 47 КЗпП України Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. За таких обставин, вимога про зобов`язання відповідача видати трудову книжку позивача з відповідним записом про роботу підлягає задоволенню. Згідно ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Для розрахунку розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд користується відомостями з довідки Пенсійного фонду України про нараховану заробітну плату позивача з урахуванням приписів постанови КМУ №100 від 08.02.1995 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». 24927,60 грн х 2 місяця : 40 робочих днів = 1246,38 грн розмір середньоденної заробітної плати. З 19.05.2019 по 23.03.2021 складає 463 дня. \~ \~ \~ \~Отже, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки з вини власника складає 463 дня х 1246,38 грн = 577073,94 грн, які підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що позивач зазначив, що відповідач з ним повністю розрахувався, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо зобов`язання відповідача письмово повідомити позивача про нараховані суми, належні йому як працівникові при звільненні. Згідно ст. 237-1 КЗпП України Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач внаслідок не видачі йому трудової книжки працедавцем, складність працевлаштування, необхідність прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, інші обставини справи, та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 5000 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (1% від 577073,94 = 5770,74 грн, 2 х 768,4 = 1536,8 грн, а всього: 7307,54 грн) На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial