Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, яку мотивував тим, що 27 лютого 2013 року померла [PERSON], яка проживала спільно із заявником в с. Русанівка Липоводолинського району Сумської області, по вул. Леніна,50, та яка була його мачухою. Після смерті цієї жінки залишилася спадщина у виді земельного паю на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, який належав спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на його імя. За свого життя [PERSON] заповіту не складала. Заявник по справі, є єдиним спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті спадкодавця. Зі своєю мачухою він прожив більше пяти років, а саме з 1968 року і по день її смерті. Протягом цих років вони проживали однією сімєю, вели спільне господарство. Однак, при зверненні до нотаріальної контори для вирішення питання про спадкування земельного паю, нотаріус заявнику повідомив, що між ним та померлою не прослідковується їх родинних звязок, і порекомендував звернутися до суду для встановлення цього факту. Заявник просив суд встановити факт його проживання однією сімєю з [PERSON] протягом часу з 1968 року і по 27 лютого 2013 року включно. [PERSON] вищевказану заяву підтримав в повному обсязі та суду пояснив про те, що [PERSON] була його мачухою, оскільки його рідній батько почав мешкати з нею однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1967 року. Його батько [PERSON] помер у квітні 2005 року, а заявник продовжував проживати із [PERSON] до дня її смерті в одному житловому будинку до дня смерті останньої, провівши поховання після її смерті. Уточнив, що спільних з його батьком дітей у [PERSON] народжено не було, а попередній шлюб його мачухи із [PERSON] був розірваний в установленому на той час порядку. Рідна сестра [PERSON] на даний час померла, а рідний брат останньої виїхав до АРК ще за декілька десятків років до дня смерті спадкодавця і точне теперішнє місце його проживання йому не відомо. У період спільного проживання заявника, [PERSON] та батька заявника вони разом вели домашнє господарство, підтримували один одного в побуті та в житті, мешкали разом в одному будинку. Предстаники заінтересованих осіб, представники Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області та Липоводолинської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилися, але в письмових заявах із поданою заявою погодились в повному обсязі, просили суд розглянути справу без їх присутності. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла 27 лютого 2013 року у віці 76 років в с. Русанівка Липоводолинського району Сумської області (а.с.5). З показань свідків [PERSON] та [PERSON], які були та є сусідами заявника в с.Русанівка, судом установлені обставини про те, що заявник та [PERSON] проживали разом в одному будинку як син та мати в с.Русанівка Липоводолинського району Сумської області з початку 1983 року; спільно з [PERSON] (вона була нерідною матірю заявника) та разом із рідним батьком заявника вони вели домашнє господарство (годували свиней, вутят, засаджували город та збирали врожай з нього), проживали постійно як син із матірю та з чоловіком, спільних дітей у батька заявника та [PERSON] народжено не було, у побуті [PERSON] по відношенню до батька заявника та самого заявника поводилася як дружина та матір відповідно. Окрім цього, довідковими даними Русанівської сільською радою Липоводолинського району Сумської області, наявними в матеріалах справи, підтверджено факт проживання заявника з [PERSON] однією сімєю протягом 44 років, а також проведення ним поховання його мачухи (а.с.6,7). За повідомленням Липоводолинської районної державної нотаріальної контори від 04 вересня 2015 року № 966/01-16 після смерті [PERSON] спадкова справа за заявами спадкоємців померлої у даній нотаріальній установі не заводилась, заповіт від її імені у цій нотконторі не посвідчувався (а.с.17). Із виписки з погосподарської книги на домоволодіння № 50, яке розташоване за адресою в с. Русанівка Липоводолинського району Сумської області, по вул. Леніна, [PERSON], [INFO], з 1968 року прописана в с. Русанівка Липоводолинського району Сумської області за вказаною вище адресою (а.с.8). Судом не встановлена наявність інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, та які проживали в [INFO] на день смерті спадкодавця (а.с.6). Рідна сестра [PERSON] [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) померла 07 червня 2005 року на території Чистенської сільської ради Сімферопольського району АРК (а.с.39). Зареєстроване місце проживання рідного брата [PERSON] [PERSON] на території Сумської області відсутнє, відомості про місце вибуття цієї особи з місця її народження в с.Товста Білопільського району Сумської області відсутні; єдиний облік в Україні фізичних осіб, які проживають на території Автономної Республіки Крим, на день розгляду даної справи не ведеться (а.с.40,41,55,57). Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів випливає висновок про те, що з 01 січня 1983 року і по 27 лютого 2013 року (по день смерті [PERSON]М.) остання та заявник постійно проживали разом однією сімєю, ведучи спільне господарство, маючи спільний побут. Підстав ставити під сумнів показання двох вищевказаних свідків суд не вбачає, оскільки вони є узгодженими між собою, містять посилання на джерела обізнаності щодо обставин спільного проживання однією сімєю заявника та померлої протягом вказаного вище періоду часу, та узгоджуються із показаннями самого заявника. Процесуальним законом, зокрема ст.ст.234 ч.2 п.5, 256 ЦПК України, передбачена можливість встановлення в судовому порядку фактів, що мають юридичне значення, зокрема, значення для прийняття спадщини заявником має факт постійного проживання [PERSON] протягом останніх пять років до дня смерті [PERSON], що і встановлено у даній справі, а не факт проживання заявника із спадкодавцем з 1968 року і по день смерті останнього, тому подану до суду заяву слід задовольнити частково. Суд вважає, що встановлення зазначеного вище факту має юридичне значення для заявника, оскільки метою його встановлення є оформлення його права на спадщину за законом після смерті [PERSON]

Outcome: partial