Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому, з посиланням на норми ст. 383, 391 ЦК України, просила визнати [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням у житловому будинку № 46 по вул. Білосток в м. Ічня Чернігівської області. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона є власником зазначеного житлового будинку, де також зареєстрований відповідач, який у ньому фактично не проживає, спільного господарства з нею не веде, чим перешкоджає їй у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майно. У судове засідання позивач та її представник не зявилися, які надали заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, який про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином згідно телефонограми. Відзиву на позов відповідач не надав. Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 46 по вул. Білосток в м. Ічня Чернігівської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2017 року (а.с. 5). Зазначений вище будинок належав матері позивача [PERSON], який успадкувала [PERSON], що підтверджується рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2017 року (а.с. 4). Із довідки виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області 45/17 від 13.12.2017 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований у житловому будинку № 46 по вул. Білосток м. Ічня Чернігівської області разом з [PERSON] (а.с. 20). Відповідно\~до актів,\~складених комісією\~за участю\~депутата Ічнянської\~міської ради\~[PERSON]\~та сусідами\~позивача [PERSON]\~та [PERSON] від 14\~грудня \~2017 року та комісією за участю депутата Ічнянської міської ради [PERSON] та сусідами [PERSON], [PERSON] від 16 травня 2018 року видно, що у будинку № 46 по вул. Білосток в м. Ічня Чернігівської області [PERSON] фактично не проживає з червня 1995 року (а.с. 6, 7). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач був зареєстрований у спірному будинку за згодою його колишнього власника, після смерті якого позивач стала одноосібним власником будинку № 46, в якому [PERSON] фактично не проживає, таким чином не несе ніяких витрат по його утриманню, а тому чинить позивачу перешкоди у користуванні належного їй на праві власності майна, якого слід визнати втративши право користування спірним жилим приміщенням. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору як інвалід І групи, тому з відповідача у дохід держави необхідно стягнути судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved