Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

У серпні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою суду від 10.08.2020 року позовні вимоги у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, роз`єднано в окремі самостійні провадження; виділено в самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (передавши в цій частині позовну заяву для реєстрації до канцелярії суду в загальному порядку); в межах справи №761/23812/20 залишено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Згідно з позовною заявою про стягнення аліментів, позивач просила суд: стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 3 000 (три тисячі) грн.. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову і до досягнення повноліття дитини та на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 3 000 (три тисячі) грн.. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову і до досягнення повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в шлюбі укладеному між позивачем та відповідачем від 12.10.2005 року у сторін [INFO] народилася дочка - [PERSON] , [INFO] народилася дочка - [PERSON] . Шлюб між ними не розірвано, проте у березні 2020 року відповідач покинув сім`ю, в результаті чого спільне проживання припинено, а спільні діти продовжили проживати разом із матір`ю - позивачем за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що на даний момент всіма питаннями пов`язаними з вихованням, доглядом та забезпеченням їх спільних дітей займається виключно позивач. Вказує, що витрати на їх утримання, а саме: харчування, стільниковий зв`язок, предмети особистої гігієни, необхідний одяг, дозвілля - на місяць складають приблизно 3 000 грн. Аргументує свої позовні вимоги тим, що після припинення фактичних шлюбних стосунків відповідач достатню матеріальну допомогу на їх спільних дітей регулярно не надає. У період з березня 2020 року по липень 2020 року відповідачем частково надавались кошти у сумі 5 000 гривень, в розрахунку на 5 місяців по 1 000 гривень на місяць, проте такої суми недостатньо для забезпечення дітей. При цьому, вона працює неофіційно й сукупний місячний дохід є недостатнім. Вказує, що їй відомо, що станом на день звернення із позовом, відповідач неофіційно займається підприємницькою діяльністю у сфері фотографії та отримує неофіційний дохід від даної діяльності, який є достатнім для забезпечення, у тому числі потреб неповнолітніх їх спільних дітей. У зв`язку з зазначеним, позивач звернулася до суду з цим позовом, який просить задовольнити. Ухвалою від 28.08.2020 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного провадження. 03.11.2020 до суду надійшов відзив представника відповідача, в якому посилаючись на належне виконання батьком своїх обов`язків, що підтверджується фактом проживання молодшої доньки у нього за адресою: [ADDRESS] з кінця березня 2020 року по липень 2020 року, яка й перебувала повністю на його утриманні, а позивач коштів не надавала й враховуючи, що наразі він перебуває на з 01.10.2020 на обліку у Шевченківській районній філії Київського міського центру зайнятості, та має хронічні захворювання, просив за необхідне встановити аліменти у твердій грошовій сумі по 1 500 грн. на кожну дитину починаючи з дати подання позову і до досягнення ними повноліття. З огляду на те, що він не ухилявся та не відмовлявся від матеріального забезпечення дітей, просив відмовити у задоволенні стягнення з нього суми судових витрат у розмірі 5 840 грн. Представник позивача - адвокат Войтенко К.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, при цьому надав заперечення на відзив, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні зазначила про часткове визнання, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі - 1 500 грн. на кожну дитину, оскільки більше не має фінансової можливості сплачувати. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії № [NUMBER] (а.с.11), [PERSON] , [INFO] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12) . Згідно довідки Шевченківської районної в місті Києві Державної адміністрації від 03.08.2020 №109.109/ОПП/Ш-1243 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.15). Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, вказувала, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання їх спільних дітей, хоча вказаний обов`язок відповідача, як батька, передбачений ст. 180 СК України. Згідно довідки №291.1-3738/20 [PERSON] від 01.10.2020 перебуває на обліку у Шевченківській районній філії Київського міського центру зайнятості (а.с.65). Як вбачається із довідки Лікувально-діагностичного центру «Прокомед» [PERSON] перебуває на лікуванні з 26.02.2016 року по теперішній час на лікуванні з діагнозом хронічний геморой ІІ ступеня, хронічна анальна тріщина (а.с. 71). Так, відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тлумачення положень статті 180 СК України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні,чи їх шлюб розірвано. При цьому, аналіз глави 15 СК України дозволяє зробити висновок, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно із ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, зокрема, часткове визнання відповідачем позову, а саме в частині стягнення з нього на користь позивача на утримання їх спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову і до досягнення повноліття дитини та на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову і до досягнення повноліття дитини, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі по 2 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи із 04 серпня 2020 року і до досягнення повноліття донькою [PERSON] [INFO] , а вподальшому - в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону - до досягнення донькою [PERSON] [INFO] повноліття., оскільки матеріалами справи підтверджується відсутність перешкод для виконання відповідачем обов`язку по утриманню власних дітей і сплаті аліментів у вказаному розмірі, достатньому для забезпечення дітей можливості нормального розвитку, водночас враховуючи і ту обставину, що відомостей про доходи відповідача та можливість сплати ним аліментів у вказаному позивачем розмірі, - матеріали справи не містять. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження обставини понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом в суді цієї справи позивачем були надано до суду: копія договору про надання правової допомоги від 28.07.2020, укладеного між позивачем та Войтенко Катериною Валеріївною , предметом якого є надання правничої допомоги; акт виконаних робіт від 27.07.2020 року. Проаналізувавши зміст перелічених документів суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджена сплата коштів у розмірі вказаному в акті. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В порядку, визначеному 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 840,80 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial