Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі [PERSON] сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок та просив визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські споруди, розташовані за адресою: с.\~Марївка Запорізького району Запорізької області, вул. Щаслива, буд. 54. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 02.03.2017 р. відповідача [PERSON] сільську раду Запорізького району Запорізької області замінено на належного відповідача Біленьківську сільську раду Запорізького району Запорізької області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому відповідно до договору купівлі-продажу від 02.03.1989 р., посвідченого [PERSON] сільською радою Запорізького району Запорізької області, належить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: с.\~Марївка Запорізького району Запорізької області, вул. Щаслива, буд. 54. Своєчасно він не зареєстрував право власності на житловий будинок. На теперішній час він бажає, але не має можливості зареєструвати право власності на означений житловий будинок, оскільки договір купівлі-продажу посвідчений сільською радою не входить до переліку правовстановлюючих документів на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до суду не зявились. У заяві від 05.04.2017 р. представник позивача просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача у судове засідання не зявився. До суду надійшла заява Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 0489/08-33 від 10.03.2017 р., за змістом якої відповідач не заперечує проти задоволення позову, та просить розглянути справу за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно договору купівлі-продажу від 02.03.1989 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] продав, а [PERSON] купив належний продавцю житловий будинок, який знаходиться в селі Марївка Запорізького району Запорізької області. Даний договір посвідчено секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської Ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області та зареєстровано в реєстрі за № 23. За змістом копії облікової картки обєкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки, [PERSON] є головою домогосподарства, яке знаходиться за адресою: с.\~Марївка Запорізького району Запорізької області, вул. Комсомольська (Щаслива), буд. 54. Як видно з копії рішення [PERSON] сільської ради Запорізького району Запорізької області № 4 від 22.09.2015 р. «Про перейменування назв вулиць, що підпадають під обмеження» назву вилиці «Комсомольська» змінено на «Щаслива». У відповідності до технічного паспорту, складеного станом на 15.11.2016 р., домоволодіння складається з: літ. «А» житловий будинок; літ. «а» веранда; літ. «Б» літня кухня; літ «В» сарай; літ. «Г» вбиральня; літ. «Д» душ; літ. «пг» погріб з шийкою; літ. № 1 ворота з хвірткою; літ. №№ 2, 3, 4 паркани; літ. № 5 колодязь; літ. «І»\~ замощення. Житловий будинок літ. «А» має загальну площу 63,9 кв.м., житлову площу 19,7 кв.м., самовільних побудов немає. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 33611683 від 29.01.2017\~р. представнику позивача відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: с.\~Марївка Запорізького району Запорізької області, вул. Щаслива, буд. 54. Рішення мотивоване тим, що укладений правочин не посвідчений нотаріально. За приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За правилами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За приписами ст. 128 ЦК УРСР 1963 р., яка діяла у період придбання позивачем житлового будинку, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникало з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Таким чином, законодавство, що діяло на момент набуття житлового будинку у власність, повязувало виникнення права власності саме з передачею майна, а не його державною реєстрацією. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач правомірно набув право власності на даний житловий будинок. Оскільки на теперішній час позивач не може зареєструвати своє право власності у встановленому чинним законодавством порядку, іншим шляхом, аніж шляхом визнання права власності на нього неможливо забезпечити вільну реалізацію права власності позивачем на належний йому житловий будинок з господарськими спорудами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved