Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 24 квітня 1999 року зареєструвала шлюб із відповідачем, від шлюбу мають двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12.10.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Крім того, рішенням того ж суду від 02.10.2020 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. У теперішній час він навчається на четвертому курсі денного відділення ВСП «Маріупольський фаховий коледж ДНВЗ «ПДТУ». Строк його навчання з 01.09.2018 року по\~ 30.06.2022 року, навчається за держбюджетом з\~ 01.07.2020 по 31.08.2021 рр. При цьому [PERSON] працює та отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина на період його навчання. У добровільному порядку відповідач відмовляється надавати синові матеріальну допомогу на навчання, а тому [PERSON] була вимушена звернутися до суду та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на період навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2022 року, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річчя. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, в якому зазначив, що рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29.10.2021 року задоволено позов [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Так, з нього на корить позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили. Додав, що після розірвання шлюбу він почав проживати окремо в орендованому житлі, а тому йому потрібні кошти для придбання побутової техніки, предметів побуту та придбання свого житла. Також відповідач навчається на заочній формі навчання у ДНВЗ «ПДТУ» за контрактом. За таких підстав, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на період навчання сина [PERSON] у розмірі 1/12 частини з усіх видів його доходів щомісячно. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.04.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського рай управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 354, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] досяг повноліття.\~\~ У теперішній час [PERSON] \~ навчається на четвертому курсі денного відділення ВСП «Маріупольський фаховий коледж ДНВЗ «ПДТУ». Строк його навчання з 01.09.2018 року по\~ 30.06.2022 року, навчається за держбюджетом з\~ 01.07.2020 по 31.08.2021 рр., що підтверджується довідкою № 250 від 04.08.2021 року. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 575 від 05.08.2021 року, виданої\~ головою КСН сел. «Мирний», [PERSON] , 2003 року народження, та [PERSON] , 2011 року народження, проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, судом встановлено, що 02 жовтня 2020 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області видано судовий наказ, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 02.09.2020 року. Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29.10.2021 року задоволено позов [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів. З [PERSON] на корить [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили. Судовий наказ від 02.10.2020 року відкликано. Також відповідачем до матеріалів справи додана копія довідки № 870 від 04.11.20211 року, з якої вбачається, що останній є студентом 5 курсу заочної форми навчання за контрактом ДНВЗ «Приазовський державний технічний університет». Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2022 рр. При вирішенні спірного питання наявності або відсутності у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у заявленому позивачкою розмірі суд враховує, що [PERSON] також має неповнолітнього сина [PERSON] , 2011 року народження, на утримання якого судовим рішенням з нього стягнуті аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини.\~ Що стосується доводів [PERSON] щодо наявності у нього грошових зобов`язань з приводу оренди житла, а також оплати свого навчання, то суд знаходить їх такими, що не можуть бути враховані, оскільки обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, але не довше ніж до досягнення ними 23-х років, закріплений у Сімейному кодексі України, та не можуть бути підставою, яка звільняє батька від обов`язку сплати аліментів на період навчання, оскільки батьки в рівних частках повинні утримувати дитину. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У пункті 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року. Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Як вбачається з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням того, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, працює, натомість [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі та потребує допомоги від батьків, оскільки не має змоги повноцінно працювати та заробляти собі на життя, суд вважає можливим частково задовольнити вимоги [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на період навчання його сина в розмірі 1/6 частини від усіх його доходів щомісяця до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. Пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена, суд вважає необхідним стягнути їх з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме: 66,4%, що становить 602 гривень 91 коп.

Outcome: partial