Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У січні 2014р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про припинення його членства у спілці у зав'язку із виходом з неї та стягнення з відповідача на його користь матеріальних збитків. В ході розгляду справи в судовому засіданні 30.04.2014 р. позивачем усною заявою було зменшено розмір позовних вимог шляхом відмови від позову в частині припинення членства позивача в Українській Аграрно-Кредитній Спілці «Сенатек», в зв'язку з чим позивач просив розглядати справу в частині стягнення з відповідача на його користь: суми внесеного обов'язкового пайового внеску в розмірі 500,00 грн.; суми необов'язкового зворотного цільового внеску в розмірі 346113,00 грн.; 3% річних у розмірі 3988,00 грн.; інфляційні витрати в розмірі 4505,00 грн. Мотивуючи свої вимоги позивач посилався на те, що 27.05.2009 р. він став членом Української Аграрно-Кредитної Спілки «Сенатек» (надалі - Кредитна спілка) шляхом внесення в кассу Кредитної спілки суми вступного та обов'язкового внесків на загальну суму 550,00 грн. Також, позивач звернувся до Кредитної спілки із заявою про прийняття від нього та оформлення зворотного необов'язкового цільового внеску для розвитку житлового будівництва у розмірі 346113,00 грн. На підтвердження фактичного внесення цієї суми позивачем додано копії квитанцій до прибуткових касових ордерів від 01-05 червня 2009 р. В подальшому, 10.09.2013 р. позивач звернувся до Кредитної спілки із заявою про виключення його з членів спілки на підставі ст.ст.10 та 11 Закону України «Про кредитні спілки» та проханням повернути цівльовий внесок, проте відповіді на свою заяву позивач не отримав, а грошові кошти йому повернуті не були, що зумовило звернення до суду з позовом. В судовому засіданні позивач та представники позивача підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити позов з урахуванням заяви про зменшення вимог. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. За таких обставин, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] є членом Української Аграрно-Кредитної Спілки «Сенатек», що підтверджується копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів №241 та №242 від 27.05.2009 р. про внесення [PERSON] до каси Кредитної спілки вступного внеску в сумі п'ятдесят гривень та обов'язкового пайового внеску в розмірі п'ятсот грн. (а.с.15). Встановлено, і не заперечується сторонами, що між [PERSON] та Українською Аграрно-Кредитною Спілкою «Сенатек» виникли грошові зобов'язання на підставі заяви позивача від 30.05.2009 р. до Кредитної спілки про прийняття від нього необов'язкового зворотного цільового внеску в розмірі 346113,00 грн. для розвитку житлового будівництва (а.с.16). На підтвердження внесення позивачем до каси Кредитної спілки зазначених коштів суду надано для огляду в оригіналах та в копіях для приєднання до матеріалів справи квитанції до прибуткових касових ордерів: №247 від 01.06.2009 р. на суму 78600,00 грн.; №287 від 02.06.2009 р. на суму 78900,00 грн.; №289 від 03.06.2009 р. на суму 78600,00 грн.; №291 від 04.06.2009 р. на суму 78800,00 грн.; №293 від 05.06.2009 р. на суму 31213,00 грн. (а.с.17). Згідно довідки від 05.06.2009 р. за вих..№100-416/14, виданої Кредитною спілкою позивачеві, як члену Української Аграрно-Кредитної Спілки «Сенатек», на рахунку позивача в Кредитній спілці зберігаютться грошові кошти в сумі 346113,00 грн. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нараховані на такі кошти та пайові внески оплата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право отримати належні йому кошти, у порядку та строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеним з членом кредитної спілки договором. Згідно приписів ст.ст. 10, 11 вищевказаного Закону України «Про кредитні спілки» члени кредитної спілки у т.ч. мають право вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки. У разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов'язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Як свідчить копія заяви від 10.09.2013 р., позивач звернувся до Кредитної спілки із офіційним повідомленням про своє бажання вийти з членів спілки та прохання повернути обов'язковий пайовий внесок в розмірі 500,00 грн. та необов'язковий цільовий внесок в сумі 346113,00 грн. Пошовий штамп на бланку опису вкладення до поштового відправлення від 10.09.2013 р. підтверджує відправлення вказаної заяви на адресу відповідача цінним листом (а.с.23). Натомість, як стверджував позивач, відповіді на свою заяву він від відповідача не отримав, доказів, які б свідчили про те, що Кредитна спілка виконала взяті на себе зобов'язання перед членом спілки - позивачем у справі, в ході розгляду справи отримано не було. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, за змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав зобов'язань щодо повернення позивачеві сум внесків, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення на його користь сум внесених обов'язкового пайового внеску в розмірі 500,00 грн. та необов'язкового зворотного цільового внеску в розмірі 346113,00 грн., а також три проценти річних від простроченої суми грошового зобов'язання у сумі 3988,00 грн. та інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 4505,00 грн. - є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Української Аграрно-Кредитної Спілки «Сенатек» підлягає задоволенню та на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума в розмірі 355106,00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved