Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 2,73 га, розташовану на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що за життя спадкодавець заповіла позивачу належне їй право на земельну частку (пай). 12 листопада 2002 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, однак заповіт не переоформила, а тому нотаріус відмовляється оформити за ним право на спадкування спірного нерухомого майна. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у поданій до суду письмовій заяві просив слухати справу за його відсутності. Представник відповідача Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області у судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання, у якому просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представники відповідача Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та третьої особи відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області до суду не прибули, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 08 квітня 2003 року[PERSON]склала заповіт, за яким належний їй земельний пай заповіла позивачу [PERSON] За життя [PERSON]отримала державний акт на право приватної власності на землю площею 2,73 га на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької серії [NUMBER] від 12 листопада 2002 року, який виданий замість вищевказаного сертифікату. [INFO] року[PERSON] померла. У встановленому законом порядку позивач [PERSON] спадщину прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. З повідомлення завідувача Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 08 жовтня 2016 року № 2217/01-16 вбачається, що у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено в зв'язку з отриманням спадкодавцем державного акту на землю. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та ніким не оспорюються. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За статтею 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або його частки. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями в заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходять та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Суд враховує, що спадкодавець заповіла [PERSON] не сертифікат як такий, а земельну частку, право на яку належало їй на підставі сертифікату, і цей заповіт не змінювала. Отже, її волевиявлення полягало у тому, щоб земельна ділянка, на яку вона має право, перейшла у якості спадщини [PERSON] Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з вищенаведених підстав, тому слід визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, яка належала [PERSON] На підставі ст.ст. 1218, 1236 ЦК України,

Outcome: approved