Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на господарські споруди, які знаходяться по вул. Івана Франка, 2 у смт. Рожнятів, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що 23 червня 2007 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, яке знаходилося по вул. Івана Франка, 2 у смт. Рожнятів. Спадкоємцями першої черги за законом крім неї, є її сестра [PERSON] та брат [PERSON] відповідачі по справі, які на спадкове майно не претендують. Вона належним чином прийняла спадщину після смерті батька оскільки на час смерті проживала разом з ним. Для оформлення спадщини вона двічі зверталася до Першої Ржнятівської державної нотаріальної контори, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через знесення житлового будинку, що входив до складу спадкового домоволодіння. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. На даний час і господарські споруди, які були наявними на час смерті батька, розібрані третьою особою. Вона вважає, що суд повинен визнати за нею право на спадкове майно, не зважаючи на те, що воно у натурі відсутнє. Змінювати позовні вимоги не бажає. Аналогічні пояснення по суті позову дав представник позивачки за дорученням [PERSON] Будучи допитаним у попередніх судових засіданнях, третя особа [PERSON] проти задоволення позову заперечив та пояснив, що у січні 1997 року до нього звернувся його сусід [PERSON] з проханням купити у нього земельну ділянку площею 0.05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. І.Франка.2 у смт.Рожнятів, на якій раніше знаходився житловий будинок і господарські споруди, так як йому вкрай були необхідні гроші на лікування його дочки [PERSON]. Вказана земельна ділянка [PERSON] не була приватизована і він не мав на неї правовстановлюючих документів, а житловий будинок був знесений та розібраний ще в 70-х роках, тобто відсутній. Господарська споруда була в аварійному стані та непридатна для використання. Тому вони не змогли оформити договір купівлі-продажу нотаріально у встановленому законом порядку. Зважаючи на такі обставини [PERSON], отримавши від нього гроші в сумі, еквівалентній 500 доларів США, як компенсацію за розвалену господарську споруду та за право користування земельною ділянкою, 21 січня 1997 року звернувся із письмовою заявою до Рожнятівської селищної ради про вилучення з його користування земельної ділянки площею 0.05 га по вул. І.Франка,2 в смт.Рожнятів та передачу цієї земельної ділянки йому v власність. Рішенням сесії Рожнятівської селищної ради від 13 лютого 1997 року заяву [PERSON] задоволено та вилучено у нього вказану земельну ділянку за добровільною згодою. Дану земельну ділянку було виділено йому в постійне користування. На підставі рішення сесії Рожнятівської селищної ради від 17 грудня 1997 року зазначену земельну ділянку було об'єднано із суміжною земельною ділянкою площею 0.0934 га для будівництва та обслуговування належної йому та [PERSON] 1/2 частини житлового будинку і господарських споруд по вул. 16 Липня, 25 в смт. Рожнятів і передано йому у власність. Згідно зазначеного рішення він у встановленому порядку отримав Державний акт серії ЯД №880845 на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1330 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. 16 Липня в смт.Рожнятів. У 2008 році він вирішив збудувати новий житловий будинок та господарські споруди на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці і звернувся в районну архітектуру за отриманням плану забудови земельної ділянки. На належній йому на праві приватної власності земельній ділянці площею 0.1330 га вже знаходилася належна йому та [PERSON], 1/2 частина житлового будинку і господарських споруд, тому було проведено розподіл даної земельної ділянки на дві окремі земельні ділянки, площею 0.0934 га та площею 0.0396 га. На земельній ділянці площею 0.0396 га залишилася належна йому ? частина житлового будинку і господарських споруд, а на іншій земельній ділянці площею 0.0934 га районною архітектурою видано план забудови для будівництва нового житлового будинку і господарської будівлі. Право власності на земельну ділянку площею 0.0934 га кадастровий номер 2624855100:01:001:0406 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул.16 Липня.25 в смт.Рожнятів зареєстроване реєстраційною службою Рожнятівського районного управління юстиції 10 січня 2015 року за реєстраційним номером 547068426248, індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 32090829 та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Земельну ділянку площею 0.0396 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та розташовану на ній 1/2 частину житловою будинку і господарських споруд ним відчужено згідно договору купівлі-продажу від 10 січня 2014 року. Позивачка [PERSON] заявила позовну вимогу про визнання за нею права власності на неіснуючі на даний час господарські споруди, які раніше знаходились на належній йому на даний час на праві приватної власності земельній ділянці для обслуговування житловою будинку і господарських споруд. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Відповідачка [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у заяві зазначила, що все майно, яке при житті належало її батькові, після його смерті повинно належати її сестрі [PERSON] Відповідач [PERSON] направив суду заяву, в якій зазначив, що на спадкове майно після смерті свого батька не претендує, справу просить розглянути без його участі. Третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи у судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності третьої особи, враховуючи його пояснення, надані у попередніх судових засіданнях, а також доводи, викладені у письмовому запереченні на позов. Вислухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. У смт. Рожнятів по вул. Івана Франка, 2, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, знаходилось домоволодіння, власником якого був [PERSON], яке на даний час відсутнє в натурі, що підтверджується копією довідки № 20 від 22 лютого 2016 року, виданої ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» (а. с. 7), копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а. с. 6), копією інвентарної справи (а. с. 40-102). На підставі написаної від його імені заяви рішенням сесії Рожнятівської селищної ради від 13 лютого 1997 року вилучено у [PERSON] земельну ділянку площею 0,05 га по вул. Івана Франка, 2 за добровільною згодою землекористувача та виділено зазначену земельну ділянку у постійне користування [PERSON], що підтверджується копією заяви [PERSON] від 24 січня 1997 року (а. с. 109) та копією виписки із рішення сесії Рожнятівської селищної ради від 13 лютого 1997 року (а. с. 110). На підставі вказаного рішення Рожнятівської селищної ради [PERSON] видано Державний акт серії ЯД №880845 на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1330 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. 16 Липня в смт.Рожнятів, що підтверджується копією Державного акту (а. с. 111). Під час виготовлення вказаного Державного акту було обєднано земельну ділянку площею 0.05 га по вул. І Франка, 2 в смт. Рожнятів із земельною ділянкою площею 0.08 га по вул. 16 Липня, 25 в смт. Рожнятів, що підтверджується копією довідки № 1200 від 05 липня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Рожнятівської селищної ради (а. с. 115). На даний час [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0934 га, яка знаходиться по вул. 16 Липня, 25 та отримав план забудови вказаної земельної ділянки для будівництва нового житлового будинку і господарської будівлі, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10 січня 2015 року (а. с. 113), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 32090829 від 10 січня 2015 року (а. с. 114) та копією плану забудови земельної ділянки (а. с. 112). [PERSON] помер 23 червня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 8). [PERSON] доводився батьком позивачки [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та одруження позивачки (а. с. 30, 31). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці відмовлено, оскільки житловий будинок, який входив до складу спадкового домоволодіння знесено, що підтверджується копіями листів нотаріуса Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори № 6712 від 12 серпня 2008 року та № 282/02-14 від 19 18 березня 2016 року (а. с. 9, 10). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом статті 346 ч.4 ЦК України, право власності на майно припиняється у разі його знищення. Аналізуючи наявні у матеріалах справи та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності судом встановлено, що позивачка доводилася дочкою померлого [PERSON], у встановленому законом порядку прийняла спадщину, тобто має право на спадщину після смерті батька. На час смерті спадкодавця за ним були у встановленому законом порядку зареєстровані господарські споруди по вул. І.Франка,2, на даний час вони відсутні, земельна ділянка, на якій знаходилися зазначені споруди і була у користуванні спадкодавця у встановленому порядку перейшла у власність третьої особи [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що визнати за позивачкою право власності на належне спадкодавцю на час відкриття спадщини майно на даний час неможливо у звязку з відсутністю майна в натурі, оскільки майно знищене та як таке не існує, а земельна ділянка, на якій було розташоване домоволодіння спадкодавцю не належала, на законних підставах перебуває у власності іншої особи [PERSON] Отже на неіснуюче майно суд не може визнати право власності.

Outcome: dismissed