Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

У серпні 2018 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось з позовом в суд до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 17 листопада 2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 500241076, відповідно до якого останньому видано кредит у розмірі 47000 гривень, з кінцевим терміном погашення до 18 листопада 2014 року. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються. 23 грудня 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» уклали договір факторингу № 2013-1, згідно якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 500241076 від 17 листопада 2011 року. Станом на 23 грудня 2013 року заборгованість відповідача становить у розмірі 47874 гривні 43 копійки, що складається з: - 39174 гривні 43 копійки - прострочена заборгованість по тілу кредиту; - 8700 гривень - прострочені відсотки за користування кредитом. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився. З позову вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 4). Відповідач не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 листопада 2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 500241076, відповідно до якого останньому видано кредит у розмірі 47000 гривень, з кінцевим терміном погашення до 18 листопада 2014 року (а.с. 35). 23 грудня 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» уклали договір факторингу № 2013-1, згідно якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 500241076 від 17 листопада 2011 року (а.с. 6-15). Відповідач свої зобов`язання за умовами укладеного договору не виконує. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 23 грудня 2013 року заборгованість відповідача становить у розмірі 47874 гривні 43 копійки, що складається з: - 39174 гривні 43 копійки - прострочена заборгованість по тілу кредиту; - 8700 гривень - прострочені відсотки за користування кредитом. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 23 грудня 2013 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 3). З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1762 гривні.

Outcome: approved