Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У січні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1 689 грн., щомісячно з урахуванням індексації за законом. В обґрунтування вимог зазначає, що вона перебувають у шлюбі з відповідачем, проте . Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між ними офіційно не припинено, але вже близько шести місяців вони разом не проживають. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, проте відповідач у добровільному порядку кошти на утримання малолітнього сина не надає. Тому, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги уточнив та просив стягнути аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. Представник відповідача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні вимог та зазначив що відповідач має постійну роботу та заробіток, а також має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, якій допомагає з власної ініціативи без рішення суду про стягнення аліментів. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] доводиться батьком малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Допомогу на утримання малолітньої дитини відповідач не надає. У своїй позовній заяві позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн., посилаючись на те, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, розмір якого постійно змінюється. Проте, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач працює на підприємстві ТОВ «Алібі Плюс» на посаді юриста та має постійний дохід. Тому, з нього слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи, що 08 липня 2017 року набрали чинності зміни до Сімейного кодексу України, згідно яких аліменти на утримання малолітньої дитини призначаються у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття, то суд вважає за необхідне, з 08 липня 2017 року стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial