Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач) про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народився син - [PERSON] , однак, відповідач припинив приймати участь у вихованні та утриманні їх спільної дитини, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду про стягнення аліментів в розмірі 5000 грн., починаючи з 06.08.2020 року, а також стягнення заборгованості з аліментів за період з 01.01.2020 року по 31.07.2020 року в сумі 23006 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16.09.2020 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 03 листопада 2020 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.11.2020 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. Відповідачем подано відзив на позовну заяву. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Присутній у судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву, та просив суд визначити розмір аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 2000 грн., а у задоволенні решти позовних вимог - відмовити, у зв`язку із їх необґрунтованістю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.07.2007 року (а.с. 9). [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого є позивач, а батьком - відповідач, щоб підтверджується свідоцтвом про народження від 27.03.2008 року, серія [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 5000 грн. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial