Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 17.05.2006 року. Від спільного подружнього життя у них є син - [PERSON], [INFO]. 25 квітня 2016 року Млинівським районним судом Рівненської області було ухвалено рішення про зміну розміру аліментів, що стягувалися з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини згідно рішення Млинівського районного суду від 07.12.2009 року та постановлено стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно, починаючи з 25.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, утримуваних з [PERSON] за рішенням Млинівського районного суду від 25.04.2016 року на її користь, на утримання неповнолітньої дитини із твердої грошової суми в розмірі по 400 гривень, щомісячно на аліменти у розмірі по ? частки від доходу (заробітку), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того у позовній заяві позивач заявила клопотання про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. (а.с.1 зворот) Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду з заявою, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, справу просила розглядати у її відсутності. (а.с.17) В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім цього, за правилом ч. 1 ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17.05.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.05.2006 року. (а.с.6) Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.5) Згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року про зміну розміру аліментів, з відповідача [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно, починаючи з 25.03.2016 року. (а.с.7) Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 30.07.2018 року неповнолітній син - [PERSON], [INFO] проживає з позивачем в буд. [ADDRESS]. (а.с.9) Як вбачається з позовної заяви, відповідач офіційно працевлаштований та має постійний дохід. При цьому, з часу ухвалення попереднього судового рішення про стягнення з нього аліментів, зросла вартість життя, збільшено прожитковий мінімум, що в сукупності зумовлює збільшення витрат позивача на утримання їх спільного неповнолітнього сина. Вказані обставини свідчать про наявність передбачених ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру стягуваних з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], який би відповідав законодавчо визначеному розміру аліментів, який не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Обставин, які б звільняли відповідача від обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів, судом не встановлено. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені в повному обсязі, судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved