Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту її постійного мешкання разом із спадкодавцем - батьком [PERSON] на час відкриття спадщини, що їй необхідно для прийняття спадщини після смерті батька. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та суду пояснила, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 04 березня 1963 року, виданого Виконавчим комітетом Макіївської міської Ради депутатів трудящихся її батьку [PERSON] належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із зазначеного домоволодіння. За життя батько склав заповіт, яким заповів все належне йому майно їй. Дружина [PERSON] та мати заявниці - [PERSON] за життя не претендувала на спадщину. Незважаючи на те, що заявниця була зареєстрована в м. Добропілля, з 2000 року проживала за адресою: [ADDRESS] разом із батьками здійснювала за ними нагляд, а після їх смерті поховала. Враховуючи те, що вона на час відкриття спадщини постійно проживала разом із батьком [PERSON], вважається такою що прийняла спадщину, просила встановити цей факт. Представник заінтересованої особи - Макіївської міської ради Донецької області, у судове засідання не з'явився, згідно листа просив справу розглянути у його відсутність, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечував. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] основана на законі та підлягає задоволенню. Так, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 04 березня 1963 року, виданого Виконавчим комітетом Макіївської міської Ради депутатів трудящихся. ( а. с. 14). Відповідно до заповіту, посвідченого Грузько - Зорянською селищною Радою 2 березня 2007 року, [PERSON] належне йому майно заповів [PERSON]. (а. с. 8) З свідоцтва про смерть, виданого 8 лютого 2008 року виконкомом Грузько - Зорянської селищної ради Гірницького району м. Макіївки вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. ( а. с. 6). Згідно відомостей П'ятої Макіївської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Із свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Грузько - Зорянської селищної ради Гірницького району м. Макіївки Донецької області [INFO], [PERSON] померла [INFO]. (а. с. 7) Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 21.04.1970 р. батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 9) Згідно акту обстеження факту проживання та реєстрації, виданого депутатом Грузько - Зорянської селищної ради 21 листопада 2013 року, [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] разом із батьками [PERSON] та [PERSON], а після смерті поховала їх. Таким чином, аналіз приведених вище доказів, приводить суд до висновку в тому, що [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем - своїм батьком [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті [INFO], тому цей юридичний факт підлягає встановленню, що необхідно заявниці для прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209,212,214-223, 256 ЦПК України,

Outcome: approved