Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

У серпні 2018 року до Менського районного суду надійшла заява Менської міської ради Чернігівської області про визнання спадщини, що відкрилась після померлого [INFO] [PERSON], відумерлою. Заяву мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON], який на дату смерті був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,95 га на території Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала йому на підставі Державного акту на право власності на землю [NUMBER], виданого Менською районною державною адміністрацією Чернігівської області 20.06.2002. А також земельна ділянка площею 2,13 га на території Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку [PERSON], успадкував після померлої [INFO] матері [PERSON] Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. В зв'язку з цим, посилаючись на те, що спадкоємці за заповітом і за законом після померлого [PERSON] відсутні, орган місцевого самоврядування просить визнати спадщину, що відкрилась після його смерті відумерлою і передати її у власність Менської об'єднаної територіальної громади Менського району Чернігівської області. Згідно ухвали судді від 13 серпня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. Згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2018 року до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено [PERSON]. Представник заявника Менської міської ради Чернігівської області - Бернадська Т.А. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в заяві. Пояснила суду, що після померлої [INFO] відкрилась спадщина, яку фактично прийняв її син - [PERSON], хоча юридично не оформив, але в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на дві земельні ділянки на території Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області, одна з яких належить йому згідно Державного акту, а іншу він успадкував після смерті матері. Посилаючись на те, що після смерті [PERSON] ніхто не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, спадкова справа нотаріусом не заводилась, а тому є всі підстави для визнання спадщини після померлого [PERSON] відумерлою. Після з'ясування в ході розгляду справи про наявність спадкоємця після померлого [PERSON] - його сестри [PERSON] та залучення її до участі в справі в якості заінтересованої особи, представник заявника Бернадська Т.А. наполягала на заявлених вимогах, посилаючись на надану суду, заінтересованою особою [PERSON], заяву про відмову від прийняття спадщини. В разі подання останньою заяви про продовження строку для прийняття спадщини після померлого [PERSON], представник заявника Бернадська Т.А. заявила, що вони будуть проти продовження строку для прийняття спадщини та заперечуватимуть проти задоволення такої заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, посилаючись на стан здоров'я, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що приймати спадщину після померлого [INFO] двоюрідного брата [PERSON], який був сином померлої [INFO] її рідної тітки [PERSON], не буде. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст. 338 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Згідно ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою; заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини; спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Відповідно до вимог ст. 13 Конституції України, земля, її надра та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місце відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, 06 червня 2008 року в с. Осьмаки Менського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00020228436 від 25 травня 2018 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрила спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 2.13 га, розташована на території Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю (а.с.10). До майна померлої [PERSON] 18 листопада 2008 року Менською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 939, на підставі заяви спадкоємця - сина [PERSON] (а.с.20-26). Однак, як в матеріалах вказаної спадкової справи, так і матеріалах цивільного провадження нема доказів, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] З даного приводу [PERSON] звертався до суду з заявою про встановлення факту родинний відносин, але його заяву згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 01 червня 2009 року залишено без розгляду (а.с.58). [INFO] в с. Осьмаки Менського району Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00020228239 від 25 травня 2018 року (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрила спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 1,95 га, розташована на території Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю (а.с.7). Згідно повідомлення завідувача Менської районної державної нотаріальної контори №1980/01-16 від 11.09.2018 спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON], не заводилась (а.с.20). Але, в ході розгляду справи в суді, встановлено, що спадкоємцем після померлої [INFO] [PERSON], являється рідна племінниця [PERSON], яка проживає по [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 148/9, виданою в.о. старости Осьмаківського старостинського округу Савченко Т.В. (а.с.84). Остання, згідно встановлених обставин по справі є двоюрідною сестрою [PERSON], а тому являється спадкоємцем за законом на спадкове майно після смерті останнього, в зв'язку з чим була залучена судом до участі в справі в якості заінтересованої особи. 13 грудня 2018 року до Менського районного суду надійшла заява [PERSON] про те, що вона приймати спадщину після померлого [INFO] двоюрідного брата [PERSON], який був сином померлої [INFO] її рідної тітки [PERSON], не буде (а.с.115). На виконання вимог ч. 6 ст. 294 ЦПК України, судом не встановлено спір про право, оскільки спадкоємець не висловила бажання про прийняття спадщини. Однак, при ухваленні рішення в даній справі судом враховуються вимоги спадкового права, що передбачені Книгою шостою ЦК України. Зокрема, ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що спадкоємець [PERSON] в установлений законом строк не подала до нотаріальної контори або уповноваженій на це посадовій особі органу місцевого самоврядування заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого двоюрідного брата [PERSON], суд приходить до висновку, що вона не відмовилась від прийняття спадщини відповідно до вимог чинного законодавства. Подану нею з даного приводу заяву суду, не можна вважати належним доказом відмови від прийняття спадщини, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Твердження представника заявника про заперечення органу місцевого самоврядування щодо продовження строку для прийняття спадщини наявним спадкоємцем, судом не приймаються до уваги, оскільки вирішення питання про продовження строку для прийняття спадщини належить до компетенції суду, після з'ясування причин, що стали підставою для пропуску строку. В даному провадженні ці питання не були предметом розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed