Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . За життя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 березня 1999 року придбав земельну ділянку площею 480 кв.м під номером [ADDRESS], надану для ведення садівництва, що знаходиться в [ADDRESS] , але не встиг оформити державний акт на право власності на неї. Після смерті батька позивач звернувся до Сумської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте постановою державного нотаріуса від 15 березня 2019 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на право власності на цю земельну ділянку. Посилаючись на вказані обставини та на обставини того, що він не має можливості оформити спадщину на зазначену земельну ділянку з тих підстав, що померлий [PERSON] за життя не встиг переоформити державний акт на право власності на землю, позивач просить суд визнати за [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5910136300:10:006:0587, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 0,0480 га та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 вересня 2020 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Сумської міської ради, третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та Громадську організацію «Садівниче товариство «Хімік-1». Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала. У відзиві на позовну заяву відповідач Сумська міська рада просить розгляд справи провести без участі її представника. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Третя особа Сумська міська державна нотаріальна контора надіслала заява про розгляд даної справи за відсутності її представника. Інші треті особи про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши думку представника позивача про задоволення позову, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 березня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений 02 березня 1999 року державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори Тимощенко Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 6-346, за умовами якого останній купив земельну ділянку площею 480 кв.м під номером [ADDRESS], надану для ведення садівництва, що знаходиться в м. Суми в садівницькому кооперативі «Хімік-1» (Р. Корсакова) (а.с. 6, 84). Відповідно до умов пункту 1.2 вказаного договору земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії СМ № 01165, виданого 04 травня 1994 року Сумським міськвиконкомом, розрахунку вартості початкової ціни земельної ділянки від 02 лютого 1999 року № 2775, виданого Сумським обласним Управлінням земельних ресурсів, та зробленого запису у книзі реєстрації громадян за № 513 від 24 січня 1994 року, що підтверджується довідкою від 20 січня 1999 року № 22, виданої Сумським міським Управлінням земельних ресурсів (а.с. 6, 10, 12). [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 3, 4, 5). За даними спадкової справи № 391/2018, заведеної 07 травня 2018 року Сумською міською державною нотаріальною конторою після померлого [INFO] [PERSON] , єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після його смерті, є його син [PERSON] , позивач у справі (а.с. 48-53). Постановою завідуючої Сумської міської державної нотаріальної контори від 15 березня 2019 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,048 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з неподанням оригіналів документів, що підтверджують право власності на вказану земельну ділянку (а.с. 7). Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України). За приписами частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з частинами 1, 2 статті 6 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року (в редакції, яка була чинною станом на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02 березня 1999 року) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для садівництва. Громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі купівлі-продажу, дарування та обміну. Частинами 3, 4 статті 18 ЗК України 1990 року (в редакції, яка була чинною станом на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02 березня 1999 року) було передбачено, що придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку. Договір купівлі-продажу земельної ділянки і документ про оплату вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і видачі державного акта на право власності. Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України 1990 року, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02 березня 1999 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Документи, що посвідчували право на земельну ділянку були визначені статтею 23 ЗК України 1993 року. Проте, дію статті 23 було зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року за № 19-52. Пунктом 4 вказаного Декрету установлено, що громадяни України мають право продавати або іншими способами відчужувати земельні ділянки, передані їм для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, без зміни їх цільового призначення. Договір купівлі-продажу або іншими способами відчужування земельної ділянки посвідчується у нотаріальному порядку і реєструється у сільській, селищній, міській Раді народних депутатів, на території якої розташована земельна ділянка. Продаж земельної ділянки провадиться за ціною, встановленою угодою сторін, але ця ціна не може бути меншою за нормативну ціну землі. Ціна земельної ділянки за договором купівлі-продажу є підставою для сплати державного мита, а також для розрахунків при заставі земельної ділянки. Отже, пунктом 4 Декрету було визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується у нотаріальному порядку і реєструється у сільській, селищній, міській Раді народних депутатів, на території якої розташована земельна ділянка. Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02 березня 1999 року, він посвідчений 02 березня 1999 року державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори Тимощенко Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 6-346, земельна ділянка зареєстрована в книзі реєстрації нотаріальних документів за № 448 від 13 грудня 2019 року та зареєстрована в Сумському міському управлінні земельних ресурсів (а.с. 6, 84). На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що батько позивача [PERSON] - [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку площею 480 кв.м під номером [ADDRESS], наданої для ведення садівництва, що знаходиться в м. Суми в садівницькому кооперативі «Хімік-1» (Р. Корсакова), що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу земельної ділянки від 02 березня 1999 року, зареєстрованим в реєстрі за № 6-346 та фактом реєстрації вказаної земельної ділянки в книзі реєстрації нотаріальних документів за № 448 від 13 грудня 2019 року та в Сумському міському управлінні земельних ресурсів. А відтак, вказане нерухоме майно площею 0,0480 га мало ввійти до спадкової маси після смерті [PERSON] , спадкоємцем після смерті якого є позивач [PERSON] . Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved