Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У січні 2017 року заступник прокурора Чернігівської області звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] 80019,45 грн збитків, заподіяних внаслідок використання останнім земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 01 лютого по 01 вересня 2016 року. Заявлені вимоги мотивував тим, що земельна ділянка площею 2,2279 га з моменту прийняття рішення про надання її відповідачу в оренду та до 19 жовтня 2016 року використовувалася [PERSON] безоплатно, внаслідок чого до бюджету не надійшли кошти. Рішенням від 03 травня 2017 року Щорський районний суд у задоволенні позову відмовив. В апеляційній скарзі заступника прокурора Чернігівської області, посилаючись на ухвалення рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги те, що з придбанням обєктів нерухомості по вул. Володарського, 101 у м. Щорс до [PERSON] перейшло право користування земельною ділянкою, і згідно з чинним земельним законодавством саме на майбутнього орендаря покладається ініціатива по укладенню договору оренди, а тому, саме відповідач мав звертатися до Сновської міської ради з приводу складання проекту та підписання договору оренди земельної ділянки на виконання рішення Щорської міської ради від 25 листопада 2015 року. Прокурор вказує, що висновок суду про те, що договір оренди з відповідачем не міг бути укладений, оскільки до 18 серпня 2016 року міською радою не було здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,2279 га, є хибним і спростовується положеннями ст. 4-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на день прийняття рішення Щорською міською радою «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок комунальної власності Щорської міської ради в оренду [PERSON]Г.», за яким рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність або користування приймається без здійснення державної реєстрації права держави чи територіальної громади на такі земельні ділянки, крім випадків, коли право власності на земельні ділянки державної або комунальної власності вже зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В письмових запереченнях [PERSON], вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим і не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, просить відхилити її, а рішення суду залишити без змін. До початку судового засідання відповідач надав письмову заяву про відкладення розгляду справи через неможливість його явки та явки його представника. Проте, жодних доказів на підтвердження викладених у цій заяві обставин надано не було, отже апеляційний суд позбавлений можливості дійти до висновку про поважність причин неявки сторони відповідача та задовольнити заявлене клопотання. Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що до 18 серпня 2016 року Сновською (Щорською) міською радою не було здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,2279 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості м. Сновськ (Щорс), вул. Володарського, 101, що унеможливило укладання з відповідачем договору оренди. Районний суд зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності вини та протиправної поведінки [PERSON], які б стали підставою для стягнення з останнього збитків за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів. З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, виходячи з такого. У справі встановлено, що [PERSON] є власником нежитлових будівель (котельні, матеріального складу, складу аміаку та масел, газорегуляторного пункту, автовагової, прохідної, шохи (навісу), які розташовані по вул. Володарського, 101 у м. Щорс (Сновськ), загальною площею 861,9 кв.м, що підтверджується копією договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва від 29 березня 2013 року та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10-12, 13-15). Рішенням першої сесії сього скликання Щорської міської ради від 25 листопада 2015 року № 34-1/VII затверджено проекти землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок в оренду [PERSON] та надано в оренду строком на 25 років земельні ділянки комунальної власності територіальної громади м. Щорс, а саме: площею 2,2279 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розміщення та експлуатації обєкту незавершеного будівництва за адресою: м. Сновськ (Щорс), вул. Володарського, 101; площею 0,1500 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості: розміщення та експлуатації обєкту незавершеного будівництва будівлі матеріального складу за адресою: м. Сновськ (Щорс), вул. Володарського, 101 за рахунок земель, що знаходились в користуванні ПСП «Яна Плюс» на території Щорської міської ради (а.с. 16). Пунктом 6 наведеного вище рішення було зобовязано [PERSON] у місячний термін оформити договори оренди землі та зареєструвати їх відповідно до чинного законодавства. З листа Щорської міської ради від 19 квітня 2016 року вбачається, що відповідачу було рекомендовано оформити та укласти договір оренди наданої йому в оренду земельної ділянки площею 2,2279 га по вул. Володарського, 101 в м. Сновськ (а.с. 21). 15 червня 2016 року [PERSON] звернувся до міського голови із заявою про поділ земельної ділянки площею 2,2279 га по вул. Ю.Костюченка (Володарського), 101 в м. Сновськ на 4 окремі земельні ділянки, за результатами розгляду якої рішенням Щорської міської ради від 13 липня 2016 року заявнику було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу вищевказаної земельної ділянки (а.с. 22, 23). 27 вересня 2016 року рішенням Сновської міської ради затверджено технічну документацію щодо поділу земельної ділянки загальною площею 2,2279 га на чотири окремі земельні ділянки та дві з них, площею відповідно 1,9524 га та 0,2620 га, надано [PERSON] в оренду. У наданні в оренду інших двох земельних ділянок площею 0,0130 га та 0,0005 га відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на трансформаторну підстанцію та опору ПЛ-10 кВ, що розміщені на вказаних ділянках (а.с. 32). Згідно ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Відповідно ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. Положеннями ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати на земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Аналізуючи вказані норми, колегія суддів приходить до висновку, що з переходом права власності на обєкти нерухомості у відповідача виникло не лише право користування землею під обєктами нерухомості, а й обовязок сплачувати належні кошти за таке користування. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на ст.ст. 152, 156, 157 ЗК України і зазначив, що землекористувачами відшкодовуються збитки, заподіяні саме власникам землі. Разом з тим, суд не врахував, що згідно зі ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної або державної власності. Крім цього, висновок про неможливість укладення договору оренди через те, що Щорською міською радою не було здійснено реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, суперечить приписам ст. 28 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що була чинною в період, за який стягуються збитки. Так, відповідно до ч. 1 цієї статті рішення органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у користування (в тому числі оренду) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав. Частиною 2 статті визначено, що у разі надання у користування, поновлення або внесення змін до діючих договорів користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельних ділянок державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державна реєстрація права власності здійснюється одночасно з державною реєстрацією права користування такими земельними ділянками. Отже, матеріалами справи встановлено, що за рішенням органу місцевого самоврядування обовязок у місячний термін оформити договір оренди землі та зареєструвати його відповідно до чинного законодавства був покладений саме на відповідача і не залежав від реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі прав Сновською міською радою. Порядок та підстави відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначені ст.ст. 156, 157 ЗК України, зокрема, п. «д» ч. 1 ст. 156 закону передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Крім того, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Колегія суддів вважає, що [PERSON], не уклавши договір оренди земельної ділянки у місячний термін відповідно до рішення органу місцевого самоврядування, допустив протиправну бездіяльність, що потягла за собою неотримання територіальною громадою коштів у виді орендної плати. Розмір шкоди позивачем визначений відповідно до приписів постанови КМУ «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» № 284 від 19 квітня 1993 року, підтверджується актом встановлення розміру збитків, заподіяних Сновській міській раді внаслідок використання земельної ділянки на території м. Сновськ без правовстановлюючих документів гр. [PERSON] за період з 01 лютого по 01 вересня 2016 року та відповідним розрахунком (а.с. 27, 28), з якого вбачається, що відповідачу відповідно до рішення органу місцевого самоврядування розраховано ставку орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 7 місяців 2016 року. Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права при вирішенні даного спору знайшли підтвердження в ході розгляду справи, а отже позов прокурора підлягає задоволенню. Відтак,

Outcome: approved