Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] та споживачем природного газу, який використовує для підігріву води та опалення будинку. На момент придбання нею будинку в 2004 році він був вже газифікований та обладнаний газовою плитою, колонкою, котлом та встановлений газовий лічильник. У листопаді 2021 року позивачкою було замовлено в ТОВ «Маргаз» проект та виконано цим підприємством роботи по зміні схеми внутрішнього газопроводу, демонтована газова плита та замінена газова колонка на нову. Будь-яких прихованих ліній газопроводу не було виявлено. 12.06.2021 року працівниками відповідача було здійснено обстеження домоволодіння та виявлено замуровану у стіні врізку до труби газопроводу на вході до лічильника, до якої на різьбі вкручена інша труба, яка йшла до низу в підлогу до газових приладів. За виявленим фактом було складено Акт про порушення №08/1263-21 від 12.06.2021 року, демонтовано лічильник та відключено будинок від газопостачання. 28.07.2021 року комісією відповідача було складено протокол розгляду порушення, яке кваліфіковано, як наявність несанкціонованого газопроводу, виконаного шляхом прихованих заходів та здійснено донарахування не облікованих об`ємів природного газу за період з 12.06.2020 року по 12.06.2021 року в розмірі 5177,79 м3 на суму - 35174,17 грн. Із вказаним рішенням комісії відповідача та виявленими порушення не згодна, вказує про цілковиту необізнаність із замурованим в стіні газопроводом. З моменту купівлі в 2004 році цього будинку жодних будівельних робіт вона не проводила, в газопровід не втручалась, прихованим газопроводом не користувалась. Посилаючись на положення Кодексу газорозподільних систем, всупереч його норм працівниками відповідача не прийнято заходів по забезпеченню усунення виявленого порушення, в акті про порушення не вказані причини неможливості їх усунення та у подальшому не забезпечено контроль за усуванням, газопостачання не відновлено. Вказує про незаконність відключення будинку від газопостачання в день складання акту про порушення. Відповідачем не було надано доказів того, що в межах внутрішнього газопроводу маються порушення нормального режиму роботи ГРМ. Фактично позивачці було пред`явлено крадіжку газу, з чим вона не згодна та вказує про відсутність суб`єктивної сторони такого правопорушення. Виявлена система газопроводу була замурована в стіні та підлогу, здійснювати відбір газу було неможливо в виду її недоступності для споживача. Без спеціальних технічних засобів виявити його неможливо. Прихована труба не використовувалась, не була приєднана до газових пристроїв та її кінець знаходився за пів метра до газового приладів, що свідчить про необізнаність позивача про існування несанкціонованого газопроводу, а відтак виключає вину споживача у заподіянні збитку. Також відповідач безпідставно включив до акту- розрахунку газову плиту, якої у позивачки не має. На підставі цього просила визнати незаконними та скасувати рішення комісії з розгляду акту про порушення, оформленого протоколом розгляду порушення від 28 липня 2021 року про задоволення Акту про порушення від 12.06.2021 року №08/1263-21, відповідно до якого позивачці проведено донарахування об`єму та вартості не облікованого природного газу за період з 12.06.2020 року по 12.06.2021 року в обсязі 5177,79 м3 на суму - 35 174,17 гривень; зобов`язати відповідача за власні кошти поновити газопостачання до будинку [ADDRESS] . Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Також додала, що не знала про наявність прихованого газопроводу, оскільки вимушена була з метою економії газоспоживання утеплити будинок та позичати для цього гроші. Представник позивачки позовні вимоги підтримала та наголошувала на тому, що домоволодіння не обладнано газовою піччю та її існування не передбачено проектом, тому безпідставно її враховано при нарахуванні не облікованих об`ємів газу. Відключення домоволодіння від газопостачання відбулося неправомірно, з порушенням норм Кодексу газорозподільних систем. Позивачка придбала будинок в 2004 році та не знала про існування прихованого газопроводу, ніколи їм не користувалась, завжди надавала доступ працівникам ПАТ «Маріупольгаз» для огляду будинку та газової системи. Відповідач позовні вимоги не визнав. Надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ПАТ «Маріупольгаз» має статус оператора газорозподільної системи та здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою у місті Маріуполі. Позивач є споживачем їх послуг, що надаються по об`єкту, розташованому за адресою: [ADDRESS] , із яким укладено відповідний типовий договір шляхом підписання заяви-приєднання, споживанням і наступною оплатою рахунків за спожитий газ. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу наявність несанкціонованого газопроводу кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка) та внаслідок таких дій здійснюється нарахування не облікованих об`ємів природного газу. Несанкціонований газопровід, відповідно до Кодексу, - самовільно під`єднаний газопровід, у тому числі без наявного підключення газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). 12.06.2021 року працівниками ПАТ «Маріупольгаз» в присутності позивача було виявлено несанкціоноване втручання в газорозподільну систему, виконане прихованим шляхом, про що складено акт про порушення. 28.07.2021 року відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ та донараховано необліковані об`єми природного газу на суму 35 174,17 грн. Усунути виявлене порушення можливо лише шляхом реконструкції ділянки внутрішнього газопроводу тільки після заяви балансоутримувача газопроводу, тобто [PERSON] , та попередньої оплати вартості робіт. Проте позивачка не зверталася із подібною заявою та оплату вартості робіт не здійснювала. Допущене [PERSON] порушення Кодексу ГРС не є кримінальним покаранням, а є цивільно-правовою відповідальністю. Стан різьбових з`єднань та шарового крану на несанкціонованому газопроводі свідчить про його перебування у робочому стані. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 23.06.2004 року. Згідно з ліцензією, виданою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 15.04.2015 року №295547 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» має статус оператора газорозподільної системи (оператор ГРМ). Згідно з заявою - приєднання до умов розподілу природного газу (для побутового споживача) від 16.04.2021 року [PERSON] подала заяву та приєднався до Типового договору розподілу природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498, на надання послуг ПАТ «Маріупольгаз» з розподілу природного газу для будинку [ADDRESS] . Згідно з карткою абонента [PERSON] є споживачем послуг ПАТ «Маріупольгаз» з розподілу природного газу. Вказаний договір був укладений у порядку, передбаченому статтею 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання визнається договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тобто між сторонами існують правовідносини, що витікають з договору розподілу природного газу, що постачається оператором газорозподільної системи (далі ГРМ) ПАТ «Маріупольгаз» на об`єкт споживача [PERSON] , розташований за адресою: [ADDRESS] , оформлений заявою-приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕПК від 30 вересня 2015 року № 2498, з відкриттям особового рахунку № [NUMBER] . З 1982 року будинок під`єднаний до системи газопостачання, має будівельний паспорт внутрішнього газопроводу та газового вводу низького тиску діаметром до 100 мм. В березні 2004 року в домоволодінні позивача встановлений побутовий газовий лічильник типу G-4 Самгаз, про що підписано відповідний акт приймання в експлуатацію. Згідно з талоном на гарантійний ремонт з 2004 року будинок обладнаний газовим котлом опалення « Данко ». 12 червня 2021 року за адресою проживання споживача [PERSON] та в її присутності працівниками ПАТ «МАРІУПОЛЬГАЗ» було оглянуто газорозподільну систему до вузла обліку будинку [ADDRESS] та виявлено несанкціоноване втручання в газорозподільну систему до вузла обліку газу, виконане прихованим шляхом, а саме: у вхідну трубу до вузла обліку газу вкручена на різьбі інша труба несанкціонована, до якої під`єднано також на різьбі металопластикова шланга, яка приховано в стіні опускається до підлоги, де встановлений кульовий кран, від якого також іде металопластик, кінець якого розташований під плиткою біля опалювального приладу «Данко» та газової колонки, без підключення, про що складено акт про порушення № 08/1263-21. Також в акті вказано, що виявлене порушення не було усунуто. Газ відключений на вводі, газопровід роз`єднаний, заглушений та опломбований. Під час складання акту проводилась відео фіксація. У зауваженнях до акту [PERSON] вказала, що про існування врізки до лічильника газу вона не знала, оскільки це було замуровано в стіні та на підлозі під плиткою, а будинок вона купила. Також в цей же день був складений Акт про демонтаж лічильника газу. 28 липня 2021 року в присутності позивача відбулося засідання комісії ПАТ «Маріупольгаз», про що було складено протокол розгляду порушення, за яким було прийнято рішення про задоволення в повному обсязі Акту про порушення від 12.06.2021 року №08/1263-21 та згідно із п.п. 1 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем дане порушення кваліфіковане як наявність несанкціонованого газопроводу, виконаного шляхом прихованих заходів. Відповідно до абз.2 п. 1 глави 3 розділу ХІ КГС проведено донарахування не облікованих об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням за період з 12.06.2020 року по 12.06.2021 року у розмірі - 5177,79 м3, на суму 35174,17 грн. Також до протоколу розгляду порушення додано акт-розрахунок необлікованих об`ємів природного газу, виконаний внаслідок виявлених порушень відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494, за період з 12.06.2020 року по 12.06.2021 року на загальну суму 35 174,17 грн. При вирішенні спірного питання покладення відповідальності на споживача за виявлене у споживача втручання в газорозподільну систему та несанкціонований прихований газопровід суд виходить з наступних положень законодавства. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У відповідності до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються Кодексом газорозподільних систем, що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРС). Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Кодексом газорозподільних систем визначені наступні поняття: несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі, шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється не обліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу; несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі, без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема, вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, цього Кодексу. Підпунктом 1 розділу 2 глави XI Кодексу передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать наявність несанкціонованого газопроводу. Згідно з пунктом 1 розділу 3 глави XI Кодексу у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем передбачено, що приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ. Відповідно до пункту 2 розділу 5 глави XI Кодексу акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення . До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. Згідно глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення . За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Наявність несанкціонованого газопроводу у домоволодінні [PERSON] по [ADDRESS] підтверджена належними доказами, передбаченими Кодексом газорозподільних систем, а саме: актом про порушення від 12.06.2021 року, в якому зафіксовані всі обставини правопорушення, долученим відеозаписом з території домоволодіння споживача, на якому видно як працівники Оператора ГРМ при детальному обстеженні газорозподільної системи за допомогою спеціальних технічних засобів із середини труби виявили у зовнішній стіні будинку несанкціонований відвід від вхідної гільзи газової труби до вузла обліку. Після розкриття і демонтажу частини стіни в місці входу газової труби було зафіксовано наявність підєднаної несанкціонованої труби із металопластикового матеріалу, яка була прокладена в середині стіни в низ до підлоги, де облаштовувалась кульовим краном (також зробленого прихованим способом між стіною та підлогою), та далі прямувала під підлогою із виходом на зовні під плиткою біля газових приладів (котел та колонка). Також на відео продемонстровано працездатність несанкціонованого внутрішнього газопроводу, який був під`єднаний до місця вузла обліку, та під час його включення лічильник газу не обертався та газ міг споживатися поза приладом обліку. Також з матеріалів справи вбачається, що під час володіння будинком [PERSON] було замовлено проект змін внутрішнього газопроводу, яким передбачено заміна КС-3 на котел Данко, заміна існуючої газової колонки на газову колонку «Термет», перенос газопроводу. Із наявного проекту внутрішнього газопроводу домоволодіння та пояснень позивачки встановлено, що під час володіння позивачкою будинком було замінено газовий котел та газова колонка, демонтована газова плита, внесені зміни в частині підводу внутрішнього газопроводу к газовому лічильнику. При цьому будь-яких змін або виконання робіт по заміні вводу газової системи (місця де було виявлене несанкціоноване під`єднання) до будинку позивачки існуючи у справі газові проекти не передбачали. Також не встановлено, щоб будь-які газові проекти та схеми містили в собі відомості про прихований газопровід у стіні будинку. З зазначеного слідує, що факт існування несанкціонованого газопроводу, виконаного в домоволодінні позивачки шляхом прихованих заходів, доведений належними доказами та не був передбачений наявними проектами, а дії власника кваліфіковані за підпунктом 1 п.1 глави 2 Розділу ХІ ГРС як наявність несанкціонованого газопроводу, виконаного шляхом прихованих заходів. Стосовно доводів позивачки про необізнаність із його існуванням та непричетність до виявлених порушень, то така позиція не може бути підставою для звільнення власника від цивільно-правової відповідальності, адже як передбачено частиною 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує та, згідно з частиною 1 статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто з огляду на загальні положення цивільного законодавства слід дійти висновку, що власник домоволодіння зобов`язаний вживати необхідних заходів щодо належного утримання свого майна, в тому числі забезпечувати правильну роботу газової системи всередині свого будинку, придбання якого відбулось в 2004 році, що є значним періодом володіння, та не допускати за цей час розміщення у стіні газопроводів та нести відповідальність за виявлений в будинку несанкціонований газопровід, наявність якого, навіть без підключення, вже є підставою для покладення матеріальної відповідальності та проведення донарахування необлікованих об`ємів природного газу. Тобто з 2004 року позивачка мали об`єктивну можливість вжити розумних заходів для приведення газопроводу у нормальний режим роботи. Тому з цих доводів відсутні підстави для визнання незаконним рішення комісії з розгляду акту про порушення, оформленого протоколом розгляду порушення від 28 липня 2021 року. Також безпідставними суд вважає вимоги позивачки про необхідність зобов`язання відповідача за власні кошти поновити газопостачання до будинку позивачки. Так, підпунктом 6 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119 (далі - ПБСГ) та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу випадку несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ. На підставі акту про порушення та пояснень сторін судом встановлено, що в момент виявлення порушення 12.06.2021 року та його фіксації (складання акту) представниками ПАТ «Маріупольгаз» воно не було усунуто, а газ відключений на вводі, газопровід роз`єднаний, заглушений та опломбований. Згідно з пунктом 5, 6 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). Відповідач, дотримуючись вказаних положень, при виявленні прихованого та несанкціонованого втручання в роботу ГРМ здійснив правомірне відключення будинку від газопостачання, оскільки виявлене порушення не дозволяло забезпечувати нормальну роботу ГРМ, воно не було усунуто одразу, так як потребувало від власника попереднього замовлення таких послуг та їх оплати, чого наразі на даний час також не встановлено, тому відсутні законні підстави для покладення на відповідача обов`язку за власні кошти поновити газопостачання до будинку. При цьому посилання позивачки на п.12. розділу 5 глави ХІ Кодексу ГРС суд вважає недоречним, через те, що відключення будинку позивачки від газопостачання відбулося не у зв`язку із наявністю донарахованої заборгованості, яку позивачка оскаржує, а саме внаслідок виявлення несанкціонованого втручання в роботу ГРМ. Стосовно доводів позивача про незаконність рішення - протоколу розгляду порушення від 12.06.2021 року про донарахування не облікованих об`ємів природного газу, щодо їх завищення та включення під час розрахунку обсяги споживання газової плити, суд встановив наступне. Як вже було зазначено протоколом розгляду порушення від 28.07.2021 року ПАТ «Маріупольгаз» споживачу [PERSON] проведено донарахування не облікованих об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу за період з 12.06.2020 року по 12.06.2021 року у розмірі - 5177,79 м3 на суму - 35 174,17 грн. До протоколу також долучено відповідний Акт-розрахунок не облікованих об`ємів природного газу, виконаний внаслідок виявлених порушень. Відповідно до даного акту відповідачем проведено нарахування виходячи із таких газових приладів: газова плита, газовий водонагрівач та опалювальний котел. Проте в ході судового розгляду встановлено, що відповідно до витребуваного від ПАТ «Маріупольгаз» проекту внутрішнього газопроводу будинку по [ADDRESS] газова плита в будинку була демонтована. Відсутність газової плити в будинку також підтверджено наявним у справі відеозаписом виявленого порушення від 12.06.2021 року. Отже відповідачем було безпідставно враховано при нарахуванні необлікованих об`ємів природного газу зайвий газовий прилад - плиту газову. Порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування побутовому споживачу (фізичній особі) регламентовано в главі 3 Розділу ХІ КГС. Відповідно до п. 1 глави 3 розділу ХІ КГС: у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. За наявності вказаних доказів суд вважає доведеним факт відсутності у позивачки в домоволодінні у спірний період часу (з 12.06.2020 року по 12.06.2021 року) плити газової, що має бути врахованим при проведенні розрахунку граничних обсягів споживання необлікованого природного газу. Тобто при здійсненні розрахунку необлікованих об`ємів природного газу, виконаного відповідачем внаслідок виявлених порушень відповідно до КГС, допущено невідповідність фактичних даних та завищення кількості газового обладнання, якого в дійсності в домоволодінні позивачки не має. Вказані факти вочевидь вплинули на правильність та розмір неврахованого об`єму природного газу, визначеного в рішенні від 28 липня 2021 року за результатами розгляду порушення. Отже визначені в рішенні ПАТ «Маріупольгаз» від 28 липня 2021 року не обліковані об`єми споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] є завищеними та не відповідають фактично встановленим судом обставинам справи та положенням пункту 3 глави ХІ Кодексу газорозподільних систем та додатку 19 до нього, що свідчить про незаконність рішення ПАТ «Маріупольгаз» в частині проведених нарахувань обсягів та сум не облікованого природного газу споживачу [PERSON] . На підставі вказаних обставин суд доходить висновку про незаконність прийнятого рішення ПАТ «Маріупольгаз» - протоколу розгляду порушення від 28 липня 2021 року в частині визначених в ньому обсягів донарахування не облікованих об`ємів природного газу та сум грошових коштів, які підлягають донарахуванню споживачу. Щодо можливості в цілому оскарження рішення ПАТ «Маріупольгаз» - протоколу розгляду порушення від 26 серпня 2020 року як способу захисту права позивача суд відзначає наступне. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статей 11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Так, за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованог споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку, і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Крім того, пунктом 3.4. Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 № 619, визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній(газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку. З урахування вказаних положень спеціальних нормативно-правових актів суд вважає, що споживач наділений правом оскаржити у судовому порядку об`єм та/або вартість донарахованого природного газу у разі незгоди з їх розміром, визначеним оператором газорозподільної системи за наслідками задоволення акту про порушення. За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, на підставі встановлених судом порушень ПАТ «Маріупольгаз» по нарахуванню обсягу та сум необлікованих об`ємів природного газу позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконним та скасування протоколу розгляду порушення від 28 липня 2021 року підлягають частковому задоволенню, а в другій частині позову слід відмовити Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з половини витрат по сплаті судового збору в розмірі 454 грн (908,00 грн / 2), від сплати яких позивачка була звільнена, суд вважає необхідним стягнути їх з відповідача на користь держави. Стосовно заявлених позивачкою витрат на правову допомогу в розмірі 3500,00 гривень, то вказані витрати є доведеними лише частково, а саме на суму 2000,00 гривень - за складання позовної заяви до суду та на 500,00 гривень - за участь в судовому засіданні 06.12.2021 року, про що позивачкою надано підтверджуючі документи у вигляді договору про надання правової допомоги, ордеру та актів приймання-передачі наданих послуг від 27 серпня та 06 грудня 2021 року. Водночас правові послуги за участь в судовому засіданні від 03.11.2021 року та 15.11.2021 року є недоведеними, оскільки судові засідання не відбулись у зв`язку із витребуванням документів. Отже доведена сума судових витрат на правову допомогу становить 2500,00 гривень, яка з урахуванням пропорційності задоволених вимог (2500 грн / 2) становить 1250,00 гривень та підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial