Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначивши, що 06.04.2018 між сторонами було укладено кредитний договір №36-015-850-2-18-Г, згідно якого відповідач отримав у касі банку 58 411, 21 грн. строком до 05 квітня 2022 року зі сплатою 15,00 %. Позичальник зобов`язання за кредитним договором не виконує, в зв`язку з чим станом на 01.07.2019 виникла заборгованість в розмірі 90 031, 76 грн., яку позивач, а також судові витрати, просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 20 серпня 2019 року справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05 листопада 2019 року справу розглянуто по суті з ухваленням заочного рішення. В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши до суду клопотання з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України (судові повістки направлені по зареєстрованому місцю проживання відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень), про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 06 квітня 2018 року між сторонами укладений кредитний договір №36-015-850-2-18-Г, згідно умов якого відповідач отримав грошові кошти шляхом видачі з каси банку готівкою в розмірі 58 411 грн. 21 коп. на строк з 06 квітня 2018 року по 05 квітня 2022 року зі сплатою 15% річних. Позивачем перераховані кошти обумовлені у кредитному договорі, що підтверджено випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 06.04.2018 по 30.06.2019 та заявою про видачу готівки №TR.1758239.23174.46 від 06.04.2018. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З 01.05.2018 відповідачем порушено строки сплати ануїтетних платежів за кредитним договором. На підставі п.4.9. кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі встановленому у п. 4.8. цього договору, а саме 0,1%, а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород позивальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п.67.3 цього Договору. З 30.08.2018 відповідачу встановлена процентна ставка в розмірі 0,1% річних. Відповідно до п.6.3 кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 % від суми кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідност. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов боргового зобов`язання, станом на 01.07.2019 утворилась заборгованість у розмірі 90 031 грн. 76 коп., яка складається з: суми залишку заборгованості за кредитом у розмірі 58 411 грн. 21 коп.; з суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.07.2018 по 30.06.2019 в розмірі 1 509 грн. 77 коп.; з суми залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з червня 2018 року по серпень 2018 року включно в розмірі 3 825 грн. 74 коп.; з суми штрафів в розмірі 26 285 грн. 04 коп. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved