Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

У серпні 2019 року позивач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила: стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 183\~648,99 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 500\~000,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , в рахунок відшкодування моральної шкоди 500\~000,00 грн. Вказана справа до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю у листопаді 2019 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 09 березня 2019 року, о 13.40 год., у м. Дніпрі, на перехресті вул. Українська та вул. Ю.Савченко відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , під час зміни напрямку руху ліворуч не переконався в безпеці маневру, чим грубо порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Mitsubishi АСХ, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] . В результаті даної пригоди автомобіль Mitsubishi АСХ, реєстраційний номер [NUMBER] , який на час ДТП належав позивачу [PERSON] на праві власності, отримав значні механічні пошкодження. Крім того, протиправними діями відповідача позивачам були спричинені тілесні ушкодження, а саме: позивачу [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна правої кисті, які згідно Висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 1177 від 19.04.2019 року дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (за складання даного висновку позивач [PERSON] була вимушена сплатити на рахунок Бюро СМЕ грошові кошти у розмірі 368,54 грн.; позивачу [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забій м`яких тканин лівої скулової області. Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 08.04.2019 року: вартість ремонту автомобіля Mitsubishi АСХ, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням зносу становить 312 560,45 грн.; з урахуванням отриманих під час ДТП значних механічних пошкоджень, ринкова вартість вищевказаного автомобіля становить 34 424,01 грн. За складання експертом даного висновку позивач сплатила 2\~500,00 грн. Згідно Звіту про оцінку транспортного засобу від 16.04.2019 року, з урахуванням отриманих під час ДТП значних механічних пошкоджень, ринкова вартість автомобіля Mitsubishi АСХ, реєстраційний номер [NUMBER] складає 35\~000,00 грн. Згідно Договору купівлі-продажу № 1242/2019/1417207 від 16.04.2019 року позивач продала вищезазначений автомобіль у пошкодженому стані за 35\~000,00 грн. Відповідно до Полісу страхування № АМ/6039207 від 24.05.2018 року позивач [PERSON] як потерпіла особа від протиправних дій відповідача, отримала страхове відшкодування в розмірі 99\~000,00 грн. Також, з метою проведення дефектації пошкодженого автомобіля позивач була вимушена звернутись за допомогою до Центру кузовних робіт автоцентру «Аеліта», на рахунок якого була вимушена сплатити грошові кошти у розмірі 2\~220,00 грн. Тобто, загальна сума матеріальної шкоди, заподіяної позивачу [PERSON] протиправними діями відповідача в результаті пошкодження автомобіля, становить 183 648,99 грн. Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2019 року по справі № 203/1242/19 відповідача було визнано винним у скоєні ДТП, у зв`язку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн. Вказані обставини дають позивачу [PERSON] право на стягнення з відповідача заподіяної матеріальної шкоди в повному обсязі. Крім того, в результаті ДТП протиправними діями відповідача позивачам було заподіяно і моральну шкоду. Під час зіткнення позивачі пережили сильний шок, викликаний страхом смерті (відбулося лобове зіткнення автомобілів на смузі руху позивача), відчули себе об`єктом нападу, що спричинило виникнення негативних емоцій, які завдали психологічних страждань, пережили сильні душевні страждання за своє життя. З вини відповідача позивач [PERSON] до теперішнього часу позбавлена можливості пересуватись на автомобілі, оскільки він під час ДТП був фактично знищений, що спричиняє позивачу сильні душевні страждання та дискомфорт. Крім того, позивачам під час ДТП було спричинено тілесні ушкодження та сильний фізичний біль, що призвело до необхідності лікуватись у медичних установах. Як наслідок були порушені нормальні життєві зв`язки позивачів через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір моральної шкоди, яку позивачі просять стягнути з відповідача, позивачі оцінюють в сумі 500\~000,00 грн. на кожного позивача. До теперішнього часу позивачі не отримали від відповідача жодної компенсації, відповідач ухиляється від свого цивільно-правового обов`язку добровільно відшкодувати спричинену з його вини майнову та моральну шкоду, завдану в результаті ДТП. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року по справі № 203/1242/19, яка набрала законної сили 08 червня 2019 року, [PERSON] 09 березня 2019 року, о 13.40 год., у м. Дніпрі, на перехресті вул. Українська та вул. Ю.Савченко, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , під час зміни напрямку руху ліворуч не переконався в безпеці маневру, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Mitsubishi АСХ, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП [PERSON] та пасажир автомобіля Mitsubishi АСХ, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримали тілесні ушкодження, а автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 10-12). Вказаною постановою водій [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн. Відповідно до положень\~ ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що автомобіль Mitsubishi, реєстраційний номер [NUMBER] , якому протиправними діями [PERSON] були спричинені механічні пошкодження, на момент скоєння ДТП, станом на 09 березня 2019 року належав позивачу [PERSON] на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 52). 04 квітня 2019 року судовим експертом Мазурек О.А. в присутності [PERSON] був складений протокол огляду транспортного засобу Mitsubishi, реєстраційний номер [NUMBER] , в якому було зафіксовано характер та об`єм пошкодження вказаного транспортного засобу. Вказаний протокол був підписаний судовим експертом Мазурек О.А. та [PERSON] , яка погодилась з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши протокол огляду транспортного засобу без зауважень (а.с.49-51). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, у зв`язку з аварійними пошкодженнями, спричиненими автомобілю Mitsubishi АSХ, державний номер [NUMBER] , від 08 квітня 2019 року № ZU040419, складеного судовим експертом Мазурек О.А. (свідоцтво Міністерства юстиції України № 415, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії від 27 травня 2016 року) вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, спричиненого власнику автомобіля Mitsubishi АSХ 2.0і AWD CVT, державний номер [NUMBER] , на момент проведення дослідження становить 346\~984,46 грн. Ринкова вартість автомобіля Mitsubishi АSХ 2.0і AWD CVT, державний номер [NUMBER] , пошкодженого в ДТП 09.03.2019 року, з технічної точки зору, з урахуванням аварійних пошкоджень, на момент проведення дослідження становить 34\~424,01 грн. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням зносу 312\~560,45 грн. (а.с. 24-48). При цьому, згідно витягу з «Бюллетень автотовароведа» вартість пропозиції на автомобіль Mitsubishi АSХ 2.0і AWD (GA0W) Instyle CVT, 2011 року випуску, становить 341\~340,00 грн., а вартість продажу 317\~510,00 грн. Отже, вартість відновлювального ремонту вищезазначеного автомобіля з урахуванням зносу складає 312\~560,45 грн., в той час як вартість пропозиції на нього становить 341\~340,00 грн., а вартість продажу -317\~510,00 грн. За таких обставин можна дійти висновку, що відновлювати даний транспортний засіб економічно не доцільно. 16 квітня 2019 року позивач на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1242/2019/1417207, продала автомобіль Mitsubishi, реєстраційний номер [NUMBER] , 2011 року випуску, за 35\~000,00 грн. (а.с. 18-19). При цьому, ринкова вартість вищевказаного автомобіля у розмірі 35\~000,00 грн. була визначена у Звіті про оцінку транспортного засобу № 1604-DR-5955, складеному 16 квітня 2019 року експертом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство незалежних експертиз» Подільник І.М. (а.с. 20-22). Цивільно-правова відповідальність автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] на час скоєння ДТП, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Дім страхування», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/6039207, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 100\~000,00 грн., розмір франшизи 1000,00 грн. (а.с. 65). Вищезазначена дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 09 березня 2019 року була визнана страховим випадком, про що було складено страховий акт № 0021832.03.19/1, затверджений 10 липня 2019 року (а.с. 15), та здійснено розрахунок страхового відшкодування до страхового акту № 0021832.03.19/1 (а.с. 16), на підставі якого позивачу було виплачено страхове відшкодування з урахуванням зменшення страхового відшкодування на розмір франшизи, у розмірі 99\~000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку за 10 липня 2019 року (а.с. 17). Оскільки страхової виплати недостатньо для повного відшкодування завданої позивачу внаслідок ДТП шкоди, позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявлених позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення суд виходить з наступного. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Таким чином, факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Як вже було зазначено вище, цивільно-правова відповідальність автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] на час скоєння ДТП, була застрахована. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: 1) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; 2) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; 3) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Позивач обрав спосіб захисту своїх порушених прав, який виразився у зверненні до страховика та в подальшому зверненні до особи, яка завдала шкоди, на підставі ст. 1194 ЦК України. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи викладене, а також те, що позивачу для відновлення його порушеного права та відшкодування завданої йому матеріальної шкоди недостатньо сплаченого страхового відшкодування у розмірі 99\~000,00 грн. та суми у розмірі 35\~000,00 грн., за яку було продано пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль позивача, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи [PERSON] , на різницю між фактичним розміром шкоди, в даному випадку вартістю ремонту з урахуванням зносу, яка становить 312\~560,45 грн., і страховим відшкодуванням з урахуванням отриманих за продажу автомобіля грошових коштів. \~ \~ \~ \~Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в сукупності з сумою з продажу автомобіля позивача становить 178\~560,45 грн. (312\~560,45 грн. (99\~000,00 грн. + 35\~000,00 грн.) = 178\~560,45 грн.), яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судом також встановлено, що позивачем для визначення розміру збитків, завданих йому внаслідок ДТП, було залучено судового експерта Мазурек О.А., який склав висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, у зв`язку з аварійними пошкодженнями, спричиненими автомобілю Mitsubishi АSХ, державний номер [NUMBER] , від 08 квітня 2019 року № ZU040419, у зв`язку з чим позивачем були понесені витрати на залучення спеціаліста у розмірі 2\~500,00 грн., що підтверджується копією квитанції № 0.0.1319068448.1 від 08 квітня 2019 року (а.с. 57). Крім того, у зв`язку з ДТП позивач була вимушена звернутись до Приватного підприємства «Аеліта» з метою проведення дефекації пошкодженого автомобіля, внаслідок чого понесла витрати у розмірі 2\~220,00 грн. за дефекацію автомобіля, стоянку та зберігання автомобіля, що підтверджується замовленням-нарядом № 219419 на виконання робіт, квитанцією про оплату суми у розмірі 2\~220,00 грн. (а.с. 58) та актом виконаних робіт № АЛ00219419 від 17.04.2019 року (а.с. 59). Також, за наслідками ДТП [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 1177 від 18 квітня 2019 року, складеним судмедекспертом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР (а.с. 61-62). За складання вказаного висновку позивачем було сплачено 368,54 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1329723256.1 від 18 квітня 2019 року (а.с. 60). Згідно приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Враховуючи наведені положення законодавства та приймаючи до уваги те, що позивач для відновлення своїх порушених прав зазнав додаткових витрат, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати, пов`язані з залученням експерта у розмірі 2\~500,00 грн., витрати пов`язані з дефекацією автомобіля та його зберіганням у розмірі 2\~220 грн., а також витрати на проведення судово-медичної експертизи у розмірі 368,54 грн. Підсумовуючи все вищенаведене суд констатує, що відповідачем по справі [PERSON] було порушено право позивача [PERSON] на відшкодування завданої протиправними діями відповідача матеріальної шкоди та понесених у зв`язку з цим додаткових витрат з метою відновлення своїх порушених прав, у зв`язку з чим вказані права підлягають судовому захисту. За таких обставин, з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди грошові кошти у загальному розмірі 183\~648,99 грн. (178\~560,45 грн. + 2\~500,00 грн. + 2\~220,00 грн. + 368,54 грн. = 183\~648,99 грн.), у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , моральної шкоди у розмірі по 500\~000,00 грн. кожній суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України,\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема\~\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 2 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;\~ 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Стаття 23 ЦК України, передбачає можливість відшкодування моральної шкоди завданої особі внаслідок пошкодження її майна, тобто майна власником якого є ця особа. Судом встановлено, що [PERSON] та неповнолітня [PERSON] є особами, які потерпіли внаслідок винних дій відповідача [PERSON] , який скоїв дорожньо-транспортну пригоду та пошкодив майно позивача [PERSON] автомобіль Mitsubishi, реєстраційний номер [NUMBER] , якому протиправними діями відповідача були спричинені механічні пошкодження. Вказаний автомобіль на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди належав позивачу [PERSON] на праві приватної власності. Отже, суд вважає, що позивач [PERSON] як власник пошкодженого майна має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її автомобіля. Крім того, внаслідок ДТП [PERSON] та неповнолітній [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, а саме: [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні; неповнолітній [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забій м`яких тканин лівої скулової області (а.с. 64). Згідно ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тобто, ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Частиною 2\~ст. 1167 ЦК України\~передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Системно-правовий аналіз положень ч. ч. 1, 2 ст.\~1167, ч. 5 ст.\~1187 ЦК України\~дає підстави для висновку, що відсутність вини володільця джерела підвищеної небезпеки звільняє його від обов`язку відшкодувати моральну шкоду лише в тому випадку, коли шкода заподіяну майну потерпілого. У випадку ж коли шкода заподіяна здоров`ю потерпілого, володілець джерела підвищеної небезпеки не звільняється від обов`язку відшкодувати моральну шкоду, навіть якщо ця матеріальна шкода завдана не з його вини. Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що між діями відповідача та наслідками, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди, є прямий причинний зв`язок. Виходячи з вищезазначених приписів законодавства суд зазначає, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, а особою, на якій лежить цивільно-правова відповідальність за завдану позивачу моральну шкоду, є відповідач по справі [PERSON] як володілець транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки, внаслідок дії якого було завдано шкоду позивачу, незалежно від наявності його вини у скоєні ДТП. При визначенні розміру відшкодування заподіяної позивачам моральної шкоди суд виходить з наступного. \~Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Як зазначено у пункті 3\~Постанови Пленум Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до пункту 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, суд враховує те, що внаслідок ДПТ позивачі отримали тілесні ушкодження, порушився їх нормальний ритм життя, вони зазнали душевних страждань та переживання. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що неправомірними діями відповідача позивачам також була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях через неправомірну поведінку відповідача, та вважає доведеним факт душевних страждань позивачів, реальність яких не викликає сумніву, а тому позивачі мають право на відшкодування заподіяної моральної шкоди. Визначаючи розмір заподіяної позивачам моральної шкоди суд враховує те, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, майно позивача [PERSON] (автомобіль Mitsubishi, реєстраційний номер [NUMBER] ), було пошкоджено та його відновлювальний ремонт виявився економічно необґрунтованим; після ДТП позивач [PERSON] була вимушена докласти додаткових зусиль для продажу пошкодженого в результаті ДТП автомобіля та до теперішнього часу вона автомобіля не має, у зв`язку з чим змінився звичний уклад її життя; [PERSON] та неповнолітня [PERSON] зазнали негативних емоцій, стресу та тілесних ушкоджень, які знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП та протиправними діями відповідача. Підсумовуючи все вищенаведене та враховуючи, що крім майнової шкоди позивачі зазнали ушкодження свого здоров`я, виходячи з засад розумності, справедливості та об`єктивності суд вважає, що розмір завданої позивачам моральної шкоди пред`явлений до стягнення є завищеним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача [PERSON] 30 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та на користь [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] 30 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Отже, за таких обставин, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди суд визнає доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи ухвалення судом рішення про часткове задоволення позовних вимог на користь позивачів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] судовий збір у загальному розмірі 3\~373,28 грн. (1836,48 грн. (за позовними вимогами в про відшкодування матеріальної шкоди) + 768,40 грн. (за позовною вимогою про стягнення моральної шкоди) + 768,40 грн. (за позовною вимогою про стягнення моральної шкоди) = 3\~373,28 грн.). На підставі ст.ст. 22, 23, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 29, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: partial