overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У серпні 2015 року неповнолітня [PERSON], [INFO], звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON]. В обґрунтування вимог послалась на те, що на теперішній час проживає за адресою: [ADDRESS], разом із своєю матір'ю [PERSON] та [PERSON] Вона з [PERSON] кохають один одного, [PERSON] надає їй матеріальну допомогу, зробив пропозицію укласти з нею шлюб, на що вона погодилась, чекає від нього дитину. Однак в реєстрації шлюбу їм було відмовлено у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку. Вважає, що шлюб з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вона буде матеріально забезпечена, і не будуть ущемлені інтереси їх майбутньої дитини. В судовому засіданні заявниця підтримала доводи своєї заяви, просила його задовольнити. Законний представник заявниці [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала вимоги, викладені в заяві, просила справу розглянути за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти заяви, підтвердив свій намір зареєструвати шлюб із заявницею, свою обізнаність про її вагітність, намір дбати про неї та їх спільну дитину. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не сповістив суд про причини своєї неявки. Представник органу опіки та піклування Красноармійської міської ради Донецької області Маслова А.К. пояснила, що шлюб [PERSON] та [PERSON] буле відповідати інтересам заявниці. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], на день розгляду справи судом досягла повних шістнадцять років, станом на 17 липня 2015 року знаходиться у стані вагітності 5-6 тижнів, бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], який також висловив свій намір створити сім'ю із заявницею, що відповідає її інтересам. За таких підстав заявниці слід надати право на шлюб з [PERSON] Відповідно до ст. ст.22, 23 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У серпні 2015 року Орган опіки і піклування Баришівської РДА Київської області звернувся до суду з зазначеним позовом в інтересах [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що батько не приділяє достатньої уваги, по догляду, здоров'ю та вихованню малолітньої доньки, не проявляє батьківської турботи, не утримує матеріально, не створили всі належні умови для виховання, розвитку та проживання дитини, просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог. Представник третьої особи не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. В даний час дитина перебуває у КОЦ СПРД «Сезенків». Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини підтверджується, зокрема, висновком Органу опіки і піклування Баришівської РДА Київської області з якого вбачається, що відповідач ухиляється від виховання дитини, не бажає спілкуватися з нею, не спроможний надавати допомогу на утримання та виховання доньки, тому вважають за необхідне позбавити його батьківських прав відносно дитини. Органом опіки і піклування Баришівської РДА Київської області винесено висновок № 06-18-197 від 10.06.15 року, яким визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Крім того, відповідач надав нотаріально завірену заяву, з якої вбачається, що останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. У зв'язку з наведеним суд прийшов до висновку, що вимоги позивача, в частині позбавлення батьківських прав, обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. В частині накладення заборони на відчуження майна та житла, розташованого за адресою: Київська обл., Баришівський район, с. Семенівка, вул. Семенівська, 11, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем не надано належного підтвердження права користування останнім [PERSON], [INFO].

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення орендної плати в розмірі 6000 грн., неустойки за час прострочення в розмірі 2000 грн., посилаючись на невиконання відповідачем договірних зобов'язань. В судове засідання представник позивача не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, місце судового засідання були належним чином повідомлені, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідачів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 14.11.2014 між сторонами було укладено договір № 212/7.6/128 відповідно до умов якого позивач прийняв в строкове платне користування майно, що складається з житлового будинку незавершеного будівництва загальною площею 1182,2 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1415 га, строком по 31.07.2015. На підтвердження факту передачі предмету договору сторонами було підписано відповідний акт приймання-передачі. Згідно з п.2.2.1. договору розмір орендної плати за один повний місяць користування об'єктом оренди складає 1000 грн. Як зазначає позивач, в порушення умов договору відповідач оплату за користування майном у передбачений строк не здійснив, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість за період з січня 2015 року по червень 2015 року у розмірі 6000 грн. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України). За змістом ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Статтею 629 ЦК визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписами ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Враховуючи те, що відповідач умови договору оренди щодо його оплати не виконав та не повернув своєчасно майно, то суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №007-22077-070607, укладеним між сторонами 07 червня 2007 року, яка утворилась станом на 27 липня 2015 року в сумі 3740 грн. 29 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» посилається на те, що [PERSON], яка отримала кредит у вигляді кредитної лінії встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, не виконує взятих на себе зобов»язань з повернення коштів, і станом на 27 липня 2015 року має заборгованість по кредиту на суму 3740 грн. 29 коп., з яких 1853 грн. 33 коп. - тіло кредиту; 325 грн. 10 коп. - прострочене тіло кредиту; 1561 грн. 86 коп. - заборгованість по відсотках. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] подала до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Оскільки сторони в судове зсідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 07 червня 2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №007-22077-070607, за умовами якого товариство відкрило відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та надало кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. зі встановленим лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 1500 грн., а остання зобов»язалася щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 2,99% в місяць (або 29,9% в рік) та здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов»язкового мінімального платежу. Однак, з серпня 2014 року відповідачка належним чином не виконує зобов»язання з повернення коштів за договором про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №007-22077-070607, внаслідок чого станом на 27 липня 2015 року виникла заборгованість на суму 3740 грн. 29 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту - 2178 грн. 43 коп. (1853 грн. 33 коп. тіло кредиту + 325 грн. 10 коп. прострочене тіло кредиту), заборгованість по відсотках - 1561 грн. 86 коп. Оскільки відповідачка [PERSON] позов визнала у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки при подачі позову ПАТ «Дельта Банк» звільнявся від сплати судового збору, а позов задоволено у повному обсязі, тому на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову ПАТ «Дельта Банк» посилається на те, що 27.01.20111 року було укладено кредитний договір № 019-28514-270111 з [PERSON], відповідно до умов якого відповідачці було відкрито відновлювальну кредитну лінію на суму 30 000,00 грн., яку вона зобов'язався повертати частинами та сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Станом на 16.07.2015 року [PERSON] порушила умови кредитного договору та має прострочену заборгованість. Оскільки кредитна заборгованість відповідачкою не сплачена, позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь 1 042 грн. 96 коп. заборгованості за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у позовній заяві порушивши клопотання про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, а також зазначає, що позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що [PERSON] позов ПАТ «Дельта Банк» визнала; визнання нею позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнений від оплати судових витрат, то згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ «КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову ПАТ «КБ «Приватбанк» зазначає, що 20.01.2012 року було укладено договір з [PERSON], за яким банком надано позичальнику кредит на суму 3 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 30.06.2015 року [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Оскільки відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов'язання та не погашає заборгованість, позивач просить суд позов задовольнити, стягнути на його користь з відповідачки 9 909 грн. 86 коп. заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, насідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню на законних підставах, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ КБ Приват Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 13028,23 грн. за кредитним договором №ZRXRFВ58980189 від 22.08.2011 року та судових витрат. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач 22.08.2011 року отримав кредит. Свій обов'язок по кредитному договору позивач виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 1742,85 грн. Однак станом на 22.07.2015 року відповідач не виконував належним чином зобовязання за договором, в результаті чого виникла заборгованість. Представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ Приват Банк підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 22.08.2011 року між ПАТ КБ Приват Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір№ZRXRFВ58980189, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 1742,86 грн., на строк 12 місяців на придбання товару, а також у розмірі 265,86 грн на сплату страхового стажу, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 0,42% на місяць на залишок заборгованості. Даний договір укладений за заявою відповідача, в якій він висловив бажання оформити кредит на своє ім'я, а також він ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанка. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 22.07.2015 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 13028,23 грн.(а.с.5). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В договорі, укладеному між сторонами, зазначені всі істотні умови, які сторони досягли під час укладання кредитного договору. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність свої вини у порушенні зобовязання. Відповідач таких доказів суду не надав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судові втрати на користь позивача у сумі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ КБ Приват Банк звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 25053,32 грн. за кредитним договором № б/н від 28.07.2008 року та судових витрат. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 25053,32 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 28.07.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір та підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн., шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 3 % на місяць на залишок заборгованості. Даний договір укладений за заявою відповідача, в якій він висловив бажання оформити кредит на своє ім'я, а також він ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанка. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 30.06.2015 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 25053,32 грн.(а.с.3,4). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В договорі, укладеному між сторонами, зазначені всі істотні умови, які сторони досягли під час укладання кредитного договору. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Відповідач таких доказів суду не надав, вимоги позивача не спростував. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати на користь позивача у сумі 250,53 грн..

Outcome: approved