Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким зменшити стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Рожнятівського районного суду від 16 березня 2015 року на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та Дениса, [INFO]\~\~ у твердій грошовій сумі у розмірі\~ по 800\~\~ гривень на кожну дитину, встановивши йому розмір аліментів в 500 гривень в міцяць на кожну дитину. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2015 року стягнуто з нього, на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та Дениса, [INFO]\~\~ у твердій грошовій сумі у розмірі\~ по 800\~\~ гривень на кожну дитину, щомісячно. Однак, вважає, що на даний час змінилися підстави, з яких виходив суд, призначаючи з нього стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а також змінився розмір його доходів. На даний час він ніде не працює, за кордон не виїздить, тому не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. У нього була заборгованість по сплаті аліментів, яку погасили його батьки. Відповідно до вказаних обставин він не має змоги сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному судом розмірі і змушений звернутися в суд з позовом про зменшення розміру аліментів. У судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав повністю, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала, справу просить розглянути у її відсутності. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. Згідно ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З копії рішення Рожнятівського районного суду від 16 березня 2016 року вбачається, що з позивача на користь відповідачки на утримання дітей стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі розміром по 800 гривень, щомісячно до їхнього повноліття. [PERSON], проти заявленої суми аліментів не заперечував. Згідно акту обстеження матеріальнопобутових умов від 20 травня 2016 року [PERSON], на даний час ніде не працює. За змістом ст. 192 СК розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем не доведено зміну його матеріального становища, а стягнення аліментів у розмірі по 800 гривень на двоїх дітей щомісячно, є тією сумою, яка може бути достатньою для належного виховання та утримання його дітей. Аналізуючи надані сторонами на підтвердження та заперечення позову докази, суд приходить до переконання, що відповідач, який є працездатним, за станом свого матеріального становища може і повинен сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей у розмірі визначеному рішенням Рожнятівського районного суду від 16.03.2015 року. На підставі ст.ст.182,192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed