Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на частину домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який був власником 32/100 частин домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, у тому числі на вказану частину домоволодіння. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом, складеним батьком 17 жовтня 2017 року. Відповідачка [PERSON] є його рідною сестрою та спадкоємцем першої черги за законом щодо спадкового майна. Вона на спадщину не претендує. Для оформлення спадщини він звернувся до нотаріуса, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа, що підтверджує право власності спадкоємця на спадкове майно. За таких обставин він не може у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка про час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом розміщення відповідного повідомлення на сайті суду, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У [ADDRESS] , знаходиться домоволодіння, яке складається з житлового будинку, літньої кухні, двох сараїв, вбиральні, колодязя, воріт та огорож, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок , виданого ПП «Луги» (а. с. 12 - 15). Рішенням суду право власності на 32/100 ідеальних долей, що складається з кімнати, площею 22,22 м кв., вартістю 1701крб.47 коп., ганку, площею 3.08 м кв., вартістю 235 крб. 85 коп. та стодоли, вартістю 620 крб.82 коп. зазначеного домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] , визнано за [PERSON] , що підтверджується копією рішення Рожнятівського райнарсуду Івано - Франківської області від 25 вересня 1990 року (а. с. 9, 10. Дана частина домоволодіння була зареєстрована за [PERSON] у погосподарській книзі Цінівської сільської ради, що підтверджується довідкою № 912, виданою Цінівською сільською радою 19 грудня 2019 року (а. с. 11). [PERSON] доводився батьком позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача та копією його паспорта (а. с. 5, 6). Все належне йому майно, [PERSON] заповів своєму синові [PERSON] тобто позивачу, що підтверджується копією заповіту, складеного 17 жовтня 2017 року (а. с. 8). [INFO] батько позивача [PERSON] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7). За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) , а відповідно до ст. 1217 названого кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦПК входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а стаття 1223 даного кодексу визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, здійснюється спадкоємство за законом. Право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 названого кодексу, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачем письмові докази у їх сукупності судом встановлено, що [PERSON] був власником частини домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець за заповітом, належним чином прийняв спадщину після смерті батька, у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтва про право на спадщину на належну спадкодавцю квартиру і змельну ділянку. Відповідачка не зверталася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи № 84/2018, заведеної 28 вересня 2018 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а. с. 24 - 63). У видачі свідоцтва про право на спадщину належну спадкодавцю частину домоволодіння, по [ADDRESS] позивачу відмовлено, що підтверджується листом нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу Котелко С.Д. № 423/01-16 від 26 листопада 2018 року (а. с. 17). Отже у позасудовому порядку свої спадкові позивач захистити не може, а тому право власності на спадкове майно за ним необхідно визнати рішенням суду.

Outcome: approved