Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власницею квартири №49 по просп.Миру,7-а в м.Ізмаїлі Одеської області на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2010 року. У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка, яка фактично не проживає у квартирі з моменту реєстрації 11.11.2010 року. Будучи зареєстрованою в належній позивачці квартирі, відповідачка перешкоджає їй в користуванні та розпорядженні майном. З огляду на зазначене, позивачка просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: просп.Миру,7-а, кв.49 в м.Ізмаїлі Одеської області. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua, а також за адресою реєстрації. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у позові необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], [PERSON] була власницею квартири №49 по просп.Леніна (Миру),7-а в м.Ізмаїлі Одеської області (а.с.5). Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови від 19.02.2016 року № 57р «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м.Ізмаїлі Одеської області» проспект Леніна перейменовано на проспект Миру. Згідно технічного паспорту на квартиру (Розділ ІІІ Прописка) [PERSON] зареєстрована у вказаній квартирі (а.с.9). Зазначене підтверджується також довідкою Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 06.11.2018 року (а.с.18). Як вбачається з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] відповідачка не проживає на даний час та з 2010 року не проживала за адресою: просп.Миру,7-а в м.Ізмаїлі Одеської області. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №152607787 від 15.01.2019 року квартира №49, що знаходиться по просп.Миру,7-а в м.Ізмаїлі Одеської області на праві приватної власності належить [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], який не є учасником даної справи, підставою виникнення його права власності є договір купівлі-продажу квартири, серія та номер 2720, виданий 14.11.2018 року, виданий приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] У відповідності до ст.\~317\~ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно\~ст. 386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, як вбачається з вищенаведеної Інформації з Державного реєстру речових прав станом на час розгляду справи позивачка [PERSON] не є власником квартири №49 по просп.Миру,7-а в м.Ізмаїлі Одеської області, тому реєстрація в зазначеному майні відповідачки ніяким чином не може порушити чи обмежити її права. За таких обставин, проаналізувавши сукупність доказів, наданих сторонами, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed