Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , 2005 року народження, законним представником якого є [PERSON] , треті особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якому просила: -встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Дніпро, Соборний район, Дніпропетровська області, відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області; -виключити з актового запису про народження [PERSON] відомості про батька [PERSON] ; -внести зміни до актового запису № 145 від 10 березня 2017 року про народження [PERSON] , [INFO] , що був складаний Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини - [PERSON] . В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначає, що [INFO] вона народила сина [PERSON] , біологічним батьком якого є [PERSON] , однак відомості про батька в актовому записі про народження дитини були внесені з її слів, у відповідності до вимог ст. 135 СК України. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу він мав двох дітей: [PERSON] , [PERSON] . Шлюб між подружжям було розірвано у 2015 році, тому позивач деякий час проживала однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з [PERSON] , та завагітніла, однак вони припинили спільне проживання. Між тим, [PERSON] надавав їй кошти на утримання дитини, мав намір встановити своє батьківство щодо сина, однак [INFO] він помер, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Тіло [PERSON] було направлено для проведення розтину до ОКЗ Дніпропетровське бюро судово-медичних експертиз, де зберігаються зразки для біологічного дослідження. Посилаючись на вимоги ст.ст. 126,128, 135 СК України, позивач звернулася до суду з означеним позовом. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] - адвокат Піддубна Г.В. просила відмовити у задоволенні позову, вона спростовувала ту обставину, що після розірвання шлюбу її довіритель припинила сімейно-шлюбні відносини з [PERSON] , наполягала на тому, що останній ніколи не проживав однією сім`єю з [PERSON] . Також представник відповідача особливу увагу звернула на той факт, що [PERSON] ніколи не визнавав себе батьком дитини, народженої у [PERSON] , остання з невідомих причин протягом двох років не вживала жодних дій, направлених на встановлення батьківства дитини, а одразу після загибелі [PERSON] , виключно з матеріальної заінтересованості, звернулася до суду з позовом (а.с. 47-49). Ухвалою суду від 23 січня 2020 року відкрите провадження по справі (а.с. 19-20). Ухвалою суду від 07 лютого 2020 року пор справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу (а.с. 22-24). Ухвалою суду від 01 червня 2020 року закінчене підготовче судове засідання по справі, призначено розгляд справи по суті (а.с. 97-99). В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Медведовська Л.М. позов підтримали, з підстав, визначених у ньому. Відповідач [PERSON] , діючи в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] , 2005 року народження, позов не визнала, надала показання про те, що зі своїм чоловіком вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають двох дітей, які являються спадкоємцями померлого. Шлюб між ними було розірвано у 2015 році за взаємною згодою, оскільки чоловік мав інтимні стосунки з різними жінками. Між тим, вони продовжували проживати однією сім`єю, ніколи [PERSON] не визнавав своє батьківство щодо будь-якої іншої дитини. Відповідач [PERSON] , надала суду показання, як свідок, та повідомила суд про те, що вона зі своїм батьком [PERSON] була в добрих та відвертих стосунках, вони довіряли один одному. [PERSON] , після розірвання шлюбу з її матір`ю, відверто розповідав їй про наявність у нього інших жінок, іноді він з ними її знайомив. Про [PERSON] батько їй нічого не говорив, як і не говорив про народження сина, жодного разу він не обмовився про своє бажання стати батьком будь-яких інших дітей, не говорив, що має намір встановити своє батьківство щодо іншої дитини. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, повідомлені належними чином, причина неявки суду не відома, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку. У відповідності до ч.1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, а у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Суду подано свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 10.03.2017 року, у відповідності до якого [PERSON] народився [INFO] в м.Новомосковську Дніпропетровської області, про що 10 березня 2017 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складений відповідний актовий запис №145, батьками дитини значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.7, 12). Судом встановлено, що відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , в актовому записі про народження внесені у відповідності до вимог ч.1 ст. 135 СК України, внесені зі слів матері, а сама [PERSON] у шлюбі з іншим чоловіком не перебувала. У відповідності до ст. 128 СК України У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Як наполягає [PERSON] у своєму позові зачаття дитини [PERSON] відбулося від [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про його смерть (а.с. 13). У відповідності до ч. 2 ст.76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, за клопотанням позивача, судом призначено судово-медичну експертизу, за результатами якої суду подано висновок експерта № 336. Експертом встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] , вірогідність батьківства складає 99,9999% (а.с. 30-32). В судовому засіданні, за клопотанням сторони відповідача було здійснено допит експерта [PERSON] , яка надала суду пояснення про те, що після смерті [PERSON] біологічні зразки крові зберігалися в КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», і цих зразків було достатньо для проведення такого роду експертизи. Крім того, відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України). Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідачами по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, доказу на спростування обставин, викладених позивачем у позові щодо походження дитини [PERSON] , [INFO] , їх заперечення зводилися до того, що [PERSON] не проживав однією сім`єю з [PERSON] , однак ці обставини не підлягають доказуванню у такій категорії справ. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині встановлення факту батьківства обґрунтований та підлягає задоволенню. Вирішуючи позов в частині внесення відповідних зміни до актового запису про народження дитини, то ці вимоги підлягають частковому задоволенню, відомості про батька дитини [PERSON] не можуть бути виключені з актового запису судом, оскільки ці відомості внесені зі слів матері, відповідно до вимог ст.135 СК України. При цьому суд вважає за необхідне зобов`язати Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) внести зміни до актового запису № 145 від 10 березня 2017 року про народження [PERSON] , [INFO] , що був складаний Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини - [PERSON] . Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується наступними нормами процесуального закону. Так, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , [PERSON] , кожного окремо, на користь [PERSON] по 420,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову (а.с. 1) та по 3299,82 грн., які складаються з витрати на проведення судово-медичної експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: partial