Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

У січні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він та відповідачка [PERSON] , 25 липня 2014 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстарції актів цивільного стану реєстраціїної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 129. Від цього шлюбу у них дітей немає. Причиною розпаду сім`ї стало те, що їхні сімейні проблеми все більше віддаляли їх одне від одного. І в решті їх шлюб розпався. Між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, на даний час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалась, її збереження недоцільне. Посилаючись на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований у Відділі державної реєстарції актів цивільного стану реєстраціїної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 129. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяву про слухання справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримали, просили його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 25 липня 2014 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстарції актів цивільного стану реєстраціїної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 129. Від цього шлюбу у них дітей немає. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зі змісту ст. 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , є неможливим, оскільки сторони не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 25 липня 2014 року у Відділі державної реєстарції актів цивільного стану реєстраціїної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 129. На підставі викладеного та

Outcome: approved