Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У січні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 16 жовтня 1993 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №1167. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з вересня 2014 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 16 жовтня 1993 року між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач свій позов підтримала, пояснила, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе, просила позов задовольнити. Також [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у сумі 250,00 грн. Представник відповідача у судовому засіданні позов свого довірителя визнала, пояснила, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, зазначила, що сторони не мешкають разом з вересня 2014 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 16 жовтня 1993 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №1167 (а.с.4). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з вересня 2014 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання позову відповідачем є підставою для задоволення позовних вимог. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн., а також стягує з відповідача на користь позивача 250,00 грн. на оплату витрат на правову допомогу. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved