Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначала, що 29 травня 2003 року вони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис за № 587 та видане свідоцтво серії [NUMBER]. Від спільного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, до реєстрації шлюбу сторони знали один одного лише шість місяців та, як виявилося під час подружнього життя, вони мають різни погляди на життя та сім'ю. Шлюб носить лише формальний характер. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до початку розгляду справи подала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить слухати справу за її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] також не з'явився, до початку розгляду справи подав заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав, просив їх задовольнити та слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 29 травня 2003 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис за № 587, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 6). Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від спільного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Крім того, судом з'ясовано, що сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, до реєстрації шлюбу сторони знали один одного лише шість місяців та, як виявилося під час подружнього життя, вони мають різни погляди на життя та сім'ю. Сторонами досягнуто згоди щодо проживання сина разом з матір'ю. Шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 також передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим, суперечить інтересам сторін та шлюб носить формальний характер. За змістом ч.2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved