Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 липня 2000 року померла [PERSON]. Унаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 4,85 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла племіннику [PERSON]. Проте позивач не має можливості оформити своє право на вказане спадкове майно, так як правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній. У звязку з наведеним, позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 4,85 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позовну заяву з підстав, вказаних у позові та слухати справу у її відсутність. з винесенням рішення у підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача у судове засідання не зявився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову у підготовчому судовому засіданні не заперечує. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Згідно ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що\~10 липня 2000 року померла [PERSON] (а.с. 6). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять: житловий будинок із господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка, 17, с. Харківці Пирятинського району Полтавської області, та в цілому складається із жилого будинку «А-1» (жилою площею 18,6 м.кв.), сараю «Б»; грошового вкладу з індексацією та компенсаціями, що знаходився в філії Пирятинського відділення ощадного банку України № 3089/04 на рахунках № 768, № 057/22; земельна частка (пай) площею 4,85 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП ім. «Димитрова», розташованої на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081864, виданого на підставі розпорядження Пирятинської районної адміністрації № 93 від 03.04.1996 (а.с. 8-9). Оскільки спадкодавець померла й спадщина відкрилася 10.07.2000, тобто до набрання чинності ЦК 2003 р., тому дані правовідносини регулюються ЦК 1963 р. й застосовуються норми ЦК 1963 р. Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР 1963 р. спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 534 Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За життя [PERSON] 23 липня 1990 року склала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] (а.с.7). Згідно ст.\~549\~ЦК України (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕА № 194159 від 07 травня 2001 року [PERSON] прийняв спадщину, яка складається з жилого будинку «А-1» (жилою площею 18,6 кв.м.), сараю «Б» та грошового вкладу з індексацією та компенсаціями, що знаходився в філії Пирятинського відділення ощадного банку України № 3089/04 на рахунках № 768, № 057/22 (а.с.8). Інших спадкоємців, в тому числі тих, що мають право на обов'язкову частку, немає. Позивач як спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом звернувся до державного нотаріуса з метою оформлення його спадкових прав на земельну частку (пай) площею 4,85 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП ім. «Димитрова», розташованої на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно втрачений (а.с. 10). Отже з матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із втратою правовстановлюючого документу, а саме: Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081864, який виготовлявся в одному екземплярі і виготовлення дубліката не передбачено, унеможливило оформлення позивачем спадщини у нотаріуса в позасудовому порядку. На підставі викладеного та враховуючи, що позивачу з незалежних від нього причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], але ніхто, крім нього на спадщину не претендує і він бажає її прийняти, при цьому обраний позивачем спосіб захисту його прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 11 липня 2000 року, право на земельну частку (пай) площею 4,85 в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП ім. «Димитрова», розташованої на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, яка належала останній на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081864.

Outcome: approved