Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], а [INFO] року померла її мати [PERSON] Батькам на праві спільної часткової власності належала [ADDRESS]. Після смерті батька, її мати прийняла спадщину та оформила право власності на належну йому частину квартири і на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом стала власником квартири в цілому. Таким чином, після смерті її матері відкрилася спадщина на зазначене нерухоме майно. Вона та її брат [PERSON] - відповідач по справі, є спадкоємцями першої черги за законом. Проте вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, складеним її матір'ю 11 жовтня 2002 року. Для оформлення спадщини вона звернулася до бориспільської районної державної нотаріальної контори, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа власності на спадкове майно, оскільки її мати, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, не зареєструвала право власності на спадкове майно. За таких обставина вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з'явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримує, а відповідач визнає. Згідно змісту ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У [ADDRESS] знаходиться квартира, вартістю 75731 гривня, що підтверджується копією технічного паспорта на квартиру, виданого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації (а. с. 16, 17). Власниками вказаного нерухомого майна на праві спільної часткової власності були [PERSON] та його дружина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва право власності на житло від 22 липня 1993 року (а. с. 13) та довідкою № 126 від 12 березня 2018 року, виданою Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації (а. с. 21). [INFO] року [PERSON] помер і його дружина [PERSON] прийняла спадщину після його смерті та стала власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 14) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 червня 2010 року (а. с. 18). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 19). Позивачка та відповідач доводилися дітьми [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження та про одруження позивачки (а. с. 9-11). Все своє майно, в тому числі і квартиру [ADDRESS], [PERSON] заповіла позивачці, що підтверджується копією заповіту, складеного спадкодавцем 11 травня 2002 року (а. с. 15). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 названого кодексу, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачкою письмові докази судом встановлено, що [PERSON] була власником нерухомого майна, що знаходиться у [ADDRESS]. Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом та належним чином прийняла спадщину після смерті матері, що підтверджується копією спадкової справи №331/2017, заведеної Бориспільською районною нотаріальною конторою на спадкодавця [PERSON], що померла [INFO] року (а. с. 35-41). Відповідач, який є спадкоємцем за законом, у встановлений законом строк відмовився від прийняття спадщини (обов»язкової частки) після смерті матері на користь позивачки, що підтверджується копією поданої ним нотаріусу заяви (а.с.35-зворот). Спір між сторонами з приводу спадкового майна відсутній. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове майно, що підтверджується копією постанови нотаріуса Бориспільської районної нотаріальної контори № 1724/02-31 від 12 жовтня 2018 року (а. с. 24). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивачка захистити не може, а тому право власності на спадкове майно за нею необхідно визнати рішенням суду.

Outcome: approved