Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 11 березня 2005 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого [INFO] року у подружжя народився син [PERSON]. Сторони проживають окремо, хоча шлюб між ними не розірвано у встановленому законом порядку, [PERSON] перебуває на повному утриманні матері. Оскільки відповідач [PERSON] жодної матеріальної допомоги на потреби сина не надає, чим ухиляється від виконання обов'язку, передбаченого ст. 180 СК, а заробітної плати позивача на утримання та забезпечення фізичного, духовного розвитку неповнолітнього сина не вистачає, [PERSON] була змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку слухання справи [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. До початку розгляду справи відповідач [PERSON] подав заяву, у якій позовні вимоги визнав та просив слухати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2005 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва вчинено запис № 196 та 19 березня 2005 року видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого у січні 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). Згідно із вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працює у полку спеціального підрозділу МВС України за адресою: [ADDRESS] Згідно з ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилено частини вимог. З огляду на наведене, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Зважаючи на викладене, враховуючи матеріальне становище сторін та визнання відповідачем позовних вимог у повному розмірі, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved