Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 28.10.2011 року, терміном на 1 (один) місяць з часу набрання рішенням законної сили. На обґрунтування позову послалася на те, що 28 жовтня 2011 року померла її мати, після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: частина квартири за адресою: проспект Шевченка, 1а/25, м. Червоноград. Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги майна померлої. Постановою нотаріуса від 10.08.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини. Зазначає, що вона не змогла своєчасно, в установлений законодавством строк, звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки здійснює постійний догляд за своїм сином [PERSON], який є інвалідом першої групи «А» з дитинства та потребує постійного стороннього догляду та нагляду. На її думку, наведені вище причини є поважними для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Третя особа подала письмове заперечення на позов від 08.09.2016 року, у якому вказала, що інвалідність [PERSON] не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, зважаючи на те, що останній не є прикутим до ліжка, самостійно гуляє містом. Окрім цього, за ним здійснює догляд позивач (його мати) та сестра [PERSON] Таким чином, догляд за [PERSON] не обмежує здійснення позивачем особистих немайнових та майнових прав. Останньою не надано доказів про те, що у неї виникли обєктивні непереборні істотні труднощі для звернення із заявою до нотаріальної контори. Позивач у судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про розгляд заяви за її відсутності, у якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивачем до матеріалів справи не долучено жодних доказів про те, що з 2011 року у неї не було можливості звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Третя особа та її представник у судовому засіданні позовні вимоги заперечили, пославшись на доводи, викладені у запереченні на позовну заяву. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона був сусідкою покійної [PERSON] Зазначила, що син позивача часто перебував у дідуся на пр. Шевченка, 1а/25. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявились у судове засідання, свідка, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] (зміна прізвища на [PERSON]) [PERSON] серії V-УР № 0642902 від 04.03.1964 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Батькам позивача на праві спільної сумісної власності належала квартира, що знаходиться за адресою: м. Червоноград, пр. Шевченка, 1а/25, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру. Згідно з матеріалами справи з 21.09.1993 року позивач проживає у м. Червонограді на вул. Івасюка, 3/35. [PERSON] померла 28 жовтня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 29.10.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області серія І СГ № 264305, актовий запис № 578. Згідно постанови приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.08.2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті [PERSON], яка померла 28.10.2011 року, а саме на частину квартири, що знаходиться за адресою: м.Червоноград, вул.Шевченка, 1а/25, Львівської області у звязку із пропуском 6-ти місячного терміну з часу відкриття спадщини для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України (далі ЦК) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина тертя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз. 1, 2, 3, 6 п. 24 своєї постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки [PERSON] померла 28.10.2011 року, строк для прийняття спадщини, що відкрилася у звязку з її смертю, виходячи з ч. 1 ст. 253 ЦК, закінчився 29.04.2012 року, а тому позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи, що суду не подано доказів про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд дійшов висновку про відмову у позові. Суд не бере до уваги посилання позивача як на поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері на те, що вона здійснювала догляд за своїм сином [PERSON], який є інвалідом першої групи з дитинства безстроково та потребує постійного стороннього догляду та нагляду, оскільки, на думку суду, зазначена обставина не була об'єктивною, непереборною, істотною трудністю для звернення позивача у межах визначеного законом шестимісячного строку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Такий висновок додатково підтверджується показаннями свідка [PERSON] та колективною заявою мешканців будинку № 1а на пр. Шевченка у м. Червонограді, згідно з якими [PERSON] після смерті баби час від часу проживав у діда, вільно гуляв з ним у дворі будинку, парку, ходив у магазин. Крім того, на час виникнення спірних правовідносин діяли норми п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, які передбачали можливість надіслання поштою письмової заяви про прийняття спадщини (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року).

Outcome: dismissed