Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

У січні 2020 року Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 15\~928,87 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України). Незаконна порубка лісу та не відшкодування в подальшому збитків завдає істотної шкоди місцевим бюджетам та регіональному розвитку, підриває матеріальну основу місцевого самоврядування, що у свою чергу негативно впливає на економічну незалежність та безпеку держави, у тому числі і з огляду на особливий статус земельних ресурсів. Дніпропетровська місцева прокуратура № 3 звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки незаконна порубка лісу заподіює істотну шкоду економічним інтересам держави, що виявляються у грошовій шкоді, а саме вилучення у держави вартості пошкодженої або знищеної деревини, витрати на лісовідновлення зрубаних лісових ділянок тощо. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 року, за результатами розгляду кримінального провадження № 12018040440000127 від 01.02.2018 року за обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, кримінальне провадження закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією кримінального правопорушення. Відповідно до вищевказаної ухвали встановлено, що 01 лютого 2018 року приблизно о 20.00 годині [PERSON] у стані обмеженої осудності, діючи з особистих мотивів, з метою незаконної порубки деревини для використання її в побутових потребах, прибув на територію лісосмуги неподалік вул. Ракетобудівників у м. Дніпрі поблизу об`їзної дороги «Запоріжжя Кривий Ріг» (навігаційні координати 34.93773.48.38430), розташованої у володіннях Дніпропетровської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, де побачив насадження дерев акації білої. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення шкоди навколишньому природному середовищу, обвинувачений, діючи протиправно, в порушення вимог Лісового кодексу України від 21.01.1994 року, Санітарних правил у лісах України, затверджених постановами Кабінету Міністрів України № 555 від 27.07.1995 року, № 449 від 23.04.1996 року, № 724 від 12.05.2007 року, № 761 від 23.05.2007 року і № 655 від 23.07.2008 року, не маючи відповідного дозволу (лісорубного квитка або ордеру), знаходячись на території указаної лісосмуги, заподіяв істотну шкоду лісовим запасам України на загальну суму 15 928,87 грн. Внаслідок своїх незаконних дій [PERSON] спричинив згідно висновку судової економічної експертизи №12/11.2/106 від 14.08.2018 шкоду навколишньому природному середовищу у розмірі 15\~928,87 грн. Набрання чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, є нереабілітуючою обставиною. Нереабілітуючі підстави означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак через певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Однак, шкода завдана особою підлягає відшкодуванню. Матеріальна шкода заподіяна самовільною рубкою лісових насаджень підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі на рахунок спеціального фонду сільського бюджету. Під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, Дніпропетровською районною організацією Українського товариства мисливців і рибалок Дніпропетровської області в порядку кримінального судочинства цивільний позов до [PERSON] не заявлявся. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Раніше в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд зменшити розмір шкоди, оскільки він є інвалідом, сиротою, ніде не працює та отримує мінімальну пенсію, дрова він пилив для обігріву будинку, оскільки на сплату комунальних послуг грошей не вистачає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією . Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Крім того, статтею 66 Конституції України\~визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (ч. 2 ст. 13 ЦК України). У частині\~2\~статті 293\~ЦК України\~визначено,\~що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року по справі № 175/4233/18 було закрито кримінальне провадження № 12018040440000127 від 01 лютого 2018 року відносно [PERSON] , звільнивши його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів» від 06.09.2018 року (а.с. 12-15). Вказана ухвала набрала законної сили 13 вересня 2019 року. У вищевказаній ухвалі зазначено, що згідно з обвинувальним актом від 25 жовтня 2018 року, [PERSON] обвинувачується у тому, що\~01 лютого 2018 року приблизно о 20.00 годині він у стані обмеженої осудності, діючи з особистих мотивів, з метою незаконної порубки деревини для використання її в побутових потребах, прибув на територію лісосмуги неподалік вул. Ракетобудівників у м. Дніпрі поблизу об`їзної дороги «Запоріжжя Кривий Ріг» (навігаційні координати 34.93773.48.38430), розташованої у володіннях Дніпропетровської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, де побачив насадження дерев акації білої. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення шкоди навколишньому природньому середовищу, обвинувачений, діючи протиправно, в порушення вимог Лісового кодексу України від 21.01.1994 року, Санітарних правил у лісах України, затверджених постановами Кабінету Міністрів України № 555 від 27.07.1995 року, № 449 від 23.04.1996 року, № 724 від 12.05.2007 року, № 761 від 23.05.2007 року і № 655 від 23.07.2008 року, не маючи відповідного дозволу (лісорубного квитка або ордеру), знаходячись на території указаної лісосмуги, за допомогою заздалегідь підготовленого приладдя, а саме бензопили «Partner original tools DC52», умисно спиляв, тобто відділив від кореня тринадцять дерев білої акації з діаметром пеньків від 18 см до 42 см, чим заподіяв істотну шкоду лісовим запасам України на загальну суму 15 928,87 грн. Умисні дії [PERSON] , що виразилися у незаконній порубці дерев у лісових насадженнях, що заподіяли істотну шкоду лісовим запасам України, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 246 КК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, з урахуванням положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини спричинення відповідачем [PERSON] матеріальної шкоди державі в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, що спричинена незаконною порубкою дерев у лісових насадженнях, не потребують доказування, оскільки вони встановлені ухвалою суду про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Згідно з ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. У статті 105 Лісового кодексу України закріплено, що порушення лісового\~законодавства тягне\~за собою\~дисциплінарну,\~адміністративну,\~цивільно-правову\~або кримінальну\~відповідальність відповідно\~до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до висновку експерта № 12/11.2/106 від 14 серпня 2018 року, складеного судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру [PERSON] ., в обсязі наданих документів документально частково підтверджується Розрахунок розміру шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок пошкодження зелених насаджень до ступеня припинення росту, які полягали у незаконному знищенні 01.02.2018 року дерев, які нагадують « [INFO] білу» у кількості 4 шт. на земельній ділянці, яка розташована на території Дніпровського району Дніпропетровської області, а саме: неподалік [ADDRESS] навігаційні\~координати 34.93773.48.38430),\~на загальну\~суму 15\~928,87\~грн. (а.с. 18-23). Згідно зі статтею\~ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, серед іншого, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. У статті 107 Лісового кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Отже, Лісовим кодексом України та Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено відповідальність за порушення лісового законодавства та встановлено обов`язок відшкодування шкоди. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 15\~928,87 грн., не відшкодував, що підтверджується листом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 2333/2-14 від 27 грудня 2019 року (а.с. 25) та листом Управління державної казначейської служби України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області № 02-06/733 від 18 листопада 2019 року (а.с. 26). При цьому, Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 15\~928,87 грн. до суду не зверталась, про що зазначено у листі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 2069/2-14 від 18 листопада 2019 року (а.с. 24). Однак, невідшкодування [PERSON] шкоди, заподіяної ним внаслідок незаконної порубки дерев, завдає шкоди інтересам держави та призводить до ненадходження до бюджету коштів, необхідних для забезпечення функцій держави, визначених\~Конституцією України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області є законними та обґрунтованими, а тому з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області слід стягнути матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 15\~928,87 грн. Щодо посилань відповідача про можливість зменшити розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Отже, оскільки під час розгляду справи встановлено, що шкоду було завдано відповідачем внаслідок діяння, яке на час його вчинення вважалося злочином, та з урахуванням приписів ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ч. 4 ст. 1193, підстав для зменшення розміру шкоду з урахуванням його матеріального становища суд не вбачає. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області підлягають задоволенню, а порушені права судовому захисту. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, відповідач також звільнений від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом ІІ групи з дитинства (що підтверджується довідкою серії [NUMBER] , виданою Психіатричною МСЕК № 1), а згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, оскільки позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору, судові витрати\~по справі\~підлягають віднесенню\~на рахунок\~держави. На підставі ст.ст. 13, 66 Конституції України, ст.ст. 15, 22, 293, 1166, 1193 Цивільного кодексу України, ст.ст. 69, 105, 107 Лісового кодексу України, ст.ст. 38, 41, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та

Outcome: approved