Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла дана цивільна справа по якій позивач у позовній заяві, посилається на те, що відповідно до наказу керівника ТОВ «Торговий дім Докучаєвські чорноземи Карлівщини» № 182-П від 15.09.2016 р. [PERSON] була прийнята на посаду продавця продовольчих товарів магазину № 3 «Домашній смак» в м. Карлівка, вул. Комарова,4 Полтавської області та цієї ж дати укладено договір про повну матеріальну відповідальність. 30.11.2016 р. та 21.03.2017 р. за результатами проведення ревізій у вищевказаному магазині було виявлено нестачу на суму 26359,22 грн. та 57963,88 грн., а всього 84323,10 грн., яка виникла у продавця [PERSON] внаслідок систематичного привласнення та витрачання на власні потреби, передачуіншим особам товарно-матеріальних цінностей, які були їх ввірені. Відповідач зобов'язалась погасити борг, натомість погасила лише частково в сумі 5141,98 грн., таким чином залишилась не сплачено 79181,12 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 79181,12 грн. та судові витрати в сумі 1600,00 грн. Сторони у судове засідання не з'явилися, від представника позивача - адвоката Жолонко О. надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.177), відповідач тричі належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації, натомість поштові конверти з поштовими відправленнями повернулися з відмітками «адресат не проживає» (а.с.174,181,189), а тому суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У відповідності зі ст. 281 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку та дослідивши надані письмові докази у справі, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 15.09.2016 року відповідач прийнята на роботу до ТОВ «Торговий дім Докучаєвські чорноземи Карлівщини» магазин №3 на посаду продавця продовольчих товарів, що підтверджується наказом (розпорядженням) №182-П від 15.09.2016 р. про прийняття на роботу (а.с.7). При прийнятті на роботу [PERSON] було підписано договір про повну матеріальну відповідальність від 15.09.2016 р., за умовами якого працівник, що займає посаду продавця бере на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності матеріальних цінностей, переданих йому для зберігання роботодавцем і у зв'язку з вищевикладеним зобов'язується: дбайливо ставитися до переданих їй роботодавцем для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей роботодавця і вживати заходів для відвернення заподіяння їм шкоди; своєчасно повідомляти роботодавця про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження переданих їй для зберігання роботодавцем матеріальних цінностей; вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки переданих для зберігання та використання, роботодавцем матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації переданих йому для зберігання роботодавцем матеріальних цінностей (п.1 Договору) (а.с.8). 30.11.2016 р. та 21.03.2017 р. було проведено інвентаризації залишку у магазині №3 м. Карлівка, вул. Комарова,4 а та заведені відповідні справи №72 та №22 (а.с.9,61). Згідно з наказами №144 від 30.11.2016 р. та №22 від 21.03.2017 р. визначено розпочати інвентаризацію 30.11.2016 р. та 22.03.2017 р. для проведення яких були створені робочі інвентаризаційні комісії (а.с.10,63). За результатами проведених інвентаризацій складено акти (протоколи) від 30.11.2016 р., 22.03.2017 р., яким встановлено недостачу товару на суму: 26359,22 та 57963,88 грн. (а.с.51,106). Згідно наказів №149 від 30.11.2016 р. та №25 від 23.03.2017 р. «Про притягнення до матеріальної відповідальності винних працівників за результатами проведеної інвентаризації мережі магазинів «Добрий смак» ТОВ «Торговий дім Докучаєвськ чорноземи Карлівщини» витрати, які понесені з вини продавця, що допустила недостачу товару, стягнуто з матеріально-відповідальної особи [PERSON] суму збитків у розмірі 26359,22 грн. та 57963,88 грн., а всього 84323,10 грн. (а.с.52,105). У позовній заяві зазначено, що відповідач частково погасла заборгованість, шляхом внесення грошових коштів в касу підприємства в сумі 5141,98 грн, що також стверджується копіями прибуткових касових ордерів №1117 від 23.03.2017 р., №685 від 20.02.2017 р., №309 від 24.01.2017 р. та №5957 від 26.12.2016 р. на суму 1972,27 грн. (а.с.11,12). Частинами 1 та 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Тобто ця відповідальність пов'язана з винними діями або бездіяльністю працівника, що потягли спричинення матеріальної шкоди. Відповідно до ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмір прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках зазначених у законодавстві. За положенням п.1 ч.1 ст. 134 КЗпП відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до положень ст.136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути завдану шкоду в розмірі 79181,12 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved