overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 31 жовтня 1987 року у виконавчому комітеті Креховицької сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, за актовим записом №18. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважає її як дружину, не приділяє їй жодної уваги. На даний час, шлюбні відносини між ними існують тільки формально. Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим і воно суперечило б їхнім інтересам, надії на нормалізацію відносин між ними немає. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі. В судове засідання відповідач не прибув, направив до суду заяву, в якій вказав що позов не визнає, просить справу розглянути у його відсутності. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, на даний час спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачці залишити попередньо обране. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 31 липня 2012 року в Небилівській сільській раді Рожнятівського району, за актовим записом №13, неповнолітню дитину залишити на проживання з нею. Після розірвання шлюбу просить їй прізвище не змінювати. Судові витрати покласти на відповідача. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем у них не склалось через різні погляди на життя та на сімейні проблеми, між ними немає взаєморозуміння. На даний час вони не підтримують сімейних стосунків і шлюбні відносини існують тільки формально. Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим і воно суперечило б їхнім інтересам, надії на нормалізацію відносин між ними немає. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та ухвалити заочне рішення. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Неповнолітню дитину залишити проживати з матір`ю. Прізвище позивачці не змінювати. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 31 серпня 1999 року у смт. Брошнів-Осада ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, за актовим записом № 28, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають двох дітей, дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які на даний час не досягли повноліття. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважає її як дружину ставиться до неї зневажливо. Крім того, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, і, як наслідок, часто виникають сварки та скандали. На даний час вони проживають разом, однак шлюбні відносини між ними існують тільки формально. Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим і воно суперечило б їхнім інтересам, надії на нормалізацію відносин між ними немає. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі. В судове засідання відповідач не прибув, направив до суду заяву, в якій вказав що позов визнає, просить справу розглянути у його відсутності. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Неповнолітніх дітей залишити проживати з позивачкою. Прізвище позивачці не змінювати. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований [INFO], неповнолітнього сина залишити на проживання з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають дочку сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалось через різні погляди на життя та на сімейні проблеми, між ними немає взаєморозуміння. На даний час вони не підтримують сімейних стосунків і шлюбні відносини існують тільки формально. Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим і воно суперечило б їхнім інтересам, надії на нормалізацію відносин між ними немає. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та ухвалити заочне рішення. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачці залишити попередньо обране. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 березня 2016 року. Від спільного проживання дітей немають. Відповідач у добровільному порядку розірвати шлюб не бажає, не зважаючи на те, що вже протягом тривалого часу вони жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судовезасідання не з'явилася, направила суду заяву про розглядсправи у їївідсутності, позовнівимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час розгляду справи судом у встановленому законом порядку повідомлявся, тому суд вважає за можливе розгляд справи провести у його відсутності, з постановленням заочного рішення. Отже суд справу розглядає у порядку, визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 вересня 2016 року. Від спільного проживання дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. На початку травня цього року відносини між ними різко погіршились у зв'язку із втратою довіри та поваги одне до одного. Чоловік протягом двох місяців був відсутній дома, причини відсутності їй не повідомив. З мережі інтернет їй стало відомо що він перебував у Буковелі. З цього приводу у них виник конфлікт. 01 червня 2018 року відповідач покинув сім'ю та перейшов проживати до своїх батьків. На даний час вони жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, вважає, що спільне сімейне життя з позивачкою є неможливим через різні погляди на життя, постійні сварки і непорозуміння. Згідно змісту ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши учасників справи та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, залишити проживати з нею малолітню дитину. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 серпня 2015 року. Від спільного проживання мають одну малолітню дитину. \~ \~ \~ \~Причиною розірвання шлюбу євідсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Відповідач не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, ставиться до неї зверхньо. На даний час вони спільно не проживають, жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився також, направив суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 7). \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 8). \~ \~ \~ \~Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 1287, виданою Небилівською сільською радою 10 вересня 2018 року (а. с. 9). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, тому неповнолітнього сина слід залишити на проживання з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05 листопада 1993 року. Від спільного проживання мають двоє дітей, які вже повнолітні. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Відповідач не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, ставиться до неї зверхньо. На даний час вони жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився також, про час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Спір про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, оскільки діти повнолітні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05 листопада 1979 року. Від спільного проживання неповнолітніх дітей немає. \~ \~ \~ \~Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Відповідач не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, ставиться до неї зверхньо. Протягом тривалого часу вони жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Відповідач позов визнав з наведених позивачкою підстав, на розірвання шлюбу згідний. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що для розгляду справи у підготовчому засіданні та задоволення позову є всі законні підстави. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 жовтня 1991 року. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Відповідач постійно живе в Росії, протягом тривалого часу вони жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Відповідач позов визнав, також просить про розірвання шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер, через його постійну роботу за межами України. Згідно змісту ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved