Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання останніх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок № 74, що розташований по вулиці Фонтане-Су-Буа у м. Бровари Київської області. Відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, однак з 2012 року у будинку фактично не проживають, не приймають участі в утриманні жилого приміщення, не здійснюють плату за користування житлом і комунальні послуги, особистих речей останніх у будинку немає. Реєстрація відповідачів у будинку створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, тому остання змушена звернутися із позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування даним будинком. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання її представник [PERSON] надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання також не зявилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання надали заяви, в яких позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували та просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок № 74, що розташований по вулиці Фонтане-Су-Буа (колишня назва Московська) у м. Бровари Київської області, про що свідчать копії свідоцтв про право власності від 31 липня 1998 року, виданих державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори (а.с. 5-6). Зі змісту довідок № 785Д17 від 16 червня 2017 року та № 1-11/427 від 05.08.2017 р., виданих відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб, у вищевказаному будинку окрім [PERSON] також зареєстровані відповідачі: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 42). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 28 липня 2017 року депутатом Броварської міської ради [PERSON], у будинку № 74, що розташований по вулиці Московська (нова назва Фонтане-су-Буа) у м. Бровари Київської області, зареєстровані, однак не проживають [PERSON] та [PERSON]. Викладені факти також підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно із відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 28.08.2017 року [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (назва Фонтане-су-Буа), буд. 74 (а.с. 14). Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З огляду на викладене, та враховуючи те, що відповідачі більше одного року не проживають у будинку позивача без поважних причин, а також відповідачі позовні вимоги визнали у повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: approved