Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулося до суду з позовом, який у ході підготовчого судового засідання було уточнено, до [PERSON] , районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визначення порядку користування житловим приміщенням. В обґрунтування уточненої позовної заяви позивач зазначила про те, що квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності, по 1\\2 частині, належить їй, [PERSON] та її доньці - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 487 від 20.02.2000 року видане Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Дане свідоцтво в ОП ЗМБТІ зареєстровано не було. Зазначена квартира загальною площею 49,36 кв.м, житловою площею 35,73 кв.м. розташована на 5 поверсі 5 поверхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 17,26 кв.м., 9,84 кв.м. та 8,63 кв.м, кухні, санвузла, коридору та балкону. З часу отримання в користування квартирою, позивач постійно користується кімнатою площею 9,84 кв.м. та коморами №4 та №5, а відповідач [PERSON] , разом зі своєю сім`єю, користуються кімнатою площею 8,63 кв.м. Відповідач [PERSON] та її діти також зареєстровані в вищезазначеній квартирі. На даний час у позивача з відповідачем [PERSON] та її чоловіком склалися конфліктні відносини та непорозуміння з приводу користування спільною квартирою. Відповідач та її чоловік постійно пред`являють претензії, щодо користуванню позивачем кімнатою 17,26 кв.м. Також відповідач [PERSON] не несе витрати та не здійснює оплату за житлово-комунальні послуги. Добровільно вирішити спірне питання вони не можуть. У зв`язку з зазначеним позивач просить суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши в користування [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , житлову кімнату № 3 площею 9,84 кв.м., комору № 4 площею 0.65 кв.м. та комору № 5 площею 0,67 кв.м., а [PERSON] житлову кімнату площею 8,63 кв.м., залишивши в загальному користуванні житлову кімнату площею 17,26 кв.м., кухню площею 5,02 кв.м., санвузол площею 2,62 кв.м., коридор площею 3,67 кв.м., балкон 1.00 кв.м. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження. 10 лютого 2020 року від представника районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району Малюк С.М. надійшов відзив на позовну заяву у якому вона просить суд виключити районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району з кола відповідачів у даній справі, оскільки вона не була та не є власником спірної квартири, а отже не може бути відповідачем по вказаній справі оскільки не є суб`єктом спірних правовідносин та просить розгляд справи провести за відсутності її представника. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2020 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Кара Ю.М. у судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити у повному обсязі з підстав викладених в уточненій позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась, у відзиві на позов просить розгляд справи провести за відсутності її представника. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, заслухавши у судовому засіданні думку учасників справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по Ѕ частині належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло №487 від 20.02.2000 (а.с.3). Загальна площа квартири становить 49,36 кв.м, житлова - 35,73 кв.м. Квартира складається з трьох кімнат житловою площею 17,26 кв.м., 9,84 кв.м. та 8,63 кв.м, коридора площею 3,67 кв.м, комори площею 0,65 кв.м., комори площею 0,67 кв.м., кухні площею 5,02 кв.м., санвузла площею 2,62 кв.м. та балкону площею 1,00 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України , майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України , власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 358 ЦК України , право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995, судам роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. У зв`язку з зазначеним та виходячи з того, що відповідач [PERSON] позов визнала, сторони досягли згоди між собою щодо порядку володіння та користування квартирою, позовні вимоги про визначення порядку користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в сумі 840,80 грн. в дохід держави, так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved