Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про солідарне стягнення суми заборгованості за договором про надання кредиту, яка станом на 03.06.2013 року складає в сумі 25 165,43 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 201 147,28 гривень, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, а також судових витрат і в його обґрунтування послався на те, що 22 квітня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11336532000, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти (кредит) в порядку і на умовах зазначених цим договором у розмірі 19 500,00 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот) доларів США, для особистих потреб, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит не пізніше 22.04.2015 року і сплатити банку проценти за користування кредитом протягом перших тридцяти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту в розмірі 14,00 % річних та виконати всі інші зобов'язання в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Кредитні кошти було надано з метою придбання позичальником [PERSON] автомобіля марки Skoda, моделі Fabia, 2008 року випуску, синього кольору, номери агрегатів: шасі [NUMBER], державний номер, [NUMBER], який передано в заставу банку у забезпечення виконання всіх грошових зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту. Крім того, в якості забезпечення кредитного договору, між позивачем та відповідачем - [PERSON] укладено договір поруки № 199228 від 22.04.2008 року, згідно умов якого поручитель зобов'язався відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11336532000 від 22.04.2008 року в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 22.04.2008 року та 16.02.2009 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 та додаткову угоду № 2, якими внесено зміни до кредитного договору № 11336532000 від 22.04.2008 року щодо графіку платежів та схеми погашення кредиту, розміру ануїтетного платежу, а також зобов'язання позичальника повернути кредитні кошти та проценти за користування кредитом не пізніше 22.04.2017 року. 22.04.2008 року позивач повністю виконав зобов'язання по договору про надання споживчого кредиту, надавши [PERSON] кредит у розмірі 19 500,00 доларів США, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER]. У зв'язку з тим, що [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору (зі внесеними змінами) щодо сплати ануїтетних платежів у розмірі встановленому в договорі, в нього виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом в розмірі - 25 165,43 доларів США, що станом на 03.06.2013 року за курсом НБУ еквівалентно 201 147,28 гривень, а також пеня за прострочення сплати процентів 13 807,28 гривень, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача Васильєва К.В. не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує /а. с. 56/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України через газету Урядовий кур'єр від 26 червня 2014 року № 114 (5243) /а. с. 75/, у зв'язку з відсутністю реєстрації на території Одеської області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не зважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином /а. с. 53, 63/, про причини не явки не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За зазначених вище обставин, суд зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом установлено, що 22 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 1133653200, відповідно до умов якого, банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 19 500,00 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот) доларів США, що за курсом НБУ на день укладення кредиту еквівалентно 98475,00 (дев'яносто вісім тисяч чотириста сімдесят п'ять) гривень на придбання автомобіля, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит не пізніше 22.04.2017 року (згідно додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 року) та протягом перших тридцяти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 14,00 % річних, а також виконати всі інші зобов'язання у строки й порядку, встановленому кредитним договором /а. с. 6-14, 19, 20-21, 44/. Підпунктом 2.1. пункту 2 договору про надання споживчого кредиту, викладеного у редакції згідно додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 року, передбачено обов'язок [PERSON] повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом шляхом шомісячної сплати до 22 числа кожного місяця строку кредитування ануїтетних платежів в розмірі 315,00 (триста п'ятнадцять) доларів США /а. с. 20/. Згідно пункту 5 додаткової угоди № 2 від 19.02.2009 року до договору про надання споживчого кредиту № 1133653200 [PERSON] зобов'язався повернути основну суму та сплатити плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов договору на рахунок № [NUMBER] в АКІ «УкрСиббанк». Відповідно до підпунктів 2.1. та 2.2. пункту 2 договору про надання споживчого кредиту, у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі, позичальник передав в заставу транспортний засіб марки Skoda, моделі Fabia, 2008 року випуску, синього кольору, шасі [NUMBER], державний номер, [NUMBER]. За домовленістю сторін вартість предмету застави складає 98 722,00 (дев'яносто вісім тисяч сімсот двадцять дві) гривень. Крім того, підпунктом 2.1. пункту 2 договору передбачено, що в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань по кредиту, встановлена порука. Поручителем відповідача [PERSON] по договору виступає [PERSON], який згідно договору поруки № 199228 від 22.04.2008 року, зобов'язався відповідати за невиконання ним усіх його зобов'язань перед банком в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому /а. с. 26-27/. 16.02.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] підписано додаткову угоду № 1 до договору поруки № 199228 від 22.04.2008 року в пункті 1 якої зазначено, що у зв'язку з укладенням між банком та [PERSON] додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 року до договору про надання споживчого кредиту № 11336532000 від 22.04.2008 року, поручитель надає свою згоду на зміну основного зобов'язання, що забезпечується договором, а саме: кінцевий термін виконання основного зобов'язання - « 22» квітня 2017 року, якщо інший термін не буде встановлений згідно умов кредитного договору /а. с. 28/. В порушення умов договору про надання споживчого кредиту № 11336532000 від 22.04.2008 року (із внесеними змінами) [PERSON], свої зобов'язання щодо сплати ануїтетних платежів у розмірі та порядку встановленому в договорі не виконує, у зв'язку з чим у нього станом на 03.06.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, яка згідно розрахунку позивача складає - 25 165,43 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 201 147,28 гривень, із яких: кредитна заборгованість - 16 867,87 доларів США, що еквівалентно - 134 824,88 гривень; заборгованість по процентам - 8 297,56 доларів США. що еквівалентно - 66 322,40 гривень, а також пеня за прострочення сплати процентів - 13 807,28 гривень /а. с. 29-33/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Згідно статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою та закріплено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи суму основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Підпунктом 1.3. пункту 1 договору поруки № 199228 від 22.04.2008 року передбачено. що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору /а. с. 26/. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог закону та умов договору про надання споживчого кредиту № 11336532000 від 22.04.2008 року (із внесеними змінами), а також договору поруки № 199228 від 22.04.2008 року (зі змінами) повинні нести відповідальність як солідарні боржники за усіма зобов'язаннями, що витікають з цих договорів. Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно умов підпункту 6.1. пункту 6 договору про надання споживчого кредиту сторони,

Outcome: approved