Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що згідно рішення спільного засідання профкому та адміністрації Старокостянтинівського асфальтобетонного заводу від 18.12.1990 року її бувшому чоловікові [PERSON] та членам його сім`ї, в тому числі і їй, було виділено квартиру [ADDRESS] . Рішенням Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 19.12.1990 року за № 276 зазначене рішення затверджене і вирішено виписати ордер на вказану квартиру. 30.01.1991 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради виписано ордер на жиле приміщення за № 001378 серія ХМО, на підставі якого сім`я позивачки всилились в зазначену квартиру. Однак, квартира на балансі Старокостянтинівського асфальтобетонного заводу не перебуває, оскільки підприємство ліквідоване 01.02.2000 року. Позивачка зазначає, що в квартирі зареєстрована вона та її дочка [PERSON] , яка не бажає приймати участь в приватизації житла. Оскільки позивачка відкрито, безперервно володіє та користується зазначеною квартирою, яка не має власника, просить визначити за нею право власності за зазначену квартиру за набувальною давністю. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22.06.2020 року замінено первісного відповідача Старокостянтинівську міську раду Хмельницької області на належного відповідача Дочірнє підприємство «Хмельницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Позивачка в судове засідання не з`явилася та звернулася до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримала, просить його задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, його представник у судове засідання не з`явився, однак подав письмові пояснення, згідно яких просить відмовити позивачці у задоволенні позові, оскільки ДП «Хмельницький облавтодор» не може бут правонаступником Старокостянтинівського асфальтобетонного заводу, так як підприємство було утворено 09.04.2002 року наказом Державної служби автомобільних доріг України № 156 «Про створення дочірніх підприємств ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на виконання Указу Президента України від 08.11.2001 року. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.12.1990 року рішення спільного засідання профкому та адміністрації Старокостянтинівського асфальтобетонного заводу [PERSON] та членам його сім`ї було виділено квартиру [ADDRESS] . Згідно рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 19.12.1990 року за № 276 вище зазначене рішення затверджене і вирішено виписати ордер на квартиру [ADDRESS] сім`ї [PERSON] . В склад якої входили: [PERSON] дружина; [PERSON] син. 30.01.1991 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради виписано ордер на жиле приміщення за № 001378 серія ХМО, на підставі якого сім`я [PERSON] всилились в зазначену квартиру. Згідно інформаційної довідки, виданої Головним управлінням статистики у Хмельницькій області від 23.10.2019 року, підприємство Старокостянтинівського асфальтобетонного заводу ліквідоване 01.02.2000 року. Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними [PERSON] ; ордером на жиле приміщення за № 001378 серія ХМО; довідкою начальника ЖЕК від 29.12.2012 року; повідомлення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 09.12.2019 року; архівним витягом рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 19.12.1990 року № 276; довідкою про склад сім`ї; інформаційною довідкою, виданою Головним управлінням статистики у Хмельницькій області від 23.10.2019 року; технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] від 25.03.2016 року; довідкою про середню ринкову вартість від 15.01.2020 року. Відповідно до ч.3\~ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно з технічним паспортом на квартиру, виготовленим Старокостянтинівським БТІ, вказане житло є квартирою у житловому будинку, не відноситься до об`єктів, що не підпадають приватизації згідно з ч.2\~ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст.328\~Цивільного кодексу\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У частині першій\~статті 344 ЦК України\~передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Виходячи зі змісту\~ст.\~344 ЦК України\~та п.9 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» інститут набувальної давності базується на сукупності таких обставин: тривалого добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчитися визначений законодавством строк перебування речі у володінні певної особи. Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом зазначеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також йому не пред`являвся правомочною особою позов про повернення майна. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до п.13 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК України, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Враховуючи, що позивачка відкрито, безперервно більше десяти років володіє та користується квартирою [ADDRESS] , яка не має власника, вона має право на визнання за нею право власності на зазначену квартиру за набувальною давністю.

Outcome: approved