Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

У січні 2016 року до суду звернувся позивач з позовною заявою, в якій вказував , що 26 липня 2015 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, зокрема , на житловий будинок з прибудинковими будівлями та спорудами та земельні ділянки. Оскільки право власності спадкодавцем на житловий будинок не було належним чином зареєстровано , а державні акти , які посвідчували право власності на земельні ділянки відсутні,- позивачу нотаріусом було відмовлено у оформленні спадкового майна. Позивач, посилаючись на те, що вона не має змоги оформити належним чином прийняття спадщини , просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, за заповітом на : - житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований по вул. Жовтнева, 7, с.Мармуліївка, Володарського району Київської області ; - земельну ділянку площею 3,137 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області; - земельну ділянку площею 0,467 га, яка складається з двох земельних ділянок: площею 0,250 га, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,217 га, із цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задоволити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві . Відповідач в судовому засіданні вимоги позивача визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, ознайомившись із позовною заявою, та дослідивши матеріали справи вважає , що позов підлягає задоволенню . По справі встановлено, що 26 липня 2015 року померла [PERSON], про що виконавчим комітетом Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області 28 липня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 09, що підтверджено свідоцтвом про її смерть (а.с.11). За свого життя [PERSON] , 03 вересня 2014 року склала заповіт , яким все належне їй майно , де б воно не було і з чого б не складалося , яке належатиме на день її смерті та на яке за законом вона матиме право заповідала - [PERSON] ( а.с. 10). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за заповітом , зокрема , на : - житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований по вул. Жовтнева,7, с. Мармуліївка, Володарського району Київської області ; - земельну ділянку площею 3,137 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території Мармуліїввської сільської ради Володарського району Київської області та право власності на яку було посвідчено Державним актом серії ІV КВ № 015122 на право приватної власності на землю , виданого 24 січня 2002 року ; - земельну ділянку площею 0,467 га , яка розташована за адресою : вул. Жовтнева, с. Мармуліївка, Володарського району Київської області , яка складається з двох земельних ділянок площею 0,250 га, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, та площею 0,217 га, із цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, право власності на яку було посвідчено Державним актом ІІІ- КВ № 070570 , виданим 20 червня 2000 року. Спадкодавець , за свого життя , державну реєстрацію права власності на житловий будинок в установленому порядку не здійснила , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 51634030 від 14.01.2016 року ( а.с. 29) . Перераховані вище Державні акти на право власності на спадкові земельні ділянки позивачем було втрачено, про що у місцевій газеті «Голос Володарщини» від 22 грудня 2015 року було поміщено відповідне оголошення ( а.с.22 ). Позивач вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на що вказує наявна в матеріалах справи спадкова справа ( а.с. 32-43). У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів нотаріусом позивачу було відмовлено у оформленні прийняття спадщини ( а.с.43) . Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено , що позивач має право на спадщину , що залишилась після [PERSON] в порядку спадкування за заповітом , оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені у заповіті. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідач по справі є сином спадкодавця ( а.с.9 ). Він повністю визнає позовні вимоги. Спадкоємців які б мали право на обовязкову частку у спадщині (ст.1241 ЦК України) не має. Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку : оскільки державна реєстрація права власності на спадковий житловий будинок в установленому порядку не була здійснена, а державні акти про право власності на спадкові земельні ділянки позивачем було втрачено, нотаріус не має можливості оформити спадкове право [PERSON] в установленому законом порядку . Позивач правомірно звернулася до суду за захистом своїх порушених прав. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов базується на законі , є обґрунтованим тому його слід задоволити.

Outcome: approved