Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 04.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11356133000 згідно з умовами якого банк надав позичальнику кошти у розмірі 10274,00 доларів США, з розрахунку 14,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом з 04.06.2008 року по 04.06.2015 року. 08.12.2011 року між Публічним Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора переходить право вимагати реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №1356133000 від 04.06.2008 року. Позичальники не виконують належним чином зобов»язання за договором, не здійснюють щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, і відповідно до укладеного Договору поруки № 208859 від 04 червня 2008 року. Позичальник умови кредитних договорів протягом тривалого часу належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 01.08.2016 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 505301,30 грн. з яких: тіло кредиту - 164726,86 грн.; відсотки - 205336,91 грн.; пеня - 135237,53 грн. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 01.08.2016 року становить 505301,30 грн. Просили стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 505301,30 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 04.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11356133000 згідно з умовами якого банк надав позичальнику кошти у розмірі 10274,00 доларів США, з розрахунку 14,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом з 04.06.2008 року по 04.06.2015 року. 08.12.2011 року між Публічним Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора переходить право вимагати реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №1356133000 від 04.06.2008 року. Позичальники не виконують належним чином зобов»язання за договором, не здійснюють щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, і відповідно до укладеного Договору поруки № 208859 від 04 червня 2008 року. Позичальник умови кредитних договорів протягом тривалого часу належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 01.08.2016 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 505301,30 грн. з яких: тіло кредиту - 164726,86 грн.; відсотки - 205336,91 грн.; пеня - 135237,53 грн. Відповідачі умови кредитного договору належним чином не виконали, у зв'язку з чим заборгованість станом на 01.08.2016 року становить 505301,30 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приймаючи до уваги межі позовних вимог, виходячи із зазначених вище норм матеріального права, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача та відсутність законних підстав для їх задоволення. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved