Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася із позовом до Калитянської селищної ради Броварського району Київської областіпро визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Зміст позовних вимог, з якими звертається позивач В обґрунтування вимог позивач посилається на те, [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі й на житловий будинок [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів позивачу. Після смерті батька позивач [PERSON] звернулася до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим відкрилась спадкова справа. Право власності в порядку спадкування на земельну ділянку позивачем було отримано у встановленому законодавством порядку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок позивачу відмовлено. Відмова нотаріуса мотивована тим, що на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи. З огляду на викладені обставини, [PERSON] змушена звернутися із даним позовом, в якому просить: визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 9,3 кв.м., з наступними надвірними будівлями і спорудами: веранда «А», сарай «Б, Е», вбиральня «В», погріб «Г», прибудова «Д», колодязь «№4, №5», ворота з хвірткою «№1», огорожа «№2, №3», у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, а також задоволено клопотання позивача щодо витребування завіреної належним чином копії спадкової справи, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] Прокоповича (а.с. 26-27). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 72). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, до початку судового засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Калитянської селищної ради Броварського району Київської області у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання в.о. селищного голови Федоровська Л.П. направила клопотання, в якому просила здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача за наявними у справі доказами. У вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Обставини справи, що встановлені судом [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим13 липня 1998 року Заворицькою сільською радою Броварського району Київської області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі й на житловий будинок [ADDRESS] . За життя [PERSON] 14 травня 1983 року склав заповіт, який посвідчений секретарем Заворицької сільської ради Броварського району Київської області Раєнок Л.П. (а.с. 7). Відповідно до змісту вказаного заповіту, [PERSON] все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, надвірні будівлі і взагалі все те, що йому належатиме і на що він матиме право на день смерті заповів [PERSON] . Із копії спадкової справи № 1557/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що 04 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулася до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 39). 30 січня 2019 року [PERSON] звернулася до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у тому числі й на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 61). Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Опанасюк О.Ю. від 30 січня 2019 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок. Згідно довідки № 510 від 25 липня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] , однак проживав за адресою: [ADDRESS] , в будинку [PERSON] (а.с. 17). Із виписки з погосподарської книги від 07 серпня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, вбачається, що власником житлового будинку [ADDRESS] рахується [PERSON] . Житловий будинок побудований у 1950 році (а.с. 14-16). До матеріалів справи додано копію технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , який виданий на ім`я [PERSON] . Із даної копії технічного паспорта вбачається, що загальна площа будинку становить 45,8 кв.м., житлова 9,3 кв.м. Також, біля будинку знаходяться надвірні будівлі та споруди, такі як: веранда «А», сарай «Б, Е», вбиральня «В», погріб «Г», прибудова «Д», колодязь «№4, №5», ворота з хвірткою «№1», огорожа «№2, №3», (а.с. 19-24). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Право власності на збудований житловий будинок набувається у порядку, який існував на час його будівництва. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти про прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови Кабінету міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Таким чином, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Із матеріалів справи встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , побудований у 1950 році. Тобто, спірний будинок збудовано до 5 серпня 1992 року на земельній ділянці, яка перебувала у користуванні спадкодавця, а, відтак, на нього може бути визнано право власності, яке переходить у порядку спадкування.\~\~ За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Як передбачено ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За змістом\~ст.\~1236\~ЦК України\~заповідач має\~право охопити\~заповітом права\~та обов`язки,\~які йому\~належать на\~момент складення\~заповіту,\~а також\~ті права\~та обов`язки,\~які можуть\~йому належати\~у майбутньому. Заповідач\~має право\~скласти заповіт\~щодо усієї\~спадщини або\~її частини. Якщо\~заповідач розподілив\~між спадкоємцями\~у заповіті\~лише свої\~права,\~до спадкоємців,\~яких він\~призначив,\~переходить та\~частина його\~обов`язків,\~що є\~пропорційною до\~одержаних ними\~прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. З вищевикладених обставин вбачається, що підстав незаконності набуття позивачем права власності на житловий будинок [ADDRESS] , з надвірними будівлями та спорудами (веранда «А», сарай «Б, Е», вбиральня «В», погріб «Г», прибудова «Д», колодязь «№4, №5», ворота з хвірткою «№1», огорожа «№2, №3»), що розташовані по [ADDRESS] , судом не встановлено. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved