Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON]звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 18 вересня 2016 року, на 54/100 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: місто Дніпро, вул. Яснополянська, буд. 18. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є донькою [PERSON] та онукою [PERSON], якій на праві власності належало 54/100 частин домоволодіння № 18 по вул. Яснополянській у місті Дніпрі на підставі свідоцтва про право власності від 18 серпня 1976 року, виданого відділом комунального господарства виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська відповідно до рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 11 червня 1976 року № 779. Інші 46/100 частин домоволодіння належить [PERSON] Після смерті 15 серпня 2009 року [PERSON] її донька [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але оформити свої спадкові права [PERSON] не встигла та 18 вересня 2016 року померла. Позивач є донькою [PERSON], яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] від 26 липня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з втратою правовстановлюючого документа. У звязку із викладеним позивач вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради надала до суду заяву, у якій просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус ДМНО [PERSON] надала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІ-КИ № 394829, виданого 02 листопада 1990 року Відділом запису актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Дніпропетровська (а.с.12) та онукою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON]) (а.с.10). 15 серпня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 306838 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складалася із 54/100 частин домоволодіння № 18 по вул. Яснополянській у місті Дніпропетровську, яке належало останній на підставі свідоцтва про право власності від 18 серпня 1976 року, виданого відділом комунального господарства виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська згідно з рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 11 червня 1976 року № 779, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 159 за реєстровим номером № 87 (а.с. 17). У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулася до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої 15 серпня 2009 року її матері [PERSON] (а.с. 49 на обороті). Однак [PERSON] не встигла оформити свої спадкові права та померла 18 вересня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 710441 (а.с.16). 26 липня 2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 26 липня 2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с. 18). Підставою для відмови стала відсутність у [PERSON] правовстановлюючого документа на 54/100 частин домоволодіння № 18 по вул. Яснополянська в місті Дніпрі у звязку з його втратою (а.с.18). Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять\~усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1261 Цивільного кодексу України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 cт. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із cт. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі\~ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до\~ст. 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду справ про спадкування» зазначено, що відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України власник майна може подавати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи, що [PERSON] є спадкоємицею [PERSON], яка померла 18 вересня 2016 року, та у встановленому законом порядку звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а померла [PERSON], яка є донькою [PERSON], яка померла 15 серпня 2009 року, правомірно прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді 54/100 частин домоволодіння № 18 по вул. Яснополянська у м. Дніпрі, однак не встигла оформити своє право на спадкове майно, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню з метою захисту права позивача на отримання у спадщину 54/100 частин нерухомого майна після смерті матері.

Outcome: approved