overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав, погодився на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 29 березня 1986 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №3. Подружні відносини припинені. Неповнолітніх дітей не мають. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що з початку 2015 р. їх подружні відносини погіршились, почали виникати регулярні конфлікти. У зв'язку з цим з середини 2015 р. вони не ведуть спільного господарства та не проживають однією сім'єю. Наразі він остаточно усвідомив, що у них різні погляди та життя та сім'ю, а тому проживання у шлюбі та збереження сім'ї неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав пославшись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] позов визнала, але пояснила, що фактичною причиною розірвання шлюбу є те, що її чоловік вже пів-року проживає з іншою жінкою. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2008 р. (а.с. 4). Подружжя має двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що у них відсутні спільні погляди на сім'ю, шлюб та подружню вірність, взаємні почуття любові, поваги та взаєморозуміння, внаслідок чого вони з серпня 2015 р. проживають роздільно, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію позивача та безумовне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що розлад подружніх стосунків [PERSON] та [PERSON] має не тимчасовий характер і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально і не базується на засадах добровільності та суперечить як інтересам позивача, так і інтересам малолітніх дітей сторін. Встановлені обставини є підставою для розірвання шлюбу сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що їх спільне життя не складається через відсутність взаєморозуміння по всіх питаннях, що виникають у житті. Протягом року вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач посилається на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам та інтересам їх спільних дітей. Представник [PERSON] діючи в інтересах позивача, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] також не з'явилася в судове засідання подавши заяву про визнання позову та клопотання про розгляд справи у її відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 1998 р. (а.с. 4). Подружжя має двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони припинили спільне проживання, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач безумовно визнав позов, суд дійшов висновку, що розлад подружніх стосунків [PERSON] та [PERSON] має не тимчасовий характер і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально і не базується на засадах добровільності, суперечить як інтересам сторін, так і інтересам їх неповнолітніх дітей. Встановлені обставини є підставою для розірвання шлюбу сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі за 11 місяців, з 01 березня 2015 р. по 31 січня 2016 р. в сумі 15364,80 грн., відшкодувати моральну шкоду завдану порушенням трудових прав. В судове засіданні представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача заперечував позов в частині стягнення моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення представника відповідач, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. Рішеннями Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2013 р., 26 липня 2013 р., 20 квітня 2015 р. встановлено, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з березня 2012 р. по 23 грудня 2012 р. Відповідач не провів розрахунок і кількома рішеннями судів з відповідача на користь позивача стягувалися середній заробіток за час вимушеного прогулу виходячи з щомісячного середнього заробітку 1396,80 грн. Згідно копії постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТ управління юстиції у Миколаївській області від 29 лютого 2016 р. про закінчення виконавчого провадження згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва про стягнення заборгованості по заробітній платі, з якої обчислювався середній заробіток, виплачена позивачу лише платіжним дорученням від 01 лютого 2016 р. Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже на користь позивача слід тягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні шляхом 1396,80 грн. на 11 місяців (березень 2015 р.- січень 2016 р.), що в сумі складатиме 15364,80 грн. В частині компенсації моральної шкоди суд у відповідності до ст. 237-1 КЗпП України вважає достатньою компенсацією 200 грн. Отже позов слід задовольнити частково. З відповідача слід стягнути судовий збір 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], яким просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 34, по вул. Миколаївській, 34-А, у м. Миколаєві, укладений між ним та відповідачами. Позовні вимоги обґрунтував тим, що усі умови цього договору виконані. Ухвалою суду від 17 лютого 2016 р. до справи залучено в якості співвідповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, погодилась на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Представник Миколаївської Універсальної товарно-сировинної біржі в судове засідання не зявився. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Відповідно до копії договору купівлі-продажу № 2454-Л, оформленого 23 травня 1999р. Миколаївською універсальною товарно сировинною біржою, за яким [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у покупців [PERSON], який діяв від свого імені, та [PERSON], яка діяла від свого імені та була представником [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Договір нотаріально не посвідчувався, але сторонами фактично виконаний і право власності [PERSON] на дану квартиру зареєстровано БТІ 10 червня 1999 р. згідно реєстраційного напису до договору купівлі-продажу № 16187 /а.с. 5/. Позивачка [PERSON] зареєстрована в зазначеній квартирі з 1999 року (а.с. 26). Відповідно до ст. 47, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу нерухомості, що не посвідчений нотаріально, може бути визнаний судом дійсним, якщо однією стороною він виконаний повністю або частково, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення. З наведених обставин вбачається, що договір виконано повністю, претензій одна до одної з приводу його виконання сторони не мають, а тому,позов можливо задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки. 07.06.2017 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про забезпечення доказів та просив суд витребувати для огляду в судовому засіданні оригінал договору купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], посвідчений 19.11.2014 р. приватним нотаріусом КМНО Клименком Дмитром Борисовичем ([ADDRESS]) та зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 2245, укладений між [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. У зв'язку із вищевикладеним, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] про забезпечення доказів законна, обґрунтована та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 21.11.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 32, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Від [PERSON] надійшли письмові пояснення від 25.02.2016 р., з яких випливає, що він не бажає перебувати у шлюбі з [PERSON] (а. с. 18). Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 21.11.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 32 (а. с. 7). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовом з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], та небажання останнього перебувати у шлюбі з [PERSON] свідчать про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], а відтак задовольняє позов у цій частині. Статтею 113 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тобто позов [PERSON] в частині вимоги про відновлення її дошлюбного прізвища - [PERSON], також підлягає задоволенню. Частиною першою статті 79, частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином документально підтверджені судові витрати, понесені [PERSON], у розмірі 487,20 грн. (судовий збір, а. с. 2), підлягають стягненню на її користь з [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 22.05.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 557. [PERSON] не заперечив проти розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] (а. с. 18). Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 22.05.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 557 (а. с. 5). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовом з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], та не заперечення останнім проти цього свідчать про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], а відтак задовольняє цей позов. Частиною першою статті 79, частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином документально підтверджені судові витрати, понесені [PERSON], у розмірі 551,20 грн. (судовий збір, а. с. 2), підлягають стягненню на її користь з [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У січні 2016\~р. [PERSON] звернулась з вказаною заявою, у якій просить встановити факт, що вона є рідною племінницею [PERSON], померлої 24.07.1997\~р. Скраглівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області проти заяви [PERSON] не заперечила, про що зазначила у заяві від 19.02.2016\~р. №\~85 (а.\~с.\~16). Судом з'ясовано, що встановлення факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON] необхідно останній для оформлення спадщини, оскільки у даний час це зробити неможливо через відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між матір'ю [PERSON] [PERSON], та сестрою останньої [PERSON], що випливає зі змісту постанови від 06.11.2015\~р. №\~2815/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.\~с.\~14). З паспорта серії ВН №\~242479, виданого 25.02.2004\~р., витягу від 28.04.2015\~р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтва серії І-ТП №\~064723 від 28.04.2015\~р. про розірвання шлюбу та свідоцтва серії І-ТП №\~238450 від 28.04.2015\~р. про народження вбачається, що матір'ю Кирей (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] є [PERSON] (а.\~с.\~6, 7, 9, 10). Рідною сестрою [PERSON] є [PERSON] (померла 24.07.1997\~р., що підтверджується свідоцтвом серії І-ТП №\~085163 від 24.07.1997\~р. про смерть (а.\~с.\~11)), що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] є рідною племінницею [PERSON]. Зважаючи на наведене, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою в інтересах [PERSON], якою просила встановити факт належності [PERSON], який помер 27 серпня 2014 р., правовстановлюючих документів на спадкове майно, в подальшому уточнила вимоги, просила встановити факт належності померлому правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS]. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадкоємицею [PERSON] спадкових прав. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у її відсутність, не заперечення проти вимог заяви. Суд, заслухавши пояснення заявниці, дійшов до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити. З копії спадкової справи № 01/2015, після смерті [PERSON] заведеною приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулась, шляхом подачі нотаріально заяви, посвідченої тимчасово виконуючою обовязки нотаріуса Кіровського нотаріального округу Кіровської області [PERSON], донька спадкодавця [PERSON] (а.с. 32,38). З копії ордеру на житлове приміщення № 260 серії 001115, виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 04 квітня 2000 року, російською мовою, вбачається, що право на заселення особи квартири [ADDRESS] видане на імя «Русских Вячеслава Васильевича» (а.с. 57). У відповідності до копії свідоцтва про право власності на житло від 05 січня 2009 року, за даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 березня 2016 р., квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 56). Згідно довідки ТОВ «Соляні» № 2032 від 29 березня 2016 р., у зазначеній квартирі [PERSON] був зареєстрований та проживав (а.с. 69). У свідоцтві про народження, виданого російською мовою, зазначено, що «Русских Вячеслав Васильевич», народився 21 жовтня 1942 року, а за копією паспорту громадянина України серії ЕО 016481 він зазначений як «Руських Вячеслав Васильович» (а.с. 54, 23). Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 528, [PERSON], [INFO], помер 27 серпня 2014р. При цьому, з актового запису про смерть № 5 від 08 січня 2015 р., вбачається, що 27 серпня 2014 р. помер [PERSON], із зазначенням дати народження 21 жовтня 1942 року (а.с. 64). Аналогічно, «Русскіх Вячеслав Васильович» зазначений у копії свідоцтва про його смерть, виданого 08 січня 2015 р. Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби миколаївського міського управління юстиції (а.с. 7, 64). Незважаючи на розбіжності в написанні прізвища та імені спадкодавця, надані докази в сукупності з іншими анкетними даними, дають підстави вважати, що «[PERSON] Васильович» і «Русскіх Вячеслав Васильович» є однією і тією самою особою, зазначене не спростовано матеріалами справи, а тому, у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, слід встановити належність померлому [PERSON] правовстановлюючого документу на квартиру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, відновити дошлюбне прізвище бажання не виявила. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 24 вересня 2010 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №552. Подружні відносини припинені. Мають доньку [PERSON], [INFO]. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею і [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, відновити дошлюбне прізвище бажання не виявила. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 03 вересня 2005 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №974. Подружні відносини припинені. Мають доньку [PERSON], [INFO]. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала, бажання відновити дошлюбне прізвище не виявила. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 29 грудня 2006 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №857. Подружні відносини припинені. Мають сина [PERSON], [INFO]. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала, погодилася на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 25 лютого 2011 р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №63. Подружні відносини припинені. Мають дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved