Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У січні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошової суми. Позовні вимоги мотивовані тим, що між [PERSON] та ПАТ «Златобанк» був укладений договір про відкриття карткового рахунку, котрим позивач користувався до лютого 2015 року. Станом на 14 лютого 2015 року на рахунку позивача обліковувалась сума у розмірі 220 000 грн. Разом з тим, 13 лютого 2015 року в ПАТ «Златобанк» Національним банком України введено тимчасову адміністрацію, згодом розпочато процедуру ліквідації, у зв'язку з чим Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було повідомлено про виплату вкладникам, в тому числі позивачу, гарантованої суми у розмірі 200 000 грн., видача яких повинна була здійснюватись через відділення ПАТ «Державний ощадний банк України», починаючи з 29 квітня 2015 року. 18 червня 2015 року позивач звернувся із заявою до ПАТ «Державний ощадний банк України» із заявою про виплату коштів в межах гарантованої суми. Але гарантовану суму позивач не отримав, оскільки вказана сума коштів була виплачена іншій особі за довіреністю та за даними паспорту, які не відповідають даним паспорту позивача в частині імені по батькові. Оскільки відповідач у добровільному порядку кошти не видає позивачу, то позивач звернувся з цим позовом до суду та просив стягнути з відповідача 200 000 грн., відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 33 200 грн. 92 коп., 3% річних у розмірі 8 515 грн. 07 коп. за період з 1 вересня 2015 року по 31 січня 2017 року. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Зазначили, що кошти були виплачені працівником банку довіреній особі позивача, паспортні дані якої збігали з паспортними даними позивача за виключенням імені по батькові: у позивача [PERSON], а в особи, котрій видали кошти - [PERSON]. За фактами видачі банком коштів іншій особі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні. Тому вважають, що винна особа, котра заволоділа шахрайським способом коштами позивача, повинна йому їх і виплатити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Златобанк» був укладений договір про відкриття карткового рахунку, котрим позивач користувався до лютого 2015 року. Станом на 14 лютого 2015 року на рахунку позивача обліковувалась сума у розмірі 220 000 грн. Постановою Правління Національного банку України від 13 лютого 2015 року № 105 ПАТ «Златобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 лютого 2015 року № 30, в ПАТ «Златобанк» запроваджено тимчасову адміністрацію. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). На сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено інформацію про порядок звернення вкладників ПАТ «Златобанк» щодо виплати гарантованої суми відшкодування через відділення відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України», виплата яких розпочиналась з 29 квітня 2015 року. 18 червня 2015 року позивач звернувся із заявою до ПАТ «Державний ощадний банк України» про виплату гарантованої суми коштів. Проте листом від 19 червні 2015 року [PERSON] відповідачем у виплаті коштів було відмовлено, оскільки гарантовану суму отримав [PERSON] на підставі довіреності, наданої [PERSON], посвідченої нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 18). Разом з тим, судом встановлено, що паспортні дані позивача, які зазначені в частині імені по батькові (а.с. 9-11) не співпадають з паспортними даними в частині імені по батькові особи, від імені якої видавалась довіреність на отримання коштів від [PERSON] [PERSON] (а.с. 13-17). Крім того, з Витягу із Загального реєстру вкладників АТ «Златобанкк» за 2015 рік, що надавався Фондом гарантування вкладів фізичних осіб для здійснення виплати в межах гарантованої суми, у даних позивача, якому підлягали виплаті кошти у розмірі 200 000 грн., зазначено [PERSON], а не Євгеновича. Тому, хоча в обґрунтування своєї позиції представником відповідача надано експертний висновок № 056/385-m, відповідно до котрого імені по батькові [PERSON] та не [PERSON] є ідентичними та такі розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах імені по батькові від варіантів особового імені [PERSON]/[PERSON] та зумовлені поліваріативністю особових імен спільного етимологічного походження, суд відхиляє, оскільки при виплаті коштів працівник банку не звернув на вказану різницю в імені по батькові позивача, що призвело до виплати коштів іншій особі. Крім того, іншими зібраними у справі доказами стверджується, що кошти були виплачені іншій особі за довіреністю (а.с. 49-52), а не позивачу, та не за його довіреністю, на підставі підробленого паспорту - на ім'я [PERSON], що стверджується відповідними висновками судових експертиз (а.с. 35-48, 53-68) Відповідно до розділу VI Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2012 р. за № 1548/21860 (в редакції, що діяла на час виплати гарантованої суми) перевірка даних вкладника або іншої особи, яка звертається за отриманням гарантованої суми відшкодування, здійснюється відповідальними особами Фонду та банку-агента. Вкладник або його представник, який звертається за отриманням гарантованої суми відшкодування, пред'являє відповідальному працівнику банку-агента свій паспорт або інший документ, що посвідчує особу (далі - паспортний документ). Фізичні особи - резиденти додатково пред'являють реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспорт, у якому контролюючими органами зроблено відмітку про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Відшкодування на підставі довіреності здійснюється за умови надання представником паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та довіреності (нотаріально засвідченої копії довіреності). Фізичні особи - резиденти додатково пред'являють реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспорт, у якому контролюючими органами зроблено відмітку про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Результат перевірки даних особи, яка звернулася за отриманням відшкодування до Фонду (банку-агента), встановлюється після перевірки кожного окремого елемента інформації про особу. Такими елементами є: - прізвище, ім'я, по батькові; - реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); - серія та номер паспортного документа (за наявності); - дата видачі паспортного документа; - найменування або код органу, яким виданий паспортний документ. Відповідно до розділу VI зазначеного Положення залежно від поєднання результатів перевірок кожного окремого елемента остаточний результат ідентифікації вважається позитивним або негативним. Результат вважається позитивним у таких випадках: - за умови повної відповідності даних Загального Реєстру/частини Загального Реєстру/Реєстру переказів/Переліку та документів, наданих заявником; - у разі підтвердження факту зміни прізвища, імені, по батькові та даних паспортного документа вкладника відповідними документами, виданими уповноваженими органами державної влади, засвідченими у встановленому законодавством порядку; - якщо у Загальному реєстрі/частині Загального Реєстру/Реєстрі переказів/Переліку значення поля «Реєстраційний номер платника податків» становить «[NUMBER]», а вкладник надає документ з інформацією про реєстраційний номер облікової картки платника податків. Відповідно до затвердженої форми Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що є Додатком 11 до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, у загальному реєстрі має бути зазначено, окрім паспортних даних та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, місце проживання або місце перебування вкладника, ідентифікатор вкладника в програмному комплексі Фонд. Разом з тим, працівниками відповідача не належним чином проведено перевірку паспортних даних позивача, оскільки ім'я по батькові особі, якій підлягала виплата гарантованої суми - не співпадає з іменем по батькові особи, який уповноважив [PERSON] на отримання коштів. Оскільки виплата коштів відповідачем була здійснена іншій особі, то ПАТ «Державний ощадний банк України» несе відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань. З урахуванням наведеного, позовні вимоги про стягнення 200 000 грн. з відповідача підлягають задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Вказані правовідносини між сторонами виникли на підставі ст. 26, 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо виплати 200 000 грн. гарантованої суми. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з інформацією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплата коштів вкладникам мала здійснитись до 31 серпня 2015 року. Отже відповідач міг у добровільному порядку виплатити 200 000 грн. позивачу до вказаної дати. Враховуючи, що сума, яка підлягала виплаті позивачу, не виплачена, то відповідачем здійснено прострочення її виплати з 1 вересня 2015 року. Тому, з цієї дати підлягає нарахування інфляційних втрат та 3% річних по 31 січня 2017 року (в межах визначених позивачем). Відповідно до листа Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.97 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» для визначення індексу інфляції необхідно щомісячні індекси в певний період перемножити між собою. За період з 1 вересня 2015 року по 31 січня 2017 року пройшло 518 календарних днів. За даними Мінфіну інфляція становила: у вересні 2015 року - 102,3, у жовтні 2015 року - 98,7, листопаді 2015 року - 102, у грудні 2015 року - 100,7, у 2016 році - 112,4 у січні 2017 року - 101,1. Загальний індекс інфляції за вказаний період складає 117,85 (102,3 х 98,7 х 102 х 100,7 х 112,4 х 101,1). З урахуванням наведеного інфляційні втрати за період з 1 вересня 2015 року по 31 січня 2017 року становить 200 000 х 117,85 / 100 - 200 00 = 35 700 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача 3% річних у розмірі 8 515 грн. 07 коп., що розраховано таким чином: 200 000 х 3% х 518 прострочений день / 365. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 244 215 грн. 07 коп. (200 000 грн. + 35 700 грн. + 8 515 грн. 07 коп.). Разом з тим при пред'явленні позову позивачем було сплачено 2 417 грн. 16 коп. замість необхідних 2 442 грн. 15 коп., що становить 1% від ціни позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 417 грн. 16 коп., а недоплачена його частина з урахуванням задоволених вимог з відповідача на користь держави у розмірі 24 грн. 99 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved