Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . В обґрунтування вимог посилаються на те, що 26.074.2000 р. придбали в рівних долях вищевказану квартиру. При зверненні до нотаріуса, з метою розпорядження квартирою, їй було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу укладений з порушенням чинного законодавства. Проте, зараз підтвердити дійсність угоди можливо виключно в судовому порядку, оскільки продавець за договором з ними не спілкується, на зв`язок не виходить, у зв`язку з чим, просить визнати вказаний договір дійсним. Ухвалою суду від 11.10.2019 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивачів надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. \~ \~ \~ \~Як вбачається із матеріалів справи, 26 липня 2000 року [PERSON] продала, а [PERSON] , діюча від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , придбала в рівних долях квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі «Договору купівлі-продажу», виданого Південною товарною біржею 16.10.1999 р. за №10170, зареєстрованого в Миколаївському БТІ 21.10.1999 р., р. №19517. Договір №029 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на універсальній товарній біржі «Фенікс» в журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю за №029 від 26 липня 2000 року, зареєстрованого в ММБТІ 01.08.2000 р. 23 листопада 2012 року [PERSON] одружилася з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.07.2017 р. 15.07.2019 року позивачу [PERSON] приватним нотаріусом ММНО Бут Т.В. на усне звернення щодо посвідчення договору відчуження належної їй 1/3 частки в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] надано роз`яснення, в якому запропоновано звернутися до суду, оскільки вказаний договір укладений з порушення чинного цивільного законодавства. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачами при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved