Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

У січні 2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «Кристалбанк», третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~на стороні\~відповідача:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічов Олег\~Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню з моменту вчинення виконавчий напис від 26 червня 2018 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований 20.06.2018 року у реєстрі за № 1419. В обґрунтування позову зазначила, що 19.08.2013 року між нею [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» було укладено кредитний договір про встановлення овердафту № Д-6/33. На прикінці листопада 2018 року нею було виявлено інформацію, яка міститься у Єдиному реєстрі боржників, відповідно до якої, щодо неї відкрито виконавче провадження № 56973200 на підставі виконавчого документу, вданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. Позивач зазначає, що ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження вона дізналась, що на виконанні Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцової І.В. перебуває виконавче провадження про стягнення з неї заборгованості за Договором у сумі 42691,78 грн., яка нею не визнається у повному обсязі. Крім того, позивач зазначила, що вважає виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню, оскільки в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис вчинений із пропуском трьохрічного строку давності щодо тіла кредиту та відсотками по кредиту, а саме із 19.08.2013 року по 01.01.2018 року, оскільки відповідно до п. 2.3 Договору, датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту є 13.08.2014 року, проте виконавчий напис був вчинений лише 20.06.2018 року Позивач також у позові зазначила, що вважає, що відповідачем не було надано нотаріусу належних первинних документів на підтвердження наявності чи відсутності заборгованості за Договором, безспірності вимог Відповідача, договір взагалі не містить домовленості сторін щодо можливості примусового стягнення заборгованості у досудовому порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивач також у позові вказала, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус посилався на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, можливості стягнення на підставі виконавчого напису заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, була впроваджена Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.20147 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Однак, на час вчинення виконавчого напису, на думку позивача, розділ 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» був визнаний незаконним та не чинним на підставі Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по адміністративній справі №826/20084/14, залишену без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Крім того, разом з позовною заявою позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 20.06.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрованого 20.06.2018 року у реєстрі за № 1419. (а.с.21-24) Ухвалою суду від 15 січня 2019 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. (а.с. 29-30) Ухвалою суду від 15 січня 2019 року заяву [PERSON] про забезпечення позову судом було задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 20.06.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрованого 20.06.2018 року у реєстрі за № 1419. (а.с.31-33) 15 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про витребування доказів у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. та Акціонерного товариства «Кристалбанк», яке ухвалою суду від 15 лютого 2019 року судом було задоволено. (а.с. 51-52) 21 лютого 2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., в яких останній зазначив, що проти позову заперечує та вважає, що доводи позивача є необґрунтованими, оскільки 20 червня 2018 року до нього звернувся представник за довіреністю Відповідача із заявою про вчинення виконавчого напису від 14 травня 2018 року №14.05.2018/98-вих., також, згідно вимог чинного законодавства додав до заяви наступні документи: довіреність видана АТ «КРИСТАЛБАНК» на ім`я [PERSON] , витяг з п.1.1 «Реєстру активних операцій з фізичними особами» Додаток № 1 до Акту приймання-передавання активів та зобов`язань неплатоспроможного банку ПАТ «ТЕРРА БАНК» від 22.12.2014 року (щодо кредиту [PERSON] ); кредитний договір про встановлення овердрафту № Д-6/33 від 19.08.2013 року, довідка від 14.05.2018 року №14.05.2018/60-вих., довідка від 14.05.2018/61-вих., виписку по особовим рахункам з 22.12.2014 року по 31.12.2017 року, вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань від 01.01.2018 р. вих. №01.02.2018/6-вих., список №26 від 02.02.2018 року згрупованих рекомендованих відправлень по Україні; список №2316 згрупованого поштового відправлення листів рекомендованих поданих в Київ-1, з відміткою поштового відділення зв`язку від 02.02.2018 року, фіскальний чек КМД ПАТ «УКРПОШТА» Київ 1 від 02.02.2018 року № 00004033700036. Крім того, приватний нотаріус Гуревічов О.М. зазначив, що стосовно безспірності заборгованості, наявність безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, які передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», вказані документи були пред`явлені представником ПАТ «КРИСТАЛБАНК». Окрім того, нотаріус зазначив, що на нього не покладено обов`язок розміру заборгованості, а лише перевіряти безспірність заборгованості по наданих документах. Стосовно посилання позивача на пропуск строку давності відповідачем, нотаріус посилаючись на п.2.2 Кредитного договору зазначив, що вказаним договором встановлено дату остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту та процентів за ними 07 серпня 2015 року, представник банку звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису 20 червня 2018 року, тобто в межах трьох річного строку на виконання вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Також, приватний нотаріус Гуревічов О.М. у письмових поясненнях зазначив, що посилання позивача на те, що кредитний договір про встановлення овердрафту №Д-6/33 від 19.08.2013 року, не містить домовленості сторін щодо можливості примусового стягнення заборгованості у досудовому порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, суперечить вимогам ст. ст. 526, 530 ЦК України та ст. 18 ЦК України, відповідно до якої нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом, а тому в зв`язку з грубим порушенням позивачем вимог кредитного договору, у відповідача було достатньо підстав для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. (а.с.56-60) 15 березня 2019 року на виконання ухвали суду від 15 лютого 2019 року про витребування доказів, від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. за вих. № 38/01-16 від 06.03.2019 року надійшли копії документів, на підставі яких 20.06.2018 року був вчинений виконавчий напис № 1419. (а.с.71-107) 11 травня 2019 року на виконання ухвали суду від 15 лютого 2019 року про витребування доказів, від Акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК». за вих. № 24.04.2019/3-вих. від 24.04.2019 року надійшли копії документів. (а.с.133-145) Ухвалою суду від 27 січня 2020 року за клопотанням позивача [PERSON] до участі у справі залучено співвідповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансову компанію «Омега Фактор». (а.с.195-196) 12 серпня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансову компанію «Омега Фактор» Панфілової Н.В., в якому остання просила суд, залишити вказаний позов без розгляду, посилаючись на те, що доводи позивача стосовного того, що банком не надано нотаріусу належних первинних документів та підтвердження наявності чи відсутності заборгованості за Кредитним договором та безспірності вимог Банку, є помилковим та не заслуговує на увагу, оскільки на виконання вимог п. 2-2 Переліку затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року, Банком нотаріусу на обґрунтування стягування були надані всі необхідні документи, передбачені вказаним переліком, а тому відсутні правові підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Доводи позивача щодо пропуску кредитором 3- річного строку позовної давності є хибними та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідно до п.2.3. вищевказаного договору, у випадку, якщо за п`ять днів до настання дати остаточного повернення усіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту, банк не направить клієнту письмове повідомлення про відмову від продовження строку користування кредиту, сторони дійшли згоди продовжити строк користування кредитом та встановити дату остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту та процентів за ним 07 серпня 2015 року. Тобто, звернувшись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису 20.06.2018 року в межах 3-річного строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Стосовно посилання позивача на протиправність вчинення виконавчого напису, з огляду на те, що у Кредитному договорі не передбачено домовленості сторін щодо можливості вчинення виконавчого напису, представник співвідповідача зазначила, що у Постанові ВСУ від 23 січня 2018 року у справі № 926/1065/17 висловлена правова позиція про те, що звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса може бути здійснено незалежно від того, чи є про це відповідна умова у договорі. Крім того, представник ТОВ «ФК «Омега Фактор» зазначила, що посилання позивача на не чинність положень п. 2 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, є безпідставним, оскільки вказане судове рішення жодним чином не обмежує нотаріуса у праві вчинення виконавчого напису у випадку наявності достатніх документів, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , не з`явились, причини неявки суду не повідомили, поза межами судового засідання від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд вказаної справи без участі позивача та його представника. У вказаній заяві представник позивача просив суд позов задовольнити у повному обсязі. (а.с.191-192) Відповідачі Акціонерне товариство «Кристалбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином, шляхом направлення судових повісток за вказаною в матеріалах справи адресою знаходження останніх, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.3 ст.12\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.77\~ЦПК України,\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 19 серпня 2013 року, між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ТЕРРА БАНК» було укладений кредитний договір про встановлення овердрафту №Д-6/18. (а.с.74-78, 133-137) У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит на умовах овердрафту в сумі, що не перевищує визначеного цим Договором ліміту офердрафту. Кредитування Позичальника на умовах овердрафту здійснюється через Поточний рахунок. Відповідно до п.2.2. Кредитного договору, ліміт овердрафту (максимальна заборгованість Позичальника за кредитом на умовах овердрафту) встановлюється в межах 20 000,00 грн. Пунктом 2.3. Кредитного договору, датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до цього Договору є 13 серпня 2014 р. Відповідно до другого абзацу п.2.3. вищевказаного договору, у випадку, якщо за п`ять днів до настання дати остаточного повернення усіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту, банк не направить клієнту письмове повідомлення про відмову від продовження строку користування кредиту на суму, що зазначена в п. 2.2 цього Договору, сторони з укладенням цього Договору, відповідно до ст. 212 ЦК України, дійшли згоди продовжити строк користування кредитом на суму, що зазначена в п. 2.2 цього договору та встановити дату остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту та процентів за ним 07 серпня 2015 року. Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, за користування кредитом на умовах овердрафту встановлюється процентна розмірі 35 (тридцять п`ять) % річних. Згідно з п. 3.5. Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом по Договору здійснюється на суму фактичного щоденного залишку за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному п. 3.3. цього Договору. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Проценти за користування кредитом на умовах овердрафту нараховуються Банком щомісячно 28 числа Поточного місяця. У випадку, якщо 28 числа поточного місяця припадають святкові/неробочі/вихідні дні, то нарахування здійснюється у перший робочий день після 28 числа або в день напередодні у разі відсутності робочих днів після вищезазначеного числа. Пунктом 3.6. Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом на умовах овердрафту здійснюється за період з дати надання Кредиту по день нарахування процентів у поточному місяці включно, та надалі за період з дня, наступного за днем нарахування процентів в місяці, що передує поточному, по день нарахування процентів поточному місяці, а при погашенні кредиту по день, що передує дню погашення кредиту. Відповідно до п. 3.7. Кредитного договору, при нарахуванні процентів за користування Кредитом на умовах овердрафту враховується перший і не враховується останній день користування Кредитом.\~У випадку прострочення Позичальником зобов`язань по погашенню одержаного ним кредиту, проценти за користування кредитом на умовах овердрафту продовжують нараховуватися відповідно до п.3.5, п.3.6 та абзацу першого п.3.7 цього Договору. Відповідно до п. 4.2.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний, своєчасно сплачувати кредит, а також інші платежі передбачені цим Договором. У випадку прострочення Позичальником сплати перелічених платежів останній зобов`язаний спрямувати призначені для цього кошти на рахунки простроченої заборгованості відповідно за кредитом, процентами, комісійними винагородами та неустойкою. Постановою Правління Національного Банку України від 06.08.2014 року №463\\БТ ПАТ «Терра Банк» віднесено до категорії проблемних, а постановою НацБанку від 21.08.2014 року №518 ПАТ «Терра Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2014 року №72 розпочато процедуру виведення ПАТ «Терра Банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 22.08.2014 року. Здійснення тимчасової адміністрації надалі було продовжено і продовжено повноваження уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Терра Банк» до 22.12.2014 року. Для виведення з ринку неплатоспроможного банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк»- статут затверджено засновником - Фондом 08.12.2014 року. Перехідний Банк є правонаступником активів та обов`язків за вимогами кредиторів за переданими зобов`язаннями ПАТ «Терра Банк». З 22.12.2014 р. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК» (наразі іменується ПАТ «КРИСТАЛБАНК» - відповідач по справі) є правонаступником ПАТ «ТЕРРА БАНК» за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується актом приймання-передачі активів та зобов`язань неплатоспроможного банку ПАТ «ТЕРРА БАНК». (а.с.143-144) 01 лютого 2018 р. ПАТ «КРИСТАЛБАНК» надіслано Позивачу Вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань вих. № 01.0.2018/6-вих., а саме погашення заборгованості, яка виникла станом на 01.01.2018 р., а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 20000,00 грн., та заборгованість по процентам у розмірі 21191,78 грн., в тридцяти денний строк з дня направлення цієї вимоги боржнику. У разі несплати позичальником даної заборгованості останнього попереджено про стягнення заборгованості в беспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. (а.с.104) Відповідно до списку № 26 від 02.02.2018 року згрупованих рекомендованих відправлень по Україні, створеного ПАТ «КРИСТАЛБАНК», [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , було направлено вимогу за вих. № 01.02.2018/6-вих. (а.с.105-107) Позивачем вищевказана письмова вимога ПАТ «КРИСТАЛБАНК» не виконана, у зв`язку з чим, на підставі звернення даного Банку, 20 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічем О.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь АТ «КРИСТАЛ БАНК», який є правонаступником всього майна, прав та зобов`язань ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК», яке, згідно з рішенням засновника Фонуд гарантування вкладів фізичних осіб від 08 грудня 2014 року (протокол №257/14) є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 жовтня 2014 року, активів (уключаючи права за договорами забезпечення) та обов`язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТЕРРА БАНК», не виплачені в строк грошові кошти, на підставі Кредитного договору про встановлення овердрафту № Д-5/33 від 19 серпня 2013 року, укладеного між ПАТ «ТЕРРА БАНК» та [PERSON] , пропонує задовольнити вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИСТАЛБАНК» за період з 19.08.2013 року по 01.01.2018 року включно у розмірі: 20 000 грн. заборгованість за кредитом, 21191,78 грн. заборгованість по процентам, 1 500 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 42691,78 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 1419. (а.с.11) Вищезазначеним приватним нотаріусом надані суду витребувані матеріали нотаріальної справи за даним виконавчим написом, з якої встановлено, що АТ «КРИСТАЛ БАНК» 20.06.2018 р. подало заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічову О.М. про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь Банку заборгованості за кредитним договором №Д-6/33 від 19.08.2013 року, укладеним з ПАТ «ТЕРРА БАНК», яка утворилася за період з 19.08.2013 року по 20.06.2018 року і становила 41191,78 грн., із яких 20 000 грн. заборгованість за кредитом, 21191,78 грн. заборгованість по процентам. До заяви стягувачем додані виписки з особових кредитних рахунків позичальника [PERSON] , відкритих на підставі вищевказаного кредитного договору; копію вищезазначеної вимоги АТ «КРИСТАЛ БАНК» від 01.02.2018 р., адресованої [PERSON] , документи на підтвердження направлення даної вимоги Позичальнику; довідки АТ «КРИСТАЛ БАНК» від 14.05.2018 р. про наявність вищезазначеної заборгованості у позичальника [PERSON] станом на 01.01.2018 р. та станом на 14.05.2018 р.; копія вищевказаного кредитного договору, Витяг з п.1.1. Реєстру активних операції з фізичними особами Додатку №1 до Акту приймання-передавання активі та зобов`язань неплатеспроможного банку ПАТ «ТЕРРА БАНК» від 22.12.2014 р. (щодо кредиту [PERSON] ). (а.с.73-107) З Витягу з п.1.1. Реєстру активних операції з фізичними особами Додатку №1 до Акту приймання-передавання активів та зобов`язань неплатоспроможного банку ПАТ «ТЕРРА БАНК» від 22.12.2014 р. (щодо кредиту [PERSON] вбачається, що до АТ «КРИСТАЛ БАНК» від ПАТ «ТЕРРА БАНК» перейшло право вимоги за вищезазначеним кредитним договором по сумі кредиту у розмірі 20000,00 грн. та іншими передбаченими даним кредитним договором обов`язковими платежами (процентів за користування кредиту, неустойки тощо), заборгованість по останній станом на 22.12.2014 р. становила 20 000 грн. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти стягненню на кошти боржника. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Відповідно до вимог статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності та взаємного зв`язку, установивши, що при зверненні до нотаріуса про вчинення виконавчого напису ПАТ «КРИСТАЛБАНК» нотаріусом здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірка всіх пред`явлених для вчинення виконавчого напису документів. Встановивши факт надіслання відповідачу [PERSON] вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Як було встановлено судом, виконавчим написом №1419 від 20 червня 2018 року було стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором про встановлення овердрафту № Д-6/33 про 19 серпня 2013 року за період з 19.08.2013 року по 01.01.2018 рік у розмірі: 20 000 грн. заборгованість за кредитом, 21191,78 грн. заборгованість по процентам, 1 500 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 42691,78 грн. Однак, у поданій до суду позовній заяві [PERSON] жодним чином не оспорює визначену у виконавчому написі суму заборгованості за кредитним договором про встановлення овердрафту №Д-6/33 про 19 серпня 2013 року, що вказує на її безспірність. Окрім того, суд враховує, що виконавчий напис було вчинено в межах строку позовної давності, з надсиланням кредитором письмової вимоги про погашення заборгованості боржнику, встановленням нового терміну виконання зобов`язання і лише після спливу 30 днів з моменту направлення [PERSON] письмової вимоги кредитора. Стосовно посилання [PERSON] у заяві на порушення строків звернення відповідача відповідно до вимог ст.88 ЗУ «Про нотаріат», суд зазначає, що відповідно до вимог другого абзацу п.2.3. вищевказаного договору, у випадку, якщо за п`ять днів до настання дати остаточного повернення усіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту, банк не направить клієнту письмове повідомлення про відмову від продовження строку користування кредиту на суму, що зазначена в п.2.2 цього Договору, сторони з укладенням цього Договору, відповідно до ст.212 ЦК України, дійшли згоди продовжити строк користування кредитом на суму, що зазначена в п.2.2 цього договору та встановити дату остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту та процентів за ним 07 серпня 2015 року. Оскільки, в матеріалах справи відсутні докази направлення Відповідачем [PERSON] письмового повідомлення про відмову від продовження строку користування Кредитом, датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту та процентів за ним є 07 серпня 2015 року, з матеріалів справи встановлено, що із заявою про вчинення виконавчого напису ПАТ «КРИСТАЛБАНК» звернувся до нотаріуса 20.06.2018 року, тобто в межах три річного строку, відповідно до вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». У даному випадку, суд вважає, що позивачем та його представником не надано суду доказів порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису чи неправомірності вимог стягувача. Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису чи неправомірності вимог стягувача суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріусу таким що не підлягає виконанню та повернення стягнутих за виконавчим написом грошових коштів. Аргументи заявника про те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було встановлено, що положення пунктів 1, 2 постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 26\~листопада 2014\~року №662 суперечать статті 18\~ЦК України і відповідно до статті 4 ЦК України, не можуть застосовуватись є безпідставними з огляду на таке. Згідно з пунктом 4.2 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно правових актів, занесених до державного реєстру затвердженого\~наказом Міністерства\~юстиції України\~від 31\~липня 2000\~року №32/5 підставами для скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акта є: набрання законної сили судовим рішенням про визнання нормативно-правового акта незаконним чи таким, що не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили повністю або в окремій його частині. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису 20 червня 2018 року боржник [PERSON] мала перед стягувачем безспірну кредитну заборгованість, зазначену у оскаржуваному виконавчому написі, з урахуванням чого нотаріусом вчинено даний виконавчий напис у межах своїх повноважень з дотриманням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем не обґрунтовані, в зв`язку з чим не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Ухвалою від 15 січня 2019 року за заявою позивача в якості забезпечення позову постановлено до вирішення спору по суті зупинити стягнення за виконавчим написом №1419, вчиненим 20.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем. Зважаючи на те, що справу по суті розглянуто, суд вважає заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2019 року підлягають скасуванню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed