Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулась у суд із вказаним позовом, в обґрунтування позову зазначила, що з 16 листопада 2002 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано 04 січня 2018 року. В період спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, на добровільних засадах не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач\~заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Зазначила, що вона, разом із дитиною та [PERSON] проживають за однією адресою у квартирі [ADDRESS]. Вони користуються спільними побутовими та кухонними приладами. Відповідач періодично ходить до магазину та купляє продукти харчування та гігієни для себе та дитини. Окрім цього, [PERSON] періодично дає дитині кишенькові гроші, купує їй одяг та частково сплачує комунальні послуги. Під час судового розгляду відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні. В поданому до суду відзиві на позовну заяву, заявив, що він проживає разом із позивачем та їх спільною донькою [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Він та [PERSON] спільно утримують дитину. Він постійно турбується та піклується дитиною, приймає участь у її вихованні, купляє необхідні продукти харчування, солодощі для неї, надає їй гроші, частково сплачує комунальні послуги. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки [PERSON] проживає разом із дитиною та фактично утримує її. \~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено під час судового розгляду та не заперечується сторонами по справі, згідно фотокопії свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 270205, виданого 03 березня 2004 року батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2). Згідно договору дарування серії ВВА № 219212 від 11 грудня 2003 року, власниками в рівних долях квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с. 24). Відповідно до фотокопії рішення Вовчанського районного суду Харківської області про розірвання шлюбу від 04 січня 2018 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 3). [PERSON], [PERSON] та їх донька [PERSON] спільно проживають за адресою: [INFO] (а.с. 4, 25). Вказані обставини визнані сторонами у справі, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.\~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями\~\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Як вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER], [PERSON] є інвалідом третьої групи, отримує пенсію по інвалідності (а.с. 35, 36), а також працює акушеркою жіночої консультації КЗОЗ «Вовчанська ЦРЛ», отримує заробітну плату (а.с. 37). Відповідач [PERSON] працює у ГУНП в Харківській області та отримує заробітну плату (а.с. 22). З наданих сторонами квитанцій з магазинів вбачається, що як [PERSON], так і [PERSON] постійно купляють продукти харчування, засоби гігієни, сплачують комунальні послуги. Як пояснив під час судового розгляду свідок [PERSON], він знає родину [PERSON] близько пятнадцяти років. Зазначає, що [PERSON] постійно приймає участь в утриманні дитини, він бачив, як [PERSON] неодноразово зустрічав дочку [PERSON] зі школи, гуляв їз нею. Дитина завжди охайно одягнута та доглянута. Свідок [PERSON] пояснив, що родину [PERSON] він знає близько восьми років. Він періодично зустрічав [PERSON] у магазині та бачив, як останній купляв дочці солодощі, фрукти. [PERSON] постійно купляє продукти харчування для своєї родини. Відповідно до\~статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи те, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає спільно із обома батьками, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] не утримує дитину у достатньому розмірі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-182, 191 СК України,

Outcome: dismissed