Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

У серпні 2020 року перший заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначено, що вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 червня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду. Вироком суду встановлено, що 19 травня 2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин [PERSON] , достовірно знаючи про обмеження господарської діяльності на водоймах в зв`язку із забороною лову раків на період виношуванням ними ікри, личинок та першої линьки у рибогосподарських водних об`єктах Хмельнницької області, з корисливого мотиву, маючи за мету здійснити незаконний вилов раків для власного вживання, без належного дозволу, в заборонений час, прибув на водойму кар`єру «Стариця-1», що в м. Нетішин, а саме поблизу дачного кооперативу «Ліана», де використовуючи засоби для підводного пірнання та полювання (гідрокостюм, ласти, маску та ремінь з грузами) почав здійснювати вилов раків. Після чого приблизно о 19 годині 00 хвилин вийшов з вищевказаного водоймища, при цьому ним в результаті незаконного заняття водним добувним промислом виловлено раків загальною вагою 3 кг. 500 гр. в кількості 118 штук, вартістю 25 гривень 50 копійок за екземпляр, на загальну суму 3009 грн. 00 коп. Порушивши вимоги ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», Постанову Кабінету Міністрів України №1126 «Про затвердження порядку здійснення любительського і спортивного рибальства» від 18 липня 1998 року та встановлений Порядок раціонального використання, охорони і відтворення рибної водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища, згідно Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 21 листопада 2011 року, здійснивши незаконний вилов раків, які відносяться до водних тварин, в період виношування ними ікри, личинок та першої линьки, який встановлюється відповідно до наказу №26-од від 16 березня 2020 року Управлінням Державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області [PERSON] заподіяв істотну шкоду навколишньому природному середовищу на зазначену вище суму, яку прокурор просить стягнути з відповідача на користь Управління Державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області в порядку ст. 1166 ЦК України. Будь-яких заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 вересня 2020 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав зазначених у ньому. Відповідач позов визнав повністю, не заперечував обставин зазначених у позовній заяві. Представник Управління Державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Суд заслухавши представника позивача та відповідача, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Судом установлено, що за незаконне заняття рибним добувним промислом [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 249 КК України, вину якого доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 червня 2020 року (арк. спр.12, 13). Згідно довідки №1-3/595-20 від 20 травня 2020 року, виданої Управлінням Державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області, з наведенням та врахуванням «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання), або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських і водних об`єктах України», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 21 листопада 2011 року, розмір заподіяної шкоди водним біоресурсам внаслідок незаконного вилову раків [PERSON] становить 3009 гривень (арк. спр.11). Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від обов`язку відшкодувати матеріальну шкоду державі в сумі 3009 гривень, яка спричинена його протиправними діями, звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави. Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством. Відповідно до приписів статті 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані охороняти тваринний світ, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. За приписами ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законом. Частиною 1 статті 69 вказаного Закону передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи. Згідно ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - ухилення відповідача від обов`язку відшкодувати майнову шкоду, завдану його неправомірними діями, суд вважає, що така підлягає стягненню в повному обсязі з особи, яка її завдала. При цьому, суд враховує аргументи позивача з приводу невиконання відповідачем обов`язку щодо відшкодування державі шкоди, заподіяної незаконним виловом раків, оскільки такі не спростовані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів. Вказані докази, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. При вирішенні даного спору суд застосовує норми права, які містяться в ст. 1166 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», ст.ст. 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та на які вірно посилається позивач у поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, були порушені відповідачем, а тому підлягають захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що з відповідача в доход держави відлягає стягненню 840 гривень 80 копійок судового збору, що відповідатиме вимогам ч. 1 ст. 141 ЦПК України. При цьому, судом враховується те, що позивач при поданні позову був звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved