Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на період навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що відповідач у справі є його батьком. Позивач є студентом І курсу Державного університету «Житомирська політехніка» денної форми навчання, навчання на договірній, оплатній основі, стипендію не отримує. Оплата за весь строк навчання з 1.09.2019 року до 30.06.2023 року становить 67 600 грн. Позивач витрачає кошти на проїзд, харчування, купівлю підручників, самостійного заробітку та власних доходів не має. Проживає в студентському гуртожитку, оплата за проживання в якому за піврічний період становить 2 900 грн. Його матір - [PERSON] , є інвалідом ІІІ групи, на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач є працездатною особою, офіційно не працює та отримує доходи. Позивач у судове засідання не прибув. Подав письмову заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 1500 грн., пояснив, що він офіційно не працює, перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою з якою проживає та яка має двох неповнолітніх дітей, яких він утримує. Зазначив, що він не є біологічним батьком цих дітей. Також відповідач має на утриманні батька похилого віку, який є пенсіонером. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). [PERSON] є студентом І курсу Державного університету «Житомирська політехніка» денної форми навчання, навчається на договірній, платній основі та не отримує стипендію, закінчує навчання 30 червні 2023 року (а.с.8). Відповідно до договору про надання освітніх послуг від 1.08.2019 року, укладеного між вищим навчальним закладом та [PERSON] , загальна вартість за надання освітньої послуги за період навчання 2019-2023 роки становить 67 600 грн. (а.с.9-10) Позивач тимчасово проживає в студентському гуртожитку ДУ «Житомирська політехніка», відповідно до договору від 9.09.2019 року. Договір укладений на І навчальний рік з 1.09. 2019 року до 1.07.2020 року в розмірі 2 900 грн. (а.с.11-12, 15). Матір позивача [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с.18, 20). Дані обставини підтверджуються наданими матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). З`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами, ураховуючи, що на момент розгляду справи судом не встановлено будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, у розмірі 1500 грн. щомісячно, відповідач є здоровим, працездатним, та може надавати таку допомогу. Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває його батько не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин. Також є необґрунтованими доводи відповідача про те, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, біологічним батьком яких він не являється, оскільки згідно ст. 180 СК України, саме на батьків дітей покладається обов`язок їх утримання. Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ст. 182 СК України та законодавчо закріплений розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial