Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05 лютого 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № PL1-300/0055/2007, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 16 500,00 гривень з фіксованою процентною ставкою 3% за кожен календарний місяць користування кредитом та строком повернення до 05 лютого 2012 року. Також 05 лютого 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 300/345/07/1, відповідно до умов якого відповідач отримав кредиту розмірі 300,00 грн. Відповідач відповідно до умов кредитних договорів свої зобов'язання не виконував належним чином, в результаті чого у нього виникла заборгованість. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 25 червня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № PL1-300/0055/2007. Відповідно до договору факторингу від 24 лютого 2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Банк Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 300/345/07/1 від 05 лютого 2007 року, який був укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] У зв'язку з зазначеним, представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитним договором № PL1-300/0055/2007 розмірі 38 302,99 грн. та за кредитним договором т№ 300/345/07/1 - 5 277,73 грн., а також судові витрати у розмірі 435,81 грн., понесені позивачем по даній цивільній справі (а. с. 2), а всього разом 43 580,72 грн. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо задоволенні даного позову з таких підстав. Судом встановлено, що 05 лютого 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № PL1-300/0055/2007, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 16 500,00 гривень з фіксованою процентною ставкою 3% за кожен календарний місяць користування кредитом та строком повернення до 05 лютого 2012 року (а.с.5-8). Також 05 лютого 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк»)та [PERSON] було укладено кредитний договір № 300/345/07/1, відповідно до умов якого відповідач отримав кредиту розмірі 300,00 грн. (а. с. 9-10). Відповідач відповідно до умов кредитних договорів в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за використання кредиту не виконав, в результаті чого станом на 08 липня 2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № PL1-300/0055/2007 становить 38 302,99 грн. (а. с. 11), а за кредитним договором № 300/345/07/1 - 5 277,73 грн. (а. с. 12). Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 25 червня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» відступило а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № PL1-300/0055/2007 (а. с. 13-20). Відповідно до договору факторингу від 24 лютого 2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Банк Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 300/345/07/1 від 05 лютого 2007 року, який був укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а. с. 21-25). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами укладених між сторонами договорів позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у кредит, а відповідач, в свою чергу, має перед позивачем зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, крім того, позивач за умовами договору має право у разі порушення відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами даного договору, вимагати від останнього дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування. Договорами також передбачено відповідальність перед позивачем у вигляді сплати пені та штрафних санкцій у відповідних випадках порушення зобов'язань, передбачених умовами даного договору. Відповідно до п. 1.4.1.1 кредитного договору № PL1-300/0055/2007 проценти за користування кредитом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки, яка є незмінною на весь строк дії цього Договору. Пунктом 4.1.1 договору № 300/345/07/1 встановлено, що за користування непростроченим кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 26,00 % річних, з розрахунку 365 днів в році. Відповідно до п. 4.1.2 договору № 300/345/07/1 за користування простроченим до повернення кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 36,00 % річних, з розрахунку 365 днів в році. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1. ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Таким чином, оцінюючі докази, досліджені у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідачем було порушено умови кредитних договорів, а саме не виконано зобов'язання з погашення кредиту та сплати відсотків за користування ними, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № PL1-300/0055/2007 від 05 лютого 2007 року у розмірі 38 302,99 грн. та за кредитним договором № 300/345/07/1 - 5 277,73грн., а разом 43 580,72 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 435,81 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved