Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 14 березня 2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося. На сьогоднішній день, вони з дружиною не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Відповідачка не спілкується з їх донькою. Вважає, що їх сім`я припинила своє існування. Тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі, зазначив що позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 березня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 76, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданим 14 березня 2003 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] виданим 13 травня 2003 року. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та те, що позивач є інвалідом другої групи та згідно ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки та користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved