Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

У серпні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про зняття арешту з майна. Позивач в обгрунтування позовних вимог вказує на те, що Дарницьким районним судом м. Києва розглядалась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про поділ майна. За результатами розгляду справи судом затверджено мирову угоду ухвалою суду від 17.06.2003. Оскільки строки зберігання для визначеної категорії справи минули, цивільна справа була знищена. Разом з тим, під час розгляду справи судом, ухвалою суду від 28.02.2003 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Посилаючись на те, що умови мирової угоди сторонами виконано, позивач просить зняти арешт з нерухомого майна. Ухвалою Дарницького районного суду від 02.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Позивач та третя особа надали суду заяви про розгляд справи справи без їх участі, в яких позов підтримали. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою реєстрації проживання, заяв, відзиву суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без його участі по наявним в справі доказам Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2003 в цивільній справі № 2-1372/03 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про поділ майна затверджено мирову угоду, за якою [PERSON] в строк до 10.07.2003 добровільно сплачує [PERSON] дійсну вартість 1/3 квартири в сумі 28232 грн., а [PERSON] до 10.07.2003 виписується з квартири [ADDRESS] та визнає право власності на зазначену долю квартири за позивачем. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.02.2003 з метою забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про поділ майна накладено заборону на відчуження квартири [ADDRESS] , належної [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. Відповідно до довідки від 03.09.2020, складеної архіваріусом суду Ткачук О.В. цивільна справа №2-1372/03 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про зняття арешту з майна була знищена за закінченням строку зберігання. Як вбачається з заяви від 09.07.2003, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б., зареєстрованої в реєстрі № 4405 [PERSON] підтвердила факт отримання 09.07.2003 від [PERSON] , коштів в сумі 28232 грн., як дійсну вартість 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Заява була вчинена на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2003. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.11.1993 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач просить скасувати арешт, посилаючись на виконання умов мирової угоди. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Є вичерпний перелік підстав для зняття державним виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Враховуючи наведені обставини, зважаючи на те що арешт (заборона на відчудження) квартири [ADDRESS] був накладений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.02.2003 з метою забезпечення позову у справі № 2-1372/03 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про поділ майна, за результатами розгляду якої виконано умови мирової угоди від 17.06.2003, суд приходить до висновку про скасування арешту на майно. Частиною 1,2,3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували вимоги заявленого позову відповідач, третя особа не надали, відзив на позов не направили. За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved