Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У серпні 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з газопостачання у розмірі 42281,79 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 422,82 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ПАТ «Дніпрогаз» надає фізичним особам споживачам житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за їх місцем проживання. Правовідносини між ПАТ «Дніпрогаз» та відповідачем були оформлені шляхом видачі розрахункової книжки, відкриттям особового рахунку № [NUMBER] (511298), укладенням договору про наданням послуг з газопостачання від 29.03.2003 року. Згідно п. п. 10, 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», плата за послуги з газопостачання повинна вноситись споживачем не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. В порушення зазначених вище приписів відповідачем не виконується належним чином зобов`язання, зокрема,оплата отриманих послуг здійснюється несвоєчасно та в неповному обсязі, про що свідчить наявність заборгованості за період з 31.01.2008 року по 31.01.2013 року у розмірі 42281,79 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та зокрема зазначив, що строк позовної давності не сплив, оскільки відповідач здійснював деякі платежі по сплаті заборгованості. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив застосувати строк позовної давності, оскільки останній виставлений позивачем рахунок датується 28.03.2011р. Після звернення до суду з заявою про видачу судового наказу 15.08.2012р. перебіг позовної давності почався заново. 25.08.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуском строку позовної давності. Заслухав доводи сторін, дослідив письмові матеріали справи, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання, згідно умов якого ПАТ «Дніпрогаз» надає [PERSON] послуги, що полягають у постачанні природного газу за адресою, зазначеною у договорі, а саме: м. Дніпропетровськ, пер. Єловий,1 (а.с. 12-16). Для здійснення оплати послуг позивачем відкрито особовий рахунок на імя відповідача [NUMBER] (а. с. 6). Згідно умов укладеного між сторонами договору відповідач зобовязався оплачувати надані послуги з газопостачання готівкою до 10 числа кожного місяця. Зобов'язання по оплаті за надані послуги з газопостачання [PERSON] здійснювалися несвоєчасно та неналежним чином, не в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. 30.08.2012 року ПАТ «Дніпрогаз» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природний газ у сумі 47606,44 грн. Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ від 30.08.2012 року про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 47606 грн. 44 коп. та судового збору у розмірі 107,30 грн. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2015 року за заявою [PERSON] вказаний наказ був скасований із роз'ясненням ПАТ «Дніпрогаз» права на звернення з тією ж вимогою до суду у позовному порядку. Після скасування судового наказу відповідач добровільно заборгованість не сплатив. У зв'язку з чим 28 серпня 2015 року позичва звернувся до суду з дійсним позовом про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг з газопостачання за період з 31.01.2008 року по 31.01.2013 року в розмірі 42281,79 грн. Статтями\~20\~та\~21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. п. 10, 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» плата за послуги з газопостачання здійснюється за показаннями лічильника газу, а в разі його відсутності за нормами споживання природного газу, і повинна вноситися споживачами не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Відповідно до вимог\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\~\~(ст. 257 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом ч. ч. 2, 3\~ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається, зокрема, у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судовий наказ відповідно до частини першої\~статті 95 ЦПК України\~є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Подання заяви про видачу судового наказу перериває позовну давність, в порядку, передбаченому ч. 2\~ст. 264 ЦК України\~(правова позиція, висловлена у Постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі\~\~№ 6-214цс14). Отже строк позовної давності було перервано 30 серпня 2012 року, а тому з цього часу розпочав свій перебіг строк позовної давності про звернення з вимогами зазначеними в заяві про видачу судового наказу в порядку позовного провадження. З даним позовом позивач звернувся 28 серпня 2015 року, тобто в передбачений законом трирічний строк, який розпочав свій перебіг 30 серпня 2012 року. Враховуючи викладене, заяву представника відповідача про сплив позовної давності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, в частині позовних вимог за період з 30 серпня 2009 року по 31 січня 2013 року в розмірі 31781,39 грн. В іншій частині позову слід відмовити у звязку зі спливом строку позовної давності. Доводи представника позивача, що строк позовної давності не сплив у звязку зі сплатою відповідачем деяких платежів заборгованості, суд не приймає до уваги, оскільки з розрахунку заборгованості не вбачається за який саме період відповідачем здійснювались проплати (відсутнє призначення платежу, місяць, рік). Окрім того, з моменту звернення позивачем з заявою про видачу судового наказу, відповідач ніяких платежів не робив (останній платіж в лютому 2012 року). Питання судових витрат слід вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial