Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої малолітньою особою. Як на підставу своїх вимог зазначала про те, що їй на праві власності належить автомобіль марки «Фольксваген поло», р.н.з. ВС 6117 АМ, право керування яким відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу має [PERSON], яка проживає [INFO]. 27 травня 2014 року приблизно о 16.00 год. [PERSON] повідомила їй по мобільному телефону про факт пошкодження вказаного автомобіля у дворі біля будинків №34 та №30-а по вул. Величковського в м. Львові (розбите заднє скло). Вона, позивач, по телефону 102 негайно заявила про пошкодження свого автомобіля, після чого виїхала на місце події. В Рясненському відділенні Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області вона подала заяву про вчинення злочину. Оскільки необхідно було вказати вартість пошкодженого скла, вона зателефонувала на СТО ТОВ «Алекс со», де згідно сервісної книжки обслуговується її автомобіль, та їй повідомили, що вартість такого скла становить 3959 грн., а роботи по його встановленню 300-400грн. В ході досудового слідства було встановлено, що заднє скло належного їй на праві власності автомобіля випадково розбив малолітній [PERSON], [INFO], який проживає [INFO]. Кримінальне провадження з цього приводу було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки [PERSON] не досяг віку кримінальної відповідальності, а виділені матеріали були скеровані для вирішення питання про притягнення батьків неповнолітнього до адміністративної відповідальності. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2014 року мати неповнолітнього [PERSON] відповідач [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. в дохід держави. На неодноразові прохання відповідача [PERSON] купівля та встановлення скла на автомобіль була здійснена в приватного підприємця, щоб мінімізувати відповідно витрати, і остання спочатку погодилась добровільно відшкодувати шкоду. Частково заподіяну малолітнім сином шкоду на суму 500 грн. [PERSON] відшкодувала, однак решта шкоди не відшкодована, а тому, вона, позивач, змушена звернутись в суд. З огляду на такі факти та на підставі ст.ст. 16, 16, 1166, 1178 ЦК України просить постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 1500,00 грн. у відшкодування майнової шкоди, заподіяної її сином [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, зіславшсь на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що на місці події, коли було пошкоджено заднє скло в автомобілі позивача [PERSON], її син [PERSON] був не сам, а там були інші діти. Вдома син їй розповів, що діти стріляли з рогатки аличею, а не камінням. Вважає, що досудове розслідування по факту пошкодження автомобіля позивача було проведено неповно. А про постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності вона дізналась в суді. Крім цього, вона не працює, має на триманні троє неповнолітніх дітей, її середущий син є інвалідом з дитинства, вона отримує допомогу по догляду за дітьми та в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін.. дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ст. 1178 цього Кодексу шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль марки «Фольксваген поло», р.н.з. ВС 6117 АМ, право керування яким відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу має [PERSON], яка проживає [INFO]. 27 травня 2014 року приблизно о 16.00 год. [PERSON] повідомила позивача по мобільному телефону про факт пошкодження вказаного автомобіля у дворі біля будинків №34 та №30-а по вул. Величковського в м. Львові (розбите заднє скло). В ході досудового слідства, яке було розпочато за заявою [PERSON], встановлено, що заднє скло належного їй на праві власності автомобіля розбив син відповідача [PERSON] - малолітній [PERSON], [INFO], який проживає [INFO]. Постановою слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області [PERSON] від 29 травня 2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки останній не досяг віку кримінальної відповідальності, а виділені матеріали були скеровані для вирішення питання про притягнення батьків неповнолітнього до адміністративної відповідальності. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2014 року мати неповнолітнього [PERSON] відповідач [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. в дохід держави. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача [PERSON] в судовому засіданні, долученими до справи копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, постанови про закриття кримінального провадження від 29 травня 2014 року, постанови судді Шевченківського районного суду м. Львов в справі №466/3924/14-п від 16 червня 2014 року, іншими зібраними у справі доказами та цих обставин не спростувала в судовому засіданні відповідач [PERSON] Судом також встановлено, неправомірними діями малолітнього [PERSON] позивачу [PERSON] було заподіяно майнову шкоду в розмірі 2000 грн. Відповідач [PERSON] з цієї суми відшкодувала позивачу лише 500 грн., а решту суми майнової шкоди в розмірі 1500 грн. відшкодувати відмовляється. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі. Доводи відповідача [PERSON] в заперечення позову, на думку суду. є непереконливими, вони спростовуються зібраними у справі доказами, а тому такі доводи суд не може взяти в основу свого рішення і відмовити у задоволенні позову.

Outcome: approved