Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визначити йому як спадкоємцю за заповітом додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], який помер 02 березня 2015 року терміном у три місяці. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 02 березня 2015 року помер його дядько [PERSON] До складу спадщини померлого спадкодавця входить: земельна ділянка площею 1,9802 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221284400:04:004:0014; земельна ділянка площею 1,9800 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221284400:04:004:0007, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка та грошові вклади. При житті [PERSON], 13 серпня 2003 року, на випадок своєї смерті склав заповідальне розпорядження, яким все своє майно заповів позивачу. У визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач із відповідною заявою до нотаріальної контори не звернувся через свою правову необізнаність. Разом з тим, він єдиний спадкоємець за заповітом, який фактично прийняв спадщину. З підстав визначення додаткового строку для прийняття спадщини змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився. Надав до суду письмову заява, в якій просив розглянути справу у його відсутність й вказав, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання свого представника не направила, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. До суду надійшла письмова заява від сільського голови [PERSON] про розгляд справи без участі представника цієї сільської ради. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Статтею 1272 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правилами статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що 02 березня 2015 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК за № 330958, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області (а.с.6). При житті 13 вересня 2003 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право заповів [PERSON], про що свідчить заповіт посвідчений державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 1ц-1582. Відповідно до довідки № 267 від 10 лютого 2016 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] до дня смерті 02 березня 2015 року був зареєстрований та проживав у [INFO]. У будинку на день смерті померлого та по даний час зареєстрованих не має. Власником будинку є його племінник [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини померлого [PERSON] входять земельні ділянки площею 1,9800 га та 1,9802 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка та грошові вклади. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкової справи на імя [PERSON] Відповідно до листа Броварської районної державної нотаріальної контори від 19 лютого 2016 року № 517/02-14 року [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у звязку із його пропуском. Заявляючи вимогу про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, [PERSON] посилається на необізнаність із наявністю шестимісячного строку, встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, оскільки спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці не встановлені, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може. Відповідно до Конституції України особа повинна неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей та виконувати обов'язки, передбачені статтями 65-67 Конституції. При невиконанні особою конституційних обов'язків незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності. Стаття 64 Конституції передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною. Таким чином, суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а позивач в інший спосіб захистити своє право ніж звернутися до суду не може, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з визначенням трьохмісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved