Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивувала тим, що від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 04.11.2014 року, актовий запис №1919. Позивач зазначила, що донька проживає спільно з позивачем, що підтверджується Висновком служби у справах дітей та сім?ї від 29.05.2019 року №100/09-2141. Позивач зазначає, що зараз донька знаходиться здебільшого на утриманні позивача, а під час розлучення не було досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні доньки. За таких підстав, позивач просить суд стягнути з [PERSON] , 1973 року народження, на користь [PERSON] , 1978 року народження, аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2014 року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20 серпня 2019 року і до повноліття дитини. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розгляд справи в порядку загального провадження. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, та зазначає, що з власної ініціативи матеріально допомагає утримувати дитину з самого моменту розірвання шлюбу, і жодним чином не ухиляється та не буде ухилятися від обов`язку утримувати та забезпечувати дитину. Окрім того, зазначив що у нього на утриманні перебуває матір [PERSON] , [INFO] , яка тривалий час важко хворіє, що підтверджується відповідними медичними документами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом, у сторін [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного районного управління юстиції у м. Києві 04.11.2014, про що зроблено відповідний актовий запис № 1919. В зазначеному свідоцтві про народження зазначено [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Відповідач [PERSON] подав відзив від 23.01.2020 року, в якому просив позовну заяву задовольнити частково, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісяця до досягнення повноліття. В матеріалах справи міститься розписка від 14.12.2019 в отриманні аліментів [PERSON] , за листопад 2019 року у розмірі 3000,00 грн., за грудень 2019 року у розмірі 3000,00 грн.; розписка від 27.10.2014 в отриманні аліментів [PERSON] , за жовтень 2019 року у розмірі 3000,00 грн.; розписка від 30.09.2019 в отриманні аліментів [PERSON] , за вересень 2019 року у розмірі 3000,00 грн., розписка від 22.08.2019 в отриманні аліментів [PERSON] , за червень 2019 року у розмірі 3000,00 грн., за липень 2019 року у розмірі 3000,00 грн., за серпень 2019 року у розмірі 3000,00 грн.; розписка від 09.05.2019 в отриманні аліментів [PERSON] , за жовтень 2018 року у розмірі 3000,00 грн., за листопад 2018 року у розмірі 3000,00 грн., за грудень 2018 року у розмірі 3000,00 грн., за січень 2019 року у розмірі 3000,00 грн., за лютий 2019 року у розмірі 3000,00 грн., за березень 2019 року у розмірі 3000,00 грн., за квітень 2019 року у розмірі 3000,00 грн., за травень 2019 року у розмірі 3000,00 грн.; розписка від 27.09.2018 в отриманні аліментів [PERSON] , за березень 2018 року у розмірі 8000,00 грн., за квітень 2018 року у розмірі 8000,00 грн.; за травень 2018 року у розмірі 8000,00 грн.; за червень 2018 року у розмірі 8000,00 грн.; за липень 2018 року у розмірі 8000,00 грн.; за серпень 2018 року у розмірі 8000,00 грн.; за вересень 2018 року у розмірі 8000,00 грн.; розписка від 26.02.2018 в отриманні аліментів [PERSON] , за грудень 2016 року у розмірі 3000,00 грн., за січень 2017 року у розмірі 3000,00 грн., за лютий 2017 року у розмірі 3000,00 грн., за березень 2017 року у розмірі 3000,00 грн., за квітень 2017 року у розмірі 3000,00 грн., за травень 2017 року у розмірі 3000,00 грн., за червень 2017 року у розмірі 5000,00 грн., за липень 2017 року у розмірі 5000,00 грн., за серпень 2017 року у розмірі 5000,00 грн., за вересень 2017 року у розмірі 5000,00 грн., за жовтень 2017 року у розмірі 5000,00 грн., за листопад 2017 року у розмірі 5000,00 грн., за грудень 2017 року у розмірі 10000,00 грн., за січень 2018 року у розмірі 10000,00 грн., за лютий 2018 року у розмірі 10000,00 грн. Також, в матеріалах справи містяться документи, що підтверджують сплату відповідачем аліментів, а саме: платіжне доручення №Р24А779060784А15682 на перерахунок [PERSON] аліментів за червень 2020 року у розмірі 4000,00 грн., платіжне доручення №Р24А770957442А95246 на перерахунок [PERSON] аліментів за травень 2020 року у розмірі 4000,00 грн., платіжне доручення №Р24А750989221А58345 на перерахунок [PERSON] аліментів за квітень 2020 року у розмірі 3000,00 грн., платіжне доручення №Р24А740090355А75538 на перерахунок [PERSON] аліментів за березень 2020 року у розмірі 3000,00 грн., платіжне доручення №Р24А733937952А52708 на перерахунок [PERSON] аліментів за лютий 2020 року у розмірі 3000,00 грн., платіжне доручення №Р24А731662180А52456 на перерахунок [PERSON] аліментів за січень 2020 року у розмірі 3000,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку що [PERSON] не ухилявся від сплати аліментів, а допомагав утримувати дитину шляхом надання коштів [PERSON] . У запереченнях на відзив [PERSON] зазначила, що в неї немає можливості постійно відслідковувати рівень доходу відповідача, та переконуватись в тому, що рівень аліментів, які сплачуються, відповідає зобов`язанням згідно із чинним законодавством. Як зазначає позивач, закон передбачає зручну та дієву форму фіксації розміру аліментів як частини від доходу, а тому просила затвердити стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 181 СК України, домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої доньки. Крім того, згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Враховуючи, що відповідач сплачував аліменти у період з серпня 2019 року по червень 2020 року, суд не вважає що відповідач є злісним не платником аліментів, як зазначено у позовній заяві. Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання дитини із відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а тому позов підлягає задоволенню частково. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини в даному віці. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 серпня 2019 року, окрім зазначених періодів, за які відповідач сплачував аліменти, а саме з серпня 2019 року по червень 2020 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 600,80 гривень.

Outcome: partial