Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи тим, що 10 жовтня 2011 року померла його мати [PERSON] На території [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно - земельна частка (пай). Позивач є спадкоємцем за законом, проте, позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай), який був виданий матері, після її смерті був втрачений. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд визнати за позивачем право на спірну земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізяславського Хмельницької області в судове засідання не зявився, у поданій до суду письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень. Згідно з ст. 131 вказаного Кодексу, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно з ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Судом обєктивно встановлено, що 10 жовтня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Останній за життя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Радошівське» у с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області в розмірі 2,28 в умовних кадастрових гектара без визначення цієї частки в натурі. Позивач є сином [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження З довідки [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 1056 від 26 липня 2016 року встановлено, що на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована у [INFO]. Разом із нею проживав та був зареєстрований її син [PERSON] Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Положеннями статей 1258, 1261, 1268 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У \~першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, спадкоємцем майна померлої за законом першої черги є її син [PERSON], який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, проте, позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з втратою сертифікату на земельну частку (пай). Втрата сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на імя [PERSON], підтверджується оголошенням в газеті «Зоря Надгориння», випуск від 16 липня 2015 року. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право на спірну земельну частку у порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст. 392, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 116, 131, 152 ЗК України,

Outcome: approved