Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 липня 2014 року відповідач отримав у борг від позивача грошові кошти у сумі 25000 дол. США, які зобов'язався повернути до 31 серпня 2014 року, про що складено відповідну розписку. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми боргу. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у сумі 25000 дол. США, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 739,73 дол. США,що в загальній сумі в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 27 серпня 2015 року становить 551491,79 грн. Представник позивача на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив суд позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явися, про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 28 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу у власність грошові кошти у сумі 25000 дол. США. На підтвердження взятих на себе зобов'язань [PERSON] складено розписку, в якій він зобов'язався повернути суму позики до 31 серпня 2014 року. (а.с. 5) Відповідач не виконав у вказаний термін взяті на себе зобов'язання щодо повернення позикових коштів. У відповідність положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж кількості. Згідно з ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, станом на час розгляду справи у [PERSON] перед [PERSON] існує заборгованість по договору позики у розмірі 25000 дол. США. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Таким чином, прострочивши виконання основного зобов'язання, відповідач на вимогу позивача має сплатити три проценти річних у загальній сумі 739,73 дол. США. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази у сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 25000 дол. США., три проценти річних від простроченої суми боргу у сумі 739,73 дол. США. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3654 грн.

Outcome: approved