Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

У серпні 2019 р. позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до ТОВ «АВТО ПРОСТО», ТОВ «АТ СЕРВІС» про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів. На обґрунтування позову позивач вказав, що 02 квітня 2019 року ним укладено два договори - з ТОВ «Авто Просто» договір № 801887 з метою придбання автомобіля «Lada X-Ray», вартістю 354 900, 00 грн. та з ТОВ «АТ Сервіс» договір доручення № 801887. На виконання умов договорів він сплатив 52,399,57 грн. на рахунок ТОВ «Авто Просто» та 17035,20 грн. ТОВ «АТ Сервіс», які останнім за договором у наступному перераховувалися до того ж ТОВ «Авто Просто», однак автомобіль не отримав. Вважає, що в діяльності ТОВ «Авто-Просто» наявні ознаки нечесної підприємницької практики, що вводить споживача в оману, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів такої системи, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Крім того, зазначив, що він сплачував кошти не за сам товар (автомобіль), а за можливість одержання права на купівлю товару (автомобіля), а відповідач без залучення власних коштів формував групи клієнтів, за рахунок яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів учасників групи, залучених до умов діяльності системи АвтоТак. Вважає, що оспорюваний Договір порушує його права, а діяльність відповідача з реалізації системи АвтоТак є такою, що вводить споживача в оману. Зазначив, що відповідач ТОВ «АВТО ПРОСТО» не надав позивачу необхідну, доступну та достовірну інформацію, в договорах використовуються неконкретизовані поняття (підміна понять), внаслідок чого позивача було введено в оману щодо поняття предмету оскаржуваних договорів, умов отримання товару, строків отримання товару, ціни та умов оплати товару, чим порушено вимоги ст..ст. 15, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Внаслідок чого позивач помиляючись щодо обставин, які мають істотне значення, підписав оспорюваний договір, умови якого є несправедливими по відношенню до позивача, оскільки всупереч принципу добросовісності цивільних відносин створюють істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду позивача. На підставі викладеного, просить суд визнати недійсним договір № 801887 від 02 квітня 2019 року з Додатком №1, Додатком №2, укладений між ним та ТОВ «Авто Просто», а також визнати недійсним договір доручення № 801887 від 02 квітня 2019 року між ним та ТОВ «АТ Сервіс» та стягнути з ТОВ «Авто Просто» на його користь грошові кошти в розмірі 52 399,57 грн., стягнути з ТОВ «АТ Сервіс» на його користь грошові кошти в розмірі 17035,20 грн. У судове засідання позивач не з`явився, надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач ТОВ «Авто Просто», про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, подав відзив, яким просив суд позивачу у позові відмовити, вказавши на те, що 02.04.2019 року між позивачем та ТОВ «Авто Просто» було укладено договір № 801887, предметом якого є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак. Оскільки позивач підписав Договір та Додатки до нього, то він погодився на всі умови зазначені у договорі. Позивач мав повну та достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання. ТОВ «АвтоПросто» діє на законних підставах та в межах чинного законодавства. Відповідач ТОВ «АТ СЕРВІС» про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, подав відзив, яким просив суд позивачу у позові відмовити, вказавши на те, що дійсно 02.04.2019 рокі між позивачем та ТОВ «АТ СЕРВІС» було укладено Договір доручення, відповідно до яеого позивач перерахував на користь свого Повіреного суму, що відповідає розміру винагороди ТОВ «АВТО ПРОСТО» за Договором адміністрування. В свою чергу Повірений зобов`язався перерахувати винагороду на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» після формування групи. Повідомлення Позивачу дати її створення та номеру групи в системі АВТОФОНД. Вказав, що 05.04.2019 р. позивача було включено до групи 1292 та надано порядковий номер у групі 106, про що ТОВ «АВТО ПРОСТО» повідомило ТОВ «АТ СЕРВІС», а у ТОВ «АТ СКРВІС» виник обов`язок щодо перерахування коштів на рахунок ТОВ «АВТОПРОСМТО» на виконання договору доручення, укладеного з позивачем. На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 02 квітня 2019 року між позивачем та ТОВ «Авто Просто» укладено договір № 801887 «Про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі» разом з Додатком №1, Додатком № 2. Також, 02 квітня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «АТ Сервіс» укладено договір доручення № 801887. Згідно умов Договору № 801887, ТОВ «АвтоПросто» виступає виконавцем послуг, зазначених у ст. 1 Договору, а позивач є їх споживачем. Згідно п. 2.1. Договору Доручення № 801887, [PERSON] уповноважив АТ «Сервіс» сплатити від його імені 17035,20 грн винагороди ТОВ «Авто Просто» , яку він перерахував на рахунок АТ «Сервіс». На виконання умов цього Договору, позивач сплатив 52399,57 грн. ТОВ «Авто Просто» та 17035,20 грн. ТОВ «АТ Сервіс», що підтверджено копіями квитанцій, доданими позивачем до матеріалів справи. Відповідно до ст. 2 Договору та загального комплексного аналізу інших положень Договору ТОВ «Авто Просто» зобов`язаний вчинити дії щодо організації і створення умов для придбання автомобілів учасниками системи, здійснення адміністративних процедур, необхідних для передачі автомобіля учаснику системи, який одержав право на отримання автомобіля, зокрема відповідач формує групу учасників для придбання автомобіля, до якої включає позивача, створює фонд учасників за рахунок сплачених ними щомісячних платежів, здійснює оплату автомобілів виробнику чи дистриб`ютору за рахунок коштів, сплачених учасниками системи, складає асигнаційні акти, здійснює адміністративні процедури щодо передачі автомобіля учаснику системи, який одержав таке право, здійснює адміністрування груп. Розділом 2 Договору визначено Правила функціонування системи придбання в групах «АвтоТак», а саме - передбачено порядок надання права учаснику системи на отримання автомобіля через механізми накопичення внесків та пропозиції авансових внесків, шляхом складання асигнаційних актів. За умовами угоди, право отримати товар позивачем залежить від внесення коштів іншими учасниками системи «АвтоТак», а розподіл фонду групи учасників системи проходить, коли отримання товару одним із учасників групи можливе лише в разі накопичення достатніх фінансових ресурсів шляхом залучення коштів інших учасників групи без інвестування товариством власних коштів. В подальшому учасник системи, який отримав товар, продовжує сплачувати внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам системи, тобто один учасник програми за свої власні кошти оплачує товар іншому учаснику програми. Крім того, виплати грошових коштів, здійснені позивачем, не створюють для відповідача будь - яких обов`язків. При цьому, позивач сплачує відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично лише за можливість одержання права на купівлю товару, яке надається не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми . Таким чином, в діяльності ТОВ «Авто Просто» наявні ознаки нечесної підприємницької практики, яка вводить споживача в оману. Отже, наведений вид нечесної підприємницької практики, що вводить споживача в оману, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів такої системи, а не за рахунок продажу або споживання продукції, включено в умови спірної угоди. При цьому встановлено, що дійсно згідно додатку №1 до укладеного між сторонами договору № 801887, поточна ціна автомобіля марки ««Lada X-Ray» станом на 02.04.2019 р., (тобто на день укладення договору), була визначена рівною 354900,00 грн. Посилання відповідача на те, що у даному випадку предметом договору був не автомобіль, чи якийсь інший визначений товар, а саме надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групах, не може братися до уваги, оскільки позивачем угода укладалася саме для придбання автомобіля з прив`язкою до поточної ціни, рівної 354900,00 грн., визначеної у додатку до договору. Подальші односторонні зміни відповідачем розмірів платежів, які мав здійснювати позивач у прив`язці вже до більш високих цін на автомобіль, створює для нього завідомо невигідні умови, що не відповідає його намірам придбати автомобіль по обумовленій раніше ціні. Тому суд не бере до уваги заперечення відповідача про те, що періодичні платежі, які мав здійснювати позивач, не були фіксованими, а прив`язувалися у відсотковому співвідношенні до поточної ціни автомобіля, яка також не була фіксованою і змінювалася. За таких обставин підлягає застосуванню ч.1 п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до даної норми забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що, зокрема, вводить споживача в оману. Згідно ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. В Постанові Верховного Суду України від 23.05.2012 року (справа № 6-35цс12), зазначено, що сплата коштів не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, формування особою без залучення власних коштів групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи,є такою, що вводить споживача в оману. Суд вважає, що оскільки позивач сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, відповідач без залучення власних коштів формував групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи АвтоТак, то спірний Договір порушує права позивача, а діяльність відповідача з реалізації системи АвтоТак є такою, що вводить споживача в оману. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року № 6-40цс13, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обов`язковою для всіх судів України та в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року справа №195/202/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що визнанню недійсним підлягають договір № 801887, укладений 02 квітня 2019 року між позивачем та ТОВ «Авто Просто», а також договір доручення № 801887, укладений 02 квітня 2019 року між позивачем та ТОВ «АТ Сервіс», який є похідним від договору № 801887 та підлягає стягненню з ТОВ «Авто Просто» на користь позивача 52399,57 грн., та з ТОВ «АТ Сервіс» на користь позивача 17035,20 грн.

Outcome: approved