Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про визнання батьківства, виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження дитини, а також зобовязання внести зміни до актового запису про народження дитини (а.с.4-8). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2018 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] Джонатана до [PERSON] про визнання батьківства і внесення змін в актовий запис (а.с.42-43). У подальшому 11 квітня 2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] Джонатана до [PERSON], третя особа: [PERSON], у якій позивач просить визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO], про що внести зміни до актового запису про народження № 159 від 03 лютого 2010 року; виключити відомості про [PERSON] з актового запису про народження № 159 від 03 лютого 2010 року; Соборному районному у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 159 від 03 лютого 2010 року, а саме: батьком дитини записати громадянина [PERSON] [PERSON] Джонатана, [INFO], змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON], по батькові дитини виключити (а.с.77). В обґрунтування своїх позовних вимог в уточненій позовній заяві позивач посилався на те, що [PERSON] народилася 24 січня 2010 року, матірю якої є [PERSON], а біологічним батьком є він. З моменту народження доньки позивач намагався брати участь у вихованні дитини, утримував дитину, але матір дитини всіляко перешкоджає у цьому, свідоцтва про народження дитини не надає. У звязку із цим у вересні 2017 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні і спілкуванні. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано з Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області завірену належним чином копію актового запису про народження [PERSON], [INFO], матірю якої є [PERSON]. Під час ознайомлення із матеріалами справи 20 грудня 2017 року представником позивача було виявлено, що в актовому записі про народження дитини в графі «відомості про батька» зазначено [PERSON], [INFO]. Крім того, підставою для запису відомостей про батька є актовий запис про шлюб № 06 від 07 червня 1997 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Розилюксембурзької сільської ради Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Проте позивач вважає себе біологічним батьком дитини [PERSON] та надає звіт ДНК тесту на батьківство. Увесь час до моменту ознайомлення представника позивача із матеріалами справи, позивач вважав, що саме він записаний як батько [PERSON]. Таким чином, про порушення свого права позивач дізнався лише 20 грудня 2017 року, а тому позовна давність в один рік починає перебіг з 21 грудня 2017 року (а.с.73-77). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року у зазначеній цивільній справі залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Орган опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради та [PERSON] (а.с.82). До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 25 червня 2018 року до суду надійшла заява представника третьої особи Органу опіки та піклування Соборної районної к місті Дніпрі ради про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.105). 13 лютого 2019 року до суду надійшли заперечення відповідача [PERSON], у яких останній просить застосувати до вимог позивача строк позовної давності, встановлений ст. 129 СК України та відмовити у задоволенні позовних вимог. Також відповідач зазначив, що [PERSON] народилася 24 січня 2010 року у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 1997 року між її матірю [PERSON] та батьком [PERSON] Відповідач вважає, що підстав для оспорювання його батьківства відносно доньки відсутні. Крім того, відповідач просив розглядати справу без його участі (а.с.149). Від представника позивача до суду 15 лютого 2019 року надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (а.с.151). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] Джонатан є громадянином [PERSON], де постійно проживає. При цьому позивач доволі часто відвідував Україну, що підтверджується копією його паспорту із відмітками про прибуття до України (а.с.48-51). 24 січня 2010 року народилася [PERSON], що підтверджується актовим записом про народження № 159 від 03 лютого 2010 року, складеного Соборним (Жовтневим) районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану громадян ДМУЮ (а.с.24). Згідно із актовим записом про народження батьками дитини [PERSON] є [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Підставою запису відомостей про батька дитини зазначений актовий запис про шлюб № 06 від 07 червня 1997 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Розилюксембурзької сільської ради Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Як визначено у ч. 2 та 3 ст.\~128\~СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~\~Цивільного процесуального кодексу України.\~\~Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст.\~129\~СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Пунктами 6, 9 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» визначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial