Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що постановою про стягнення аліментів Бериславського районного суду Херсонської області від 12.02.2002 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання на дітей [PERSON], [INFO], та Олени, [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 05.02.2002 року і до їх повноліття. Відповідач добровільно брати участь в утриманні дитини відмовляється. Із збільшенням розміру прожиткового мінімуму та зростом цін визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. У звязку з чим позивач просить збільшити розмір стягнутих з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], з 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 05.02.2002 року і до їх повноліття, на 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. Ухвалою суду від 04.09.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. За відсутності клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, у відповідності до ч.ч.5, 8 ст.279 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Зі згоди позивача, яка заявою не заперечувала проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №059917 від 03.10.2001 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Постановою про стягнення аліментів Бериславського районного суду Херсонської області від 12.02.2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання на дітей [PERSON], [INFO], та Олени, [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 05.02.2002 року і до їх повноліття (а.с.10). З довідки Херсонської державної морської академії від 21.09.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], навчається на денному відділенні (а.с.12). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182\~СК України (в редакції Закону\~№ 2037-VIII\~від 17.05.2017 року), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Стаття 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на зміни у законодавстві щодо мінімального розміру аліментів на дитину, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку, а також відсутності даних щодо працевлаштування відповідача, враховуючи, що судове рішення повинно бути зрозумілим та виконуваним, суд вважає за необхідне збільшити стягнуті з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини з 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 05.02.2002 року і до їх повноліття, на 1/4 частину всіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, у звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial