Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві, третя особа - Директор виконавчої Фонду Соціального страхування [PERSON] про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Рішенням суду від 04 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: - визнати протиправним та скасувати наказ №215к від 03.04.2019 «Про звільнення [PERSON] », виданий управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві; - поновити [PERSON] , на роботі на посаді першого заступника начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві; - стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 04.04.2020 року по 04.02.2021 року у розмірі 364 241,02 грн. (триста шістдесят чотири тисячі двісті сорок одну гривні 02 коп.); - стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 27 364,50 грн (двадцять сім тисяч триста шістдесят чотири тисячі гривень 50 коп.). 06 лютого 2021 року на адресу суд надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві, третя особа - Директор виконавчої Фонду Соціального страхування [PERSON] про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. У своїй заяві, позивача просить суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі № 761/13112/20 за позовом [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві, третя особа - Директор виконавчої Фонду Соціального страхування [PERSON] про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі та стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві на користь [PERSON] понесені нею витрати у сумі 26 579 (двадцять шість тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 74 копійок. За переконанням позивачки вищевикладені обставини та додані до даної заяви докази є підставами для стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 26 579, 74 грн.. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.06.2021 року матеріали заяви було передано для розгляду судді Фроловій І.В. У судове засідання сторони не викликались, на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Суд, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що є необхідність в ухваленні додаткового рішення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві, третя особа - Директор виконавчої Фонду Соціального страхування [PERSON] про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Разом з тим, судом не в повній мірі вирішено питання розподілу судових витрат. За умовами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Частиною 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу. Частиною 1, 2 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно частини 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Як вбачається з матеріалів справи, у рішенні суду було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати відповідно до копію акту №1 приймання-передачі правничої допомоги від 11.04.2020 року, копію акту №2 приймання передачі правничої допомоги від 30.06.2020 на загальну суму у 27 364,50 грн. Проте не було враховано копію акту №3 приймання-передачі правничої допомоги від 17.11.2020 року, копію акту №4 приймання передачі правничої допомоги від 04.02.2021, копію рахунку №17/11 від 17.11.2020 року на оплату гонорару, копію рахунку № 05/02 від 05.02.2021 року на оплату гонорару, копію квитанції № 77054939 від 05.02.2021р., копію квитанції № 030510004 від 05.02.2021р., копію квитанції № 77285902 від 06.02.2021р на загальну суму у 26 579, 74. Таким чином, витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу у справі № 761/13112/20 додатково складають 26 579 (двадцять шість тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 74 копійок, а їх понесення підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі, яким вирішити розподіл судових витрат та задовольнити заяву про розподіл витрат, а саме стягнути з відповідачів на користь позивача суму витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 26 579,74 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved