Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 4212 грн. 50 коп., а також понесені судові витрати по оплаті правової допомоги в сумі 500 грн. та 243 грн. 60 коп. по оплаті судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 24 грудня 2013 року позичила для [PERSON] грошові кошти в сумі 250 Євро, що на дату подачі позову еквівалентно 4212 грн. 50 коп., які вона зобов»язалась повернути до 13 червня 2014 року, про що написала відповідну розписку. Проте, до цього часу [PERSON] позичені кошти не повернула і в добровільному порядку повертати не збирається. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON], яка у встановленому порядку повідомлена про час і місце судового засідання, до суду не з»явилась, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що 24 грудня 2013 року [PERSON] позичила [PERSON] 250 Євро, які остання зобов»язалась повернути до 13 червня 2014 року, проте до визначеного строку гроші не повернула. Ці обставини підтверджуються оригіналом розписки, яка написана 13 травня 2014 року власноручно [PERSON] та зберігалась у позивачки. Згідно ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Статтею 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала належним чином зобов»язання з повернення позики, а тому з неї слід стягнути на користь позивачки грошові кошти в сумі 250 Євро. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З врахуванням заявлених позовних вимог, суд стягує на користь позивачки еквівалент суми позики у національній валюті, що за курсом НБУ станом на 11 серпня 2014 року з розрахунку 1 Євро = 16,85 грн. становить 4212 грн. 50 коп. При розподілі судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до положень ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представництво в суді інтересів [PERSON] здійснювала адвокат [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 11 серпня 2014 року. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 10 вересня 2014 року адвоката [PERSON] допущено до участі в даній справі, як особу, яка надає правову допомогу позивачці. Згідно довідки №38/14 від 09 вересня 2014 року [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] 500 грн. Загальна кількість годин участі адвоката [PERSON] в судових засіданнях по даній справі становить 25 хвилин (10 хв. + 15 хв.), а тому граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за участь у судових засіданнях по даній справі становить 203 грн.(1218 грн. х 40 : 100 : 60 хвилин х 25 хвилин). Крім того, на користь [PERSON] слід також стягнути з відповідачки сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved