Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

У січні 2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 40509,27 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору (без номеру) від 27.10.2010 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Тарифами та Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком кредитний договір. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав. Станом на 31.12.2016 року має заборгованість - 40509,27 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 2 718,61 грн., заборгованості по процентам за користування кредитними коштами - 31 697,65 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3 687,81 грн., штраф - 1 905,20 грн. (процентна складова) та 500 грн. (фіксована частина) відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг. У судове засідання представник позивача не прибув, по час та місце розляду справи повідомлявся належним чином. Разом з позовом до суду була подана заява про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач також у судове засідання не прибув, однак подав через канцелярію суду письмові заперечення на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 27.10.2010 року відповідачем [PERSON] підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг. Дана заява на отримання банківських послуг - кредитної картки. В заяві міститься інформація про те, що позичальник ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку, та погодився з ними. Позичальник висловив свою згоду з тим, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Дана заява підписана позичальником та представником банку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.12.2016 року у відповідача існує заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2 718,61 грн., заборгованості по процентам за користування кредитними коштами - 31 697,65 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3 687,81 грн., штраф - 1 905,20 грн. (процентна складова) та 500 грн. (фіксована частина). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають істотне значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, про що також зазначено у запереченнях відповідача, 18.12.2012 року у відповідача утворилась забрргованість в сумі 2 959,32 грн. за кредитом, та 21.12.2012 року було сплачено кошти в сумі 2 959,32 грн., заборгованість була погашена. 09.07.2013 року утворилась заборгованість в сумі 2 588,33 грн. за кредитом, та 10.07.2013 року було сплачено 2 500,00 грн., заборгованість була погашена частково, залишок боргу становив 88,32 грн. 09.08.2013 року утворилась заборгованість в сумі 2 934,55 грн. за кредитом, 16.08.2013 року було сплачено в сумі 2 500,00 грн. заборгованість була погашена частково, залишок боргу становив 434,55 грн. Разом з тим, відповідно до розрахунку, станом на 30.09.2013 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 2 824,58 грн. за кредитом, але в той же день було внесено кошти в сумі 3 185,40 грн. але зазначені кошти на погашення заборгованості не були зараховані. Враховуючи, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів у який спосіб відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 3000 грн., так як у заяві-анкеті зазначений кредитний ліміт 1000 грн., доказів у підтвердження розміру заборгованості відповідача по кредитним зобов'язанням, а наданий позивачем до матеріалів справи лише розрахунок заборгованості не дає можливості перевірити правильність такого розрахунку, не надано виписки з його особового рахунку, з якого суд міг встановити наявний борг, внесення платежів та їх зарахування згідно вимог Договору. Також позивач не надав доказів щодо розрахунку суми пені, а тому суд вважає недоведеними позовні вимоги щодо стягнення заборгованості. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed