Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У серпні 2015р. Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» (далі - ПАТ Банк «ТРАСТ») звернулося до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 12.12.2013р. між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON], за згодою сторін, було укладено кредитний договір №R051.0039812 від 12.12.2013р. Відповідно до умов договору №R051.0039812 від 12.12.2013р. відповідачу було надано кредит в розмірі 89400,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 7,25% річних та 1,79% комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідно до умов п. 2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною Кредитного договору, [PERSON] зобов'язувалася своєчасно та у повному обсязі сплачувати відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частками у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, станом на 20.07.2015р. виникла заборгованість перед ПАТ Банк «ТРАСТ» в розмірі 156460,99грн., які позивач просив суд стягнути з [PERSON] Представник ПАТ Банк «ТРАСТ», діюча за довіреністю від 28.11.2014р., в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності (а.с.31,33). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, про що надала відповідну заяву (а.с.33). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 12.12.2013р. між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON], за згодою сторін, було укладено кредитний договір №R051.0039812 від 12.12.2013р. Відповідно до умов договору №R051.0039812 від 12.12.2013р. відповідачу було надано кредит в розмірі 89400,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 7,25% річних та 1,79% комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом (а.с.8-15). Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №Loan-47969 від 12.12.2013р. (а.с.19). Через невиконання зобов'язань за кредитним договором №R051.0039812 від 12.12.2013р. у відповідача станом на 20.07.2015р. склалася заборгованість перед ПАТ Банк «ТРАСТ» в сумі 156460,99грн., яка складається з -основної суми заборгованості по кредиту - 84517,89грн.; -відсотків за фактичне користування кредитом - 7037,72грн.; -комісії за обслуговування кредиту - 25977,55грн.; -пені за прострочення платежу - 38927,83грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору №R051.0039812 від 12.12.2013р. (а.с.21). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин, що підтверджується копією досудової вимоги про погашення кредиту, направленої на ім'я відповідача (а.с.20). Відповідачем не було надано до суду жодних письмових заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Крім того, у судовому засіданні відповідач визнала позовні вимоги банку, про що надала відповідну заяву (а.с.33). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1564,61грн. (а.с.1), тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved