Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку та виселення. В позові позивачі в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на наступне. 03.11.2016 року помер їх батько [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS]. На підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.12.2015 року вони набули право спільної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] Однак, реалізувати свої права як власники вони не можуть, оскільки в квартирі проживає і зареєстрована колишня дружина їх батька [PERSON] Представником позивача надано суду заперечення на позов, де зазначено, що відповідач 1991 року по теперішній час відкрито та безперервно володіла квартирою, з 2005 року прописана в квартирі за адресою: [ADDRESS], іншого житла не має, за життя [PERSON] вела з ним спільне господарство. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надано суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON]М в судове засідання не зявився, надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення згідно чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної власності на 1/3 частину, а [PERSON] на праві спільної власності на 2/3 частини, належить квартира за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], що підтверджується рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.12.2015 року по справі №504/2810/15-ц, яке набрало законної сили 28.12.2015 року. В квартирі проживає та зареєстрована відповідач [PERSON], колишня дружина [PERSON] Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 17.02.2010 року, що підтверджується відмітною про розірвання шлюбу у паспорті [PERSON], а.с. 42. Добровільно відповідач не бажає звільнити зайняте житлове приміщення позивачів, чим чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні належною їм власністю. Судом встановлено, що відповідач не входять до складу сімї позивачів, поміж ними не існує договірних правовідносин, які б давали відповідачу підстави для проживання в належному позивачам житловому приміщенні, чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні належною їм власністю. Отже, правових підстав для проживання відповідачем [PERSON] в житловому будинку позивача [PERSON] судом під час розгляду справи не встановлено. З урахуванням викладеного вище, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 316, 317, 319, 321, 379, 383, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved