Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В своїй позовній заяві позивач зазначила, що 23 серпня 2018 року відповідач, керуючи автомобілем «Honda» номерний знак [NUMBER] , в місті Дніпрі на нерегульованому перехресті пр. Богдана Хмельницького та вул. Запорізьке шосе, виконуючи поворот ліворуч, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що слідував по рівнозначній дорозі прямо у зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося з ним зіткнення. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний їй на праві власності автомобіль «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] , 2017 року випуску. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2018 року у справі № 202/6000/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 4812/18/18 від 26.12.2018 року вартість відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу автомобіля «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 533198 грн. 57 коп. Втрата товарної вартості автомобіля «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] складає 51761 грн. 24 коп. Вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] , складає 584959 грн. 81 коп. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ СК «Арсенал страхування», страхова сума складає 200000 грн., якої недостатньо для відшкодування матеріальної шкоди. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на свою користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 333198 грн. 57 коп., втрату товарної вартості автомобіля 51761 грн. 24 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3885 грн. 59 коп. та витрати, пов`язані з проведенням автотоварознавчої експертизи по визначенню матеріального збитку від 26.12.2018 року в сумі 3600 грн. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 1 лютого 2019 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 28 лютого 2019 року задоволено клопотання представника відповідача та постановлено розглядати цивільну справу за правилами загального позовного провадження, замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою від 23 квітня 2019 року до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування». Ухвалою від 24 травня 2019 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . Крім того, ухвалою від 14 серпня 2019 року у справі за клопотанням представника відповідача було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою від 2 січня 2020 року провадження у справі було поновлено. При цьому під час підготовчого провадження у справі представником відповідача був поданий відзив на позов, згідно з яким відповідач заявлені позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що відповідно до висновку експертизи від 01.11.2018 року, яка була проведена у справі про адміністративне правопорушення № 202/6000/18, експертом досліджувалися два механізми ДТП (зі слів [PERSON] та зі слів [PERSON] ) та експерт дійшов висновку, що в дорожній обстановці, в який сталася ДТП, дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, оскільки водій [PERSON] мав технічну можливість уникнути зіткнення при своєчасному застосуванні заходів екстреного гальмування, але таких заходів не вжив. Відзначає, що відповідно до частини 2 статті 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Так, згідно з пунктом 7 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди). Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Положення статті 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність. На думку відповідача, висновком експерта від 01.11.2018 року №5/10.1/834 підтверджується, що [PERSON] нехтував вимогами п.12.3. ПДР України, якими передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, і в даному випадку, якщо б він їх виконав, найвірогідніше, що ДТП не сталася б або розмір шкоди був би значно меншим. Отже, відповідач вважає позовні вимоги [PERSON] у заявленому розмірі необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також вважав, що позивач не надала доказів отримання страхового відшкодування. В свою чергу, непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Відповідно до статті 1194 ЦК України, постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт дальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, сторона відповідача вказує, що посилання позивача у позовній заяві при здійсненні розрахунків на висновок експерта Дроздова Ю.В. є безпідставним, оскільки його не можна вважати допустимим доказом. Звертає увагу, що згідно з висновком експерта №4812/18/18 від 26.12.2018 року позивач лише 30.11.2018 року звернулася до експерта та надала транспортний засіб, який був оглянутий 30.11.2018 року, але при цьому з боку позивача не надано жодних доказів, де з моменту ДТП, яка сталася ще 23 08.2019 року, перебував транспортний засіб, яким чином були забезпечені умови його зберігання в тому стані, який був після ДТП, чи не проводилася його розукомплектація та чи не зазнав він додаткових пошкоджень під час транспортування тощо, що безпосередньо може впливати на результати експертизи. Відповідач вважає, що згідно з фотознімками, зробленими на місці ДТП, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та фотознімками, які є додатками до висновку експерта, транспортний засіб наданий експерту у стані, відмінному від того, який був на момент ДТП. Згідно з даними, які зафіксовані в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, автомобіль, який належить позивачу, зазнав наступних пошкоджень: капот справа, переднє праве крило, права фара, ходова частина з правої сторони, диск та покришка переднього правого колеса, передній бампер, передня решітка, передня панель, накладка номеру, номерний знак, передня подушка безпеки, передні правідвері. В той час як згідно з протоколом огляду від 30.11.2018 року, складеного експертом, перелік пошкоджень є значно більшим, що, на його думку, вказує на те, що пошкодження могли виникнути не тільки під час ДТП, але й після нього. Також вважає, що наданий позивачем висновок експерта є недопустимим доказом, так як складений на російській мові та на замовлення позивача. З даного висновку незрозуміло, чи був експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. З урахуванням вищевикладеного просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. На відзив сторони відповідача позивачем була надана відповідь, в якій вона зазначає, що посилання відповідача на частину 2 статті 1193 ЦК України є безпідставним, оскільки в ній йдеться про грубу необережність потерпілого, однак [PERSON] не є потерпілим, правопорушенням йому шкоду не спричинено, оскільки він не є власником транспортного засобу, яким керував під час ДТП. На момент ДТП транспортний засіб «InfinitiQX50» номерний знак [NUMBER] належав їй. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2018 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, обоюдна вина водіїв не встановлена, а відповідно до ч. 4 ст. 75 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть учать ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з висновком експертизи відповідно до варіанту механізму ДТП зі слів водія [PERSON] в його діях не має порушень ПДР України, які б знаходилися у причинному зв`язку з настанням ДТП.На думку позивача, викладення висновку авто товарознавчої експертизи російською мовою не порушує чинного законодавства. Відзначила, що пошкоджений автомобіль транспортувався з місця ДТП на евакуаторі, інших пошкоджень автомобіль не зазнавав. Відповідач був присутнімпід час проведення експертного дослідження та огляду транспортного засобу, бачив всі його пошкодження, проти них не заперечував. Крім того, при огляді пошкодженого автомобіля був присутній експерт ПрАТ «СК «Арсенал страхування». Зазначила, що на даний час нею отримано страхове відшкодування в сумі 200000 грн. 3алишки транспортного засобу були продані без проведення ремонту [PERSON] за 216000 грн. З огляду на викладене, позивач наполягає на задоволенні її позовних вимог. Ухвалою від 18 червня 2020 року у справі було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Торубаров А.В. позовні вимоги підтримав та наполягав на їй задоволенні. Представник відповідача адвокат Круглий В.В. у судовому засіданні позов не визнав з підстав, наведених у відзиві на позов, просив у задоволенні позову відмовити, а в разі задоволення позову зменшити розмір відшкодування. Представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» в судове засідання не з`явився, в своїх письмових поясненнях зазначив, що 01.08.2018 року між ПрАТ «СК АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 149860365, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб «HondaAccord» номерний знак [NUMBER] . Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, 100000 грн. Крім того, 02.08.2018 року між ПрАТ «СК АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] також був укладений договір добровільного страхування цивільної правової відповідальності власників наземного транспорту № 523/18-ДГО/Ц7, згідно з яким забезпечений транспортний засіб «HondaAccord» номерний знак [NUMBER] , страхова сума 100000 грн. Звертає увагу, що страховик виплачує потерпілій особі не вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу, а страхове відшкодування, яке визначається відповідно до п. 1 ст. 2, ст. 29, ст. 36 Закону, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу за наявності такого. Згідно зі звітом № 04091801 про матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «InfinitiQX50» номерний знак [NUMBER] , складеного ПП «Центр судових експертиз та оцінки», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «InfinitiQX50» номерний знак [NUMBER] , становить 470240,43 грн. 22.12.2018 року на підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування, звіту про вартість матеріального збитку, інших матеріалів, наданих страховику, страховиком здійснено виплату позивачу в повному обсязі страхового відшкодування в загальному розмірі 200000 грн. Таким чином, страховиком повністю виконано свої зобов`язання за договорами, у зв`язку з чим вважає, що рішення суду не вплине на права та обов`язки страховика. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про розгляд справи, у зв`язку з чим справу розглянуто в його відсутність. Експерт [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що ним на замовлення позивача проводилася автотоварознавча експертиза по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу, за результатами якої складено висновок № 4812/18/18 від 26.12.2018 року. При проведенні зазначеної експертизи та здійсненні розрахунків (ринкової вартості автомобіля, вартості матеріалів, зазначених у калькуляції) він виходив із курсу валюти станом на 28.08.2018 року, що могло вплинути на визначення суми матеріального збитку. Зазначив, що відповідно до існуючої методики ринкова вартість автомобіля та матеріального збитку має розраховувати виходячи із цін, які існували на дату ДТП, шляхом перерахунку в національну валюту за курсом долара. Експерт [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що ним на підставі ухвали суду в цій справі проводилася судова автотоварознавча експертиза та був складений відповідний висновок № 4077-19 від 05.10.2019 року. В даному висновку в його заключній частині у відповіді на друге питання помилково зазначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «InfinitiQX50» номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 23.08.2018 року, станом на вказану дату складає 578756 грн. 12 коп. без урахування втрати товарної вартості автомобіля. Вказана сума була визначена з урахуванням втрати товарної вартості 51551 грн. 45 коп. Без урахування втрати товарної вартості вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля, становить 527204,67 грн., що відповідає вартості відновлюваного ремонту. Суд, заслухавши представників сторін, судових експертів, з`ясувавшивсі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] позивачу [PERSON] на праві власності належав автомобіль «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] . 23 серпня 2018 року в м. Дніпрі на нерегульованому перехресті пр. Богдана Хмельницького та вул. Запорізьке шосе відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та належного позивачу автомобіля «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачу автомобіль «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2018 року у справі № 202/6000/18, яка набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як зазначено в постанові суду, 23 серпня 2018 року о 07 годині 43 хвилини [PERSON] , керуючи автомобілем «Honda» номерний знак [NUMBER] , в місті Дніпрі на нерегульованому перехресті пр. Богдана Хмельницького та вул. Запорізьке шосе, виконуючи поворот ліворуч, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що слідував по рівнозначній дорозі прямо у зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося з ним зіткнення. Тим самим, [PERSON] порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху України. В силу частини 6 статті 82 ЦПК України зазначена постанова суду має преюдиційне значення для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.\~\~ На момент вищевказаної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована страховою компанією - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал страхування» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 149860365 від 01.08.2018 року, а також договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 02.08.2018 року. Страхована сума за шкоду, завдану майну, за кожним договором становить 100000 грн. З матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2018 року страховиком було виплачено позивачу страхове відшкодування в загальній сумі 200000 грн. Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на свою користь матеріальної шкоди в розмірі 384959,81 грн., у тому числі втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 51761 грн. 24 коп., позивач посилається на те, що така шкода завдана винними діями відповідача та страхової виплати недостатньо для повного відшкодування завданої їй шкоди. Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина 1, 2 статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. При цьому відповідно до частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі\~(ч. 3\~ст. 22 ЦК України). Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року\~ № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Оцінюючи доводи сторін та надані ними докази, суд вважає доведеним, що внаслідок винних дій відповідача майно (автомобіль) позивача зазнав пошкоджень, чим позивачу завдано майнову шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі, що відповідає різниці між фактичним розміром шкоди і виплаченою страховою виплатою. Визначаючи конкретний розмір відшкодування шкоди позивачу, суд звертає увагу, що на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем був наданий суду висновок автотоварознавчої експертизи № 4812/18/18, складений 26.12.2018 року судовим експертом Дроздовим Ю.В., згідно з якимвартість відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу автомобіля «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 533198 грн. 57 коп. величина матеріального збитку (з урахуванням втрати товарної вартості), спричиненого володільцю вказаного транспортного засобу складає 584959 грн. 81 коп. Між тим, суд не може погодитися із вказаним висновком експерта, оскільки із зазначеного висновку вбачається, що сума збитку розрахована судовим експертом станом на 28.08.2018 року, що ним безпосередньо було підтверджено в судовому засіданні. Також суд виходить з того, згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 4077-19 від 05.10.2019 року, яка була проведена судовим експертом Дніпропетровського НДІСЕ Телятніковим С.М. на підставі ухвали суду від 14.08.2019 року, з урахуванням уточнень, які були надані експертом у судовому засіданні, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.08.2018 року, склала 527204,67 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.08.2018 року, з урахуванням втрати товарної вартості автомобіля станом на 23.08.2018 року склала 578756 грн. 12 коп. Розмір втрати товарної вартості автомобіля «Infiniti QX50» реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.08.2018 року, складала 51551 грн. 45 коп. Згідно з листом директора Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 15.03.2021 року, який був наданий на адвокатський запис представника відповідача, вірна редакція відповіді по другому питанню у висновку № 4077-19 наступна: вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Infiniti QX50» номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.08.2018 року, без урахування втрати товарної вартості автомобіля станом на 23.08.2018 року складала 527204 грн. 67 коп. Доводи сторони відповідача про те, що дії іншого водія [PERSON] не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП, тобто що ним була допущена груба необережність, яка сприяла збільшенню шкоди, у зв`язку з чим підлягають застосуванню положення частини 2 статті 1193 ЦК України щодо зменшення розміру відшкодування шкоди, суд вважає недоведеними. Суд враховує, що частиною 2 статті 1193 ЦК України передбачено, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшення шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Отже, підставою зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого може бути груба необережність потерпілого, зокрема нехтування правилами безпеки руху тощо. Суд звертає увагу, що згідно з висновком судової автотехнінчої експертизи від 01.11.2018 року № 5/10.1/834, яка проводилася під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Honda Accord» [PERSON] не відповідали вимогам п. 16.13 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. Крім того, відповідно до цього висновку згідно варіанту 1 механізму ДТП (згідно свідчень [PERSON] ): у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Infiniti» [PERSON] не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою; у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Infiniti» [PERSON] не відповідали вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху. Встановлена невідповідність дій водія [PERSON] вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху не знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП з причин, вказаних в дослідницькій частині. В свою чергу, згідно з варіантом 2 механізму ДТП (згідно свідчень [PERSON] ): у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Infiniti» [PERSON] не вбачається невідповідностей вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху. Встановлена невідповідність дій водія [PERSON] вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху не знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП з причин, вказаних в дослідницькій частині. Зокрема, як вбачається із дослідницької частини висновку експерта водій автомобіля «Infiniti» [PERSON] при заданих вихідних даних та допустимій швидкості руху в населеному пункті 50 км/год. не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Honda Accord» шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом із тим, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження, що іншим учасником [PERSON] була допущена груба необережність, яка сприяла збільшенню шкоди, або завдання позивачу шкоди діями водія [PERSON] . Суд вважає, що матеріали справи не містить об`єктивних даних, що [PERSON] була допущена груба необережність, яка сприяла збільшенню шкоди. Доводи сторони відповідача на те, що в разі вжиття [PERSON] заходів до зменшення швидкості керованого ним автомобіля завдана позивачу шкода була б меншою, будь-якими доказами, крім поясненнями самого відповідача, на підставі яких надавався вищевказаний експертний висновок, не підтверджуються. Отже, підстав для застосування положень частини 2 статті 1193 ЦК України та зменшення розміру відшкодування шкоди немає. Крім того, у справі відсутні докази завдання позивачу шкоди діями водія [PERSON] . Посилання відповідача на те, що транспортний засіб був наданий експерту для дослідження у стані, відмінному від того, який був на момент ДТП, є голослівними, оскільки об`єктивних підстав вважати, що після ДТП автомобіль позивача зазнав інших пошкоджень немає. Суд звертає увагу, що у протоколі огляду від 30.11.2018 року, який складався експертом, пошкодження автомобіля лише більш деталізовані, на відміну від первинного огляду під час оформлення матеріалу про адміністративне правопорушення. Обидва огляди в цілому не містять суттєвих відмінностей. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 378756,12 грн. (/527204,67 + 51551,45/ - 200000). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3849,60 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково (98,39 %), з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3787 грн. 56 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із проведенням автотоварознавчої експертизи по визначенню матеріального збитку від 26.12.2018 року в сумі 3600 грн., то суд вважає, що зазначена вимога не підлягає задоволенню, оскільки така експертиза проводилася на замовлення позивача до пред`явлення нею позову та висновок цієї експертизи не був взятий судом до уваги при визначенні розміру матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню, а тому покладення таких витрат на відповідача буде несправедливим.

Outcome: partial