Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON]. Спадкоємицею за заповітом є позивач. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка, що розташована в Київській області в адміністративних межах Гореницької сільської ради, с/т «Воїн-2». Позивач звернулася до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 29 серпня 2014 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що розташована в Київській області в адміністративних межах Гореницької сільської ради, с/т «Воїн-2» у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, що розташована в Київській області в адміністративних межах Гореницької сільської ради, с/т «Воїн-2», яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 11 листопада 2013 року. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі та ухвалити рішення у відповідності з діючим законодавством України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. З огляду на ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Виходячи зі змісту ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом установлено, що [INFO] померла - [PERSON]. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач у справі - [PERSON]. Спадщину за заповітом позивач прийняла у відповідності до положень ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Гвинтівської сільської ради, Буринського району, Сумської області від 16.07.2014 року за № 295. Постановою нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії від 25.08.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно. Проте судом встановлено, що спірна спадкова земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 листопада 2003 року, що також підтверджується довідкою Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області від 13.03.2014 року за № 01-71/2667. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved