Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON], третя особа: відділ реєстрації адміністрації Заводського району Камянської міської ради «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», просила суд визнати [PERSON], 18.02.1990 народження, який є її колишнім чоловіком, таким, що втратив право користування квартирою № 56 в будинку № 41 по вул. Айвазовського у м. Камянське Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріально 27.12.2012 року. З відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб 01.11.2013 року, який розірваний заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.03.2016 року. Відповідач починаючи з 2015 року у спірній квартирі не проживає. На даний час в квартирі зареєстрованими є, зокрема, позивач, відповідач [PERSON], 18.02.1990 народження, та їх спільна дитина [PERSON]. Відповідач [PERSON] не проживає у квартирі, проте, добровільно з реєстрації не знімається. Враховуючи що реєстрація відповідача за вказаною адресою, тягне за собою необхідність позивачку нести витрати за оплату комунальних послуг за відповідача, який фактично ними не користується, позбавляє її можливості отримати субсидію, розпорядитися своєю власністю, прохає зняти відповідача з реєстрації, як особу, що більш 1 року не проживає у спірній квартирі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (а. с. 10). 01.11.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом (а.с. 8), в звязку із чим судом встановлено відсутність між сторонами щодо спору про право на спірну квартиру, як придбану позивачкою до шлюбу із відповідачем. Відповідно до довідки ТОВ «ЄРЦ КП» № 3/26760 від 21.08.2017 року, зареєстрованими за вищевказаною адресою є, зокрема, позивач [PERSON], відповідач [PERSON], донька позивача [PERSON], [INFO] (а. с. 14). Згідно акту про непроживання від 21.08.2017 року № 1475, виданого КП КМР «УКОЖФ», відповідач [PERSON] не проживає у квартирі з 2015 року (а. с. 15). Крім того, як встановлено, Заочним Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.03.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Зазначене рішення набрало законної чинності 28.03.2016 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач в спірній квартирі з реєстраційного обліку не знятий, комунальні платежі не сплачує, що перешкоджає власнику в здійсненні нею права користування та розпорядження нерухомим майном, отримання соціального захисту, з підстав утримання позивачкою малолітньої особи доньки [PERSON], [INFO]. Реєстрація відповідача за вказаною адресою заважає власнику в повній мірі і на власний розсуд користуватись належним їй майном, до того ж завдає збитків матеріального характеру. Таким чином в судом встановлено, що відповідач [PERSON], 18.02.1990 народження, в квартирі [ADDRESS] не проживає, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved