Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У серпні 2016 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості звернулось ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК». Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що відповідно укладеного договору б/н від 10.10.2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору та відповідного законодавства відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту, в результаті чого станом на 30.06.2016 року виникла заборгованість у розмірі 19041,41 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 9922,61 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 7035,88 грн., 700 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 882,92 грн. Всього просить стягнути 19041,41 грн. та судові витрати за розгляд справи судом у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі відповідної довіреності (а.с.17) у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а.с. 3, 22) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що не міг вчасно погашати заборгованість в звязку із звільненням з роботи та відсутністю постійного заробітку. Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до заяви відповідача від 15 серпня 2007 р. (а.с.8) він згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування кредитною карткою, та Тарифами банку і виразив свою згоду на те, що вказана заява разом Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, який був укладений 10 жовтня 2007 року з дня фактичної видачі картки (а.с. 10-15). Отже між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем 10.10.2007 року укладено договір, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості. Згідно свого Статуту ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] „ПРИВАТБАНК є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (а.с. 20). Відповідач свої зобов'язання по поверненню суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитом та інших витрат згідно умов надання кредиту за договором б/н від 10.10.2007 року не виконує, в результаті чого станом на 30.06.2016 року виникла заборгованість у розмірі 19041,41 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 9922,61 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 7035,88 грн., 700 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 882,92 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Умови Договору відповідачем [PERSON] порушені, про що свідчить розрахунок, наданий позивачем (а.с. 4-7). Обставин, які відповідно до закону можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобовязань за договором, та доказів, які їх підтверджують, відповідачем не наведено. П. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що за порушення клієнтом строків платежів по любому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Згідно п.5.5.1. Правил користування платіжною картою за несвоєчасне виконання боргових зобовязань тримач сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри якої визначаються Тарифами. Таким чином, заборгованість, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог складає 19041,41 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved