Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із 20 вересня 2003 року перебувала із відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції України, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 1561. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, у звязку з тим, що сімейні відносини не склалися, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2016 року шлюб між ними розірвано, а спільні діти залишились проживати разом із позивачем. Відповідач проживає окремо та жодної допомоги на утримання двох малолітніх дітей не надає. Діти повністю перебувають на утриманні позивача, проте її коштів не вистачає для забезпечення їм належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. За таких обставин, позивач змушена звернутися із даним позовом, в якому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У разі неявки відповідача, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 20 вересня 2003 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції України зареєстровано шлюб між сторонами по даній справі. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЕЛ № 062633, виданого 20 вересня 2003 року. (а.с. 10) Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження. Батьком у свідоцтвах про їх народження записаний [PERSON] (а.с. 8,9). Згідно з копією рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12). Зі змісту довідок про реєстрацію місця проживання осіб від 12 серпня 2017 року наданих Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Броварської міської ради Київської області вбачається, що позивач [PERSON] та спільні від шлюбу діти [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с. 13, 14, 15). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня. Також, до матеріалів справи не надано доказів про необхідність стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі по 2500 грн. та можливість відповідача сплачувати такі аліменти. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволонеї чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, та

Outcome: partial