Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до договору кредиту №723 від 23.12.2013 року [PERSON] надано кредит у розмірі 5000,00 грн. на строк 10 місяців з 27.12.2013 року по 27.10.2014 року зі сплатою 45,6 % річних за користування кредитом. Відповідно до умов договору відповідач повинен не пізніше 27.10.2014 року здійснювати погашення суми кредиту та відсотків відповідно до графіку. Однак, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим, станом на 27.08.2020 року заборгованість за договором кредиту складає 9849,71 грн., яка складається з суми основного боргу - 1111,11 грн., відсотків - 2971,94 грн. та додаткових відсотків - 5766,66 грн. На підставі цього КС «Можливість» вимушений звернутися до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту у розмірі 9849,71 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що 27.12.2013 року між КС «Можливість» та [PERSON] укладено договір кредиту № 723, на підставі якого останній отримав кредит на придбання товару у розмірі 5000 грн. на строк 10 місяців з 27.12.2013 року по 27.10.2014 року зі сплатою 45,6 % річних за користування кредитом Відповідно до графіку розрахунків до договору кредиту № 723 від 27.12.2013 року, відповідач у період з 27 грудня 2013 року по 27 жовтня 2014 року року повинен був сплачувати грошові суми у погашення кредиту, однак, у порушення умов договору останній платіж надійшов 21.02.2019 року. Із розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 27.08.2020 року заборгованість за договором кредиту складає 9849,71 грн., яка складається з суми основного боргу - 1111,11 грн., відсотків - 2971,94 грн. та додаткових відсотків - 5766,66 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1046 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 76-78 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів; і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем було доведено належними доказами заявлений розмір заборгованості відповідача за кредитним договором. Проте, зі свого боку відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про належне та своєчасне виконання ним грошових обов`язків у повному обсязі і відсутності заборгованості перед позивачем. Суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач неналежно виконав своє зобов`язання за договором кредиту № 723 від 27.12.2013 року та з нього підлягає стягненню заборгованість за цим договором у розмірі 9849,71 грн., оскільки це підтверджується письмовими матеріалами справи. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн., то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved