Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за договором кредиту у сумі 42 275 грн 42 коп., посилаючись на те, що 04.04.2008 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 641/4-192, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 25000 з кінцевим терміном повернення 03.10.2009 р. та з оплатою 28,00% річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені даним кредитним договором. З метою забезпечення виконання вказаного зобов'язання 04.04.2008 р. [PERSON] уклала з позивачем договір поруки № 641/4-192-П. Свої зобовязання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, станом на 05.04.2016 р., на загальну суму 42275 грн. 42 коп.. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Враховуючи те, що від відповідачів заперечення та заяви про розгляд справи у їх відсутність не надходила, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України».. Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 04.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 641/4-192, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 25000 грн. з кінцевим терміном повернення 03.10.2009 року та з оплатою 28,00% річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені даним кредитним договором. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язання за цим договором 04.04.2008 року між позивачем і [PERSON] укладено договір поруки № 641\\4-192-П відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 05.04.2016 позичальник має заборгованість на загальну суму - 42 275 грн. 42 коп., з яких: - сума заборгованості за кредитом- 16659 грн.17 коп. - сума заборгованості за відсотками -25616 грн. 25 коп. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 0,00 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків -0,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно зі ст.ст. 553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, судом встановлено, що позичальник своєчасно кредит, не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, в зв'язку з чим, позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідачів обов'язок сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved