Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-30 00:00:00

У серпні 2020 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом про відшкодування завданої майнової шкоди. На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що 23 вересня 2014 року в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «БАЗ 221154», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 09.02.2017, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 28.04. 2017 року, особою винною у настанні ДТП визнано [PERSON] . На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на корить потерпілої особи страхове відшкодування у розмірі 21 170, 12 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 31.08. 2015 року та звіту №155-Я від 18.08. 2015 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням за №1236258 від 11.08. 2017 року. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України сплачене страхове відшкодування у розмірі 21 170, 12 грн. та судовий збір. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 вересня 2014 року в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «БАЗ 221154», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 09.02.2017, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 28.04. 2017 року, особою винною у настанні ДТП визнано [PERSON] . На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на корить потерпілої особи страхове відшкодування у розмірі 21 170, 12 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 31.08. 2015 року та звіту №155-Я від 18.08. 2015 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням за №1236258 від 11.08. 2017 року. Право вимоги до особи, винної у завданні шкоди, виникає у постраждалої особи на підставі ст. 1166 ЦК України, якою встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Це право вимоги перейшло до Моторно (транспортного) страхового бюро України через дію ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»: «до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV(стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9,22-28,35 Закону № 1961-IVнастання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 82 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, та

Outcome: approved