Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

у січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд з урахуванням уточнень постановити рішення у справі, яким стягнути з [PERSON] на її користь 1 212 945,00 грн. завданих збитків (т. 2 а.с. 2-7, а.с. 171-172). Свої вимоги мотивувала тим, що є власником домоволодіння по [ADDRESS] . Вказала, що 19.04.2018 року, повернувшись додому, побачила, що власниця земельної ділянки [ADDRESS] - [PERSON] , розпочала будівництво житлового будинку на зазначеній земельній ділянці. Найняті нею робітники за допомогою технічних засобів знесли її паркан та зробили підкоп безпосередньо під її будинком. В результаті підкопу належний їй жилий будинок зазнав значних пошкоджень - на стінах будинку з`явились тріщини, несучі конструкції будинку деформувались, у зв`язку з чим виникла реальна загроза порушення нормального функціонування будівлі та навіть неможливості експлуатації її, оскільки вже на даний час стан будівлі є аварійним, що встановлено «Висновком про визначення технічного стану будинку [ADDRESS] », виготовленим на її замовлення сертифікованим експертом в галузі будівництва. Зазначила, що цим же експертом надані рекомендації щодо невідкладного та необхідного проведення робіт по усиленню укріплення будівлі, що тягне за собою значних матеріальних витрат. У разі не проведення таких робіт будинку загрожує повне знищення. Згідно з висновком експерта, загальний технічний стан будинку [ADDRESS] . Заремби визначається категорією «3», як непридатний до нормальної експлуатації. Необхідно виконати ремонт, підсилення або заміну конструкції, а до завершення цих заходів використовувати об`єкт за обмеженим режимом експлуатації, контролюючи стан конструкції, навантаження і впливи, оскільки стан окремих несучих конструкцій будинку (зовнішніх і внутрішніх стін) - передаварійний, необхідно терміново виконати їх підсилення та усунути всі чинники техногенного впливу будівництва на прилеглу забудову. Вказала, що виконана експертна оцінка фактичного технічного стану будинку свідчить про те, що в даний час несучі цегляні стіни знаходяться в деформованому стані при в`ялотекучій формі розвитку деформаційних процесів. Відмічені деформаційні процеси у вигляді тріщиноутворення цегляних стін призвели до часткового порушення єдиної структурної цілістності, монолітності та жорсткості несучої конструктивної системи будівлі. Головною причиною появи тріщин стала зміна інженерно-геологічного і гідрогеологічного стану ґрунтів території після будівництва сусіднього будинку за адресою: [ADDRESS] , яке проводилось з порушенням будівельного законодавства України, відносно обстежуваного прилеглого будинку, не враховуючи обов`язкових вимог ДБН В1.2-12-2008 «Будівництво в умовах ущільненої забудови. Вимоги безпеки», що не виключило негативний вплив будівництва на прилеглий об`єкт, в складних інженерно-геологічних умовах. Згідно з Висновком орієнтовна вартість ремонтних робіт та будівельних матеріалів становить 1 212 94,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 14.01.2019 року відкрито провадження у справі (т. 1 а.с. 52). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2019 року цивільну справу прийнято до провадження суддею Хоменко В.С. з проведенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 158-159). Ухвалою від 03.06.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд на 23.06.2021 року (т. 2 а.с. 218). Ухвалою від 23.06.2021 року призначено будівельно-технічну експертизу й провадження у справі зупинено до отримання її висновків (т. 2 а.с. 226-228). Ухвалою від 04.10.2021 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 02.11.2021 року (т. 3 а.с. 45). Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому остання проти позову заперечила, посилаючись на його безпідставність та недоведеність. Вказала, що єдиним доказом, наданим позивачем на підтвердження своїх доводів, є висновок про виконання робіт з технічної експертизи «Визначення технічного стану будинку [ADDRESS] , характера і зони впливу на нього об`єкту, що будується на прилеглій земельній ділянці по [ADDRESS] та розробка рекомендацій щодо подальшої експлуатації будинку [ADDRESS] », складеного експертом Шумахером В.І., проте, аналіз вказаного висновку дає підстави дійти висновку про його упередженість в інтересах позивача, як замовника, а також наявність у висновку протирічь між викладеними у ньому обставинами та зробленими експертом висновками за результатом проведеного дослідження, що у підсумку свідчить про невідповідність цього доказу принципам достовірності та достатності. Зазначила, що висновок містить безліч протиріч щодо предмету дослідження, адже, з одного боку, експерт Шумахер В.І. вказує, що незадовільний стан будівлі позивача, що є наслідком довготривалих у часі деформацій ґрунтової основи, викликаних розташуванням будівлі позивача на зсувонебезпечному схилі, а в подальшому, експерт Шумахер В.І. змінює своє бачення та зазначає, що начебто будівництво сусіднього будинку із порушенням будівельного законодавства стало причиною появи тріщин на будівлі позивача (це при тому, що експертом не здійснювалося обстеження її ділянки, будівельних робіт та будівельної документації тощо). І у підсумку, експерт Шумахер В.І. взагалі зазначає про те, що для того, щоб визначити законність та відповідність нормативним документам будівельних робіт, які ведуться на сусідній земельній ділянці, йому необхідно отримати низку будівельної документації від неї. Тому, вважала, що аналіз проведеного експертом Шумахером В.І. висновку дає підстави стверджувати, що останній взагалі не містить відомостей про те, що виявленні експертом деформації (пошкодження) будівлі позивача виникли саме після початку проведення нею будівельних робіт. Вказаний висновок взагалі не містить відомостей про періоди виникнення кожного елементу деформації будівлі позивача та системний вплив кожного елементу деформації на загальний стан будівлі з урахуванням періоду їх виникнення. Окрім цього, висновок також не містить відомостей про те, чи відповідає будівля позивача будівельним нормам і правилам, з огляду на його розташування на зсувонебезпечному схилі. Враховуючи вищевикладену суперечливість обставин та висновків, які містяться у висновку, та відсутність у ньому всіх необхідних відомостей, вважала, що даний письмовий доказ не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 78 та 79 ЦПК України щодо достовірності та достатності доказів, у зв`язку із чим не може братися судом до уваги. Зазначила, що позивачем вживаються заходи щодо покладення на неї відповідальності за те, що будівля позивача побудована на несприятливій для будівництва місцевості, з порушенням будівельних норм та правил, що і стало підставами для його руйнування у продовж тривалого часу. Даний спір позивач використовує виключно з метою приведення своєї будівлі у належний стан за рахунок її грошових коштів без наявності в її діях жодної протиправності. Також, вважала, що є необґрунтованим і доданий до висновку розрахунок матеріальних витрат на відновлення будівлі позивача, що обґрунтовується експертом «середніми цінами з інтернету», оскільки незрозуміло, на якій підставі в даний розрахунок включено такі види робіт, як проектування та влаштування на ділянці позивача дренажної системи. Висновок експерта не містить відомостей про те, що на ділянці позивача взагалі існувала дренажна система, то і не зрозуміло, на якій підставі її має бути влаштовано за її кошти. Також, вказала, що не зрозуміло, на якій підставі за її кошти мають проводитись роботи по стабілізації фундаменту будівлі та підсиленню деформованих конструкцій та штукатурно-опоряджувальних внутрішніх робіт, якщо висновок не містить відомостей про те, в якому технічному стані перебувала будівля позивача до початку будівельних робіт та які саме пошкодження будівлі виникли безпосередньо з початком будівельних робіт, а які існували до початку таких робіт. Об`єктивний висновок та розрахунок витрат на відновлення будівлі позивача, що надав би змоги встановити конкретно завдану шкоду позивачу будівельними роботами, якщо така шкода взагалі мала місце, не надані. Також, зауважила, що експертом Шумахером В.І. проведено огляд будівлі позивача, який збудований в 1976 році, тобто перебуває в експлуатації 43 роки, та зроблено висновок, що начебто всі пошкодження, які має будівля за 43 роки експлуатації на зсувонебезпечному схилі, виникли за її вини, що об`єктивно свідчить про необґрунтованість складеного експертом Шумахером В.І. висновку та доданого до нього розрахунку витрат на відновлення будівлі позивача, який не містить жодного пропорційного співвідношення пошкоджень будинку, які виникли у зв`язку із його 43-и річною експлуатацією та внаслідок начебто неправомірних її дій (т. 1 а.с. 99-105). В судове засідання 02.11.2021 року позивач, будучи в установленому законом порядку повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. В судове засідання 02.11.2021 року відповідач та її представник не з`явились. Від останнього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та зазначенням того, що позицію, викладену у відзиві, підтримує та просить у задоволенні позову відмовити. За змістом ст. ст. 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Неявка позивача в судове засідання визнана судом без поважних причин. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги тривалий час перебування справи у провадженні суду (з 2019 року), виходячи з положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється за відсутності позивача, належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, і чия неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач у справі є власником домоволодіння по [ADDRESS] . Відповідач у справі є власником домоволодіння по [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2017 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № КВ 061173052017 на об`єкт будівництва «Реконструкція індивідуального (садибного) житлового будинку, [ADDRESS] , замовник будівництва - фізична особа», а у жовтні 2019 року - декларація про готовність об`єкта до експлуатації за № КВ 141192770513 на об`єкт будівництва «Реконструкція індивідуального (садибного) житлового будинку, [ADDRESS] , замовник будівництва - фізична особа». (т. 2 а.с. 102-103, 121-129). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ,4, 5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. У ч. 1 ст. 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів, ст. 86 ЦПК України). Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ст. 98 ЦПК України); Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів (ч. 1 ст. 99 ЦПК України). Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав (ст. 101 ЦПК України). Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104). Звертаючись до суду, позивач в основу своїх вимог поклала висновок про виконання робіт з технічної експертизи «Визначення технічного стану будинку [ADDRESS] , характера і зони впливу на нього об`єкту, що будується на прилеглій земельній ділянці по [ADDRESS] та розробка рекомендацій щодо подальшої експлуатації будинку [ADDRESS] », виконаний на її замовлення експертом Шумахером В.І., який має вищу технічну освіту, свідоцтво про підтвердження кваліфікації експерта з технічного обстеження будівель і споруд серії АЕ № 00274, видане Атестаційною архітектурно-будівльною комісією 17.07.2013 року Мінрегіонбуду України, стаж експертної роботи з 1980 року, з метою визначення: відповідності проведення будівельних робіт на прилеглій земельній ділянці, що розташована за адресою: [ADDRESS] , вимогам законодавства України, Державнийх будівельних норм, Постановам Кабінету Міністрів України та іншим нормативним документам, характеру і зони взаємного впливу об`єкту, що будується на прилеглій земельній ділянці по [ADDRESS] , та існуючого прилеглого об`єкту - житлового будинку [ADDRESS] , забезпечення надійності та безпеки експлуатації існуючого об`єкта, житлового будинку [ADDRESS] щодо проведення будівельних робіт на ділянці по [ADDRESS] та розробки рекомендацій з подальшої експлуатації житлового будинку [ADDRESS] (т. 1 а.с. 8-47). Згідно даного висновку, загальний технічний стан будинку [ADDRESS] визначається категорією «3», як непридатний до нормальної експлуатації. Необхідно виконати ремонт, підсилення або заміну конструкції, а до завершення цих заходів використовувати об`єкт за обмеженим режимом експлуатації, контролюючи стан конструкції, навантаження і впливи. Стан окремих несучих конструкцій будинку (зовнішніх і внутрішніх стін) - передаварійний, необхідно терміново виконати їх підсилення та всі чинники техногенного впливу будівництва на прилеглу забудову. Виконана експертна оцінка фактичного технічного стану будинку свідчить про те, що в даний час несучі цегляні стіни знаходяться в деформованому стані при в`ялотекучій формі розвитку деформаційних процесів. Відмічені деформаційні процеси у вигляді тріщиноутворення цегляних стін призвели до часткового порушення єдиної структурної цілістності, монолітності та жорсткості несучої конструктивної системи будівлі. Головною причиною появи тріщин стала зміна, інженерно-геологічного і гідрогеологічного стану ґрунтів території після будівництва сусіднього будинку за адресою: [ADDRESS] , яке проводилось з порушенням будівельного законодавства України, відносно обстежуваного прилеглого будинку - не враховуючи обов`язкових вимог ДБН і В.1.2-12-2008 «Будівництво в умовах ущільненої забудови. Вимоги безпеки», що не виключило негативний вплив будівництва на прилеглий об`єкт, в складних інженерно-геологічних умовах. Рекомендується: необхідно, для забезпечення безпеки осіб, що перебувають на об`єкті прилеглого до будівельного майданчика за адресою: [ADDRESS] , виконати, згідно нормативного технологічного регламенту, зворотну засипку ґрунту між фундаментом і підпірною стіною; виконати підсилення деформованих несучих та огороджуючих конструкцій будинку. Не зважаючи на відсутність в даний час активного процесу деформування конструкцій і осадок будівлі, згідно Законодавства України, Державних будівельних норм, обов`язково виконати: додаткові інженерні вишукування на ділянці забудови; інструментально-геодезичні спостереження за будівлею на протязі року з циклічністю вимірів раз на місяць, оскільки не виключений вплив горизонтальних деформацій розтягування від можливих переміщень масиву ґрунту схилу; з огляду на стабілізаційний період може бути передбачена більша тривалість моніторингу або постійного моніторингу; розроблення прогнозів природних і техногенних умов на ділянці. Після настання повної стабілізації деформаційних процесів - здійснити комплекс конструктивних і водозахисних заходів щодо відновлення експлуатаційних характеристик конструкцій будівлі та забезпечення надійності і довговічності об`єкту. Матеріальні витрати на відновлювальні ремонтні роботи (п. 1 рекомендацій) по житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , внаслідок деформації ґрунту основи та конструкції будівлі - при проведенні будівельних робіт на прилеглій земельній ділянці по [ADDRESS] , на даний момент часу згідно середніх ринкових цін на будівельні послуги (в інтернеті) складають 1 212 945 ,00 грн. Для визначення повноцінної та комплексної оцінки надійності експлуатації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; законності та відповідності нормативним документам будівельних робіт, які ведуться на прилеглій земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , необхідно надати для додаткового доопрацювання даного висновку слідуючи обов`язкову технічну документацію: робочий проект «Будівництво житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] »; будівельний паспорт «Реконструкція індивідуального (садибного) житлового будинку, [ADDRESS] »; технічний паспорт БТІ на житловий будинок [ADDRESS] , який реконструюється згідно повідомлення (Реконструкція індивідуального (садибного) житлового будинку, [ADDRESS] , № КВ 061173052017 від 01.10.2017); інженерні вишукування (геологічні і геодезичні) для будівництва, в тому числі - визначення стійкості та напружено-деформованого стану схилів; проектно-технологічна документація для будівництва - проект організації будівництва (ПОБ) і проект виконання робіт (ПВР); моніторинг прилеглої забудови, території та об`єкта, що будується, - в складі науково-технічного супроводу. Ухвалою суду від 23.06.2021 року призначено будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання: 1. Який технічний стан будинку [ADDRESS] на час проведення експертизи? 2. Чи доведено причинно-наслідковий зв`язок між утворенням тріщин на будинку [ADDRESS] та будівництвом за адресою [ADDRESS] у висновку про виконання робіт з технічної експертизи «Визначення технічного стану будинку [ADDRESS] , характера і зони впливу на нього об`єкту, що будується на прилеглій земельній ділянці по [ADDRESS] та розробка рекомендацій щодо подальшої експлуатації будинку [ADDRESS] », складеного експертом В.І. Шумахером? 3.Виникнення тріщин на будинку [ADDRESS] є наслідком будівництва за адресою [ADDRESS] чи можливі інші причини їх виникнення? Згідно висновку експерта № СЕ-1227-1-1255.21 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 14.09.2021 року, дослідженням встановлено, що основна частина житлового будинку літ. «Б» та прибудови літ. «б» відносять до категорії технічного стану «3» - не придатний до нормальної експлуатації, прибудова літ. «61» відносять до категорії технічного стану «4» - аварійний. Виходячи з того, що головною причиною появи тріщин на конструкціях будинку [ADDRESS] та будівництвом за адресою [ADDRESS] у висновку про виконання робіт з технічної експертизи, складеного експертом В.І. Шумахером вказано зміну інженерно-геологічного і гідрогеологічного стану ґрунтів, який встановлювався без проведення інженерно-геологічних вишукувань та відповідних досліджень по визначення стану ґрунтів, а також без урахування природнього фізичного зносу будинку, який збудовано в умовах складних геологічних умов на нестійких ґрунтах, зроблено висновок, що причинно-наслідковий зв`язок між утворенням тріщин на будинку [ADDRESS] та будівництвом за адресою [ADDRESS] у висновку про виконання робіт з технічної експертизи «Визначення технічного стану будинку [ADDRESS] , характера і зони впливу на нього об`єкту, що будується на прилеглій земельній ділянці по [ADDRESS] та розробка рекомендацій щодо подальшої експлуатації будинку [ADDRESS] », складеного експертом В.І. Шумахером, не доведено та базуються на припущеннях. Причинами появи тріщин на будинку [ADDRESS] можуть бути наступні фактори: а) осідання поверхні території внаслідок замучування ґрунтів, наявності карстових порожнин або щарів дуже стисливих ґрунтів, техногенних дій; б) нерівномірності осадки основ у зв`язку з їх неоднорідністю, локальним замочуванням, нерівномірним навантаженням тощо; г) зсувні процеси на схилах, які прилягають до об`єктів, що обстежуються; д) порушення рівноваги основ (випирання ґрунту, зсув фундаменту); е) суфозія (вимивання) частинок ґрунту з-під підошви фундаменту; ж) здимання (набухання) ґрунтів. Дослідженням встановлено, що найбільш вірогідною причиною виникнення тріщин на будинку [ADDRESS] є наслідок природнього фізичного зносу будинку, який збудовано в складних інженерно-геологічних умовах на ґрунтах де виникають зсувні процеси на схилах, на яких його збудовано. Вплив на будинку [ADDRESS] та його ступінь можливо встановити лише на основі дослідження зміни стану ґрунтів згідно інженерно- геологічних вишукувань (т. 3 а.с. 2-28). Згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо. Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Зі змісту вказаних вище висновків експертів вбачається, що експерти дійшли протилежних висновків. За умови наявності двох протилежних висновків судом повинні оцінюватись обидва висновки в сукупності. Надаючи перевагу висновку експерта № СЕ-1227-1-1255.21 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 14.09.2021 року, суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, висновок експерта № СЕ-1227-1-1255.21 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 14.09.2021 року складено на підставі матеріалів цивільної справи, з урахуванням наявних у матеріалах справи пояснень сторін та за їх участю на об`єктах нерухомості, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , дослідження проводилося методом порівняння наданих матеріалів із даними отриманими під час обстеження на місці. При проведенні обстеження застосовувалися візуальний та інструментальний (вимірювальний) методи. При проведенні вимірів застосовувалися: рулетка металева вимірювальна інв. № 259 ГОСТ 427-75, дальномір лазерний СЕМІЛЗМ-100 інв. № 11105491, лінійка масштабна. Фіксація та друк зображень проводилися з використанням: цифрової фотокамери, персонального комп`ютера та принтера, на підставі чого були здійснені висновки про те, що причинно-наслідковий зв`язок між утворенням тріщин на будинку [ADDRESS] та будівництвом за адресою [ADDRESS] у висновку про виконання робіт з технічної експертизи «Визначення технічного стану будинку [ADDRESS] , характера і зони впливу на нього об`єкту, що будується на прилеглій земельній ділянці по [ADDRESS] та розробка рекомендацій щодо подальшої експлуатації будинку [ADDRESS] », складеного експертом В.І. Шумахером, не доведено та базуються на припущеннях. Причинами появи тріщин на будинку [ADDRESS] можуть бути наступні фактори: а) осідання поверхні території внаслідок замочування ґрунтів, наявності карстових порожнин або шарів дуже стисливих ґрунтів, техногенних дій; б) нерівномірності осадки основ у зв`язку з їх неоднорідністю, локальним замочуванням, нерівномірним навантаженням тощо; г) зсувні процеси на схилах, які прилягають до об`єктів, що обстежуються; д) порушення рівноваги основ (випирання ґрунту, зсув фундаменту); е) суфозія (вимивання) частинок ґрунту з-під підошви фундаменту; ж) здимання (набухання) ґрунтів. Дослідженням встановлено, що найбільш вірогідною причиною виникнення тріщин на будинку [ADDRESS] є наслідок природнього фізичного зносу будинку, який збудовано в складних інженерно-геологічних умовах на ґрунтах де виникають зсувні процеси на схилах, на яких його збудовано. Вплив на будинку [ADDRESS] та його ступінь можливо встановити лише на основі дослідження зміни стану ґрунтів згідно інженерно- геологічних вишукувань. При проведенні даної експертизи експертом використовувались матеріали цивільної справи. З висновку експерта № СЕ-1227-1-1255.21 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 14.09.2021 року вбачається, що експертиза була проведена експертом Комашком Р.В., який має вищу будівельно-технічну освіту, освітньо- кваліфікаційний рівень «спеціаліст», кваліфікацію судового експерта, та внесений до реєстру атестованих судових експертів МЮ України по спеціальностям: 10.6 Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів; 10.7 Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками; 10.10 Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд. Стаж експертної роботи 11 років. Свідоцтво Міністерства юстиції України № 1407, видане ЦЕКК 30.01.2019 року, дійсне до 30.01.2022 року, який був попереджений про кримінальну відповідальність. А тому, суд надходить до висновку, що з вказаного експертного висновку вбачається, що тих даних та матеріалів, які були представлені для дослідження - було достатньо, і вони не викликали сумніву у їх достовірності, у зв`язку з чим експертом не були заявлені перед судом відповідні клопотання. У висновку експерта № СЕ-1227-1-1255.21 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 14.09.2021 року експертом зроблено докладний опис проведених досліджень, а зроблені в результаті їх висновки надали обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання, через що у суду відсутні підстави для його неприйняття до уваги. Крім того, згідно висновку визначення технічного стану будинку [ADDRESS] , поданого позивачем, дослідження проведене більше з метою визначення можливості або неможливості його надійної та небезпечної експлуатації. В процесі дослідження експертом визначається загальний стан будівлі та надаються рекомендації щодо усунення виявлених недоліків (дефектів, пошкоджень) при наявності, разом з тим, питання причин та причинно-наслідковий зв`язок між причинами та наслідками достатньо й достовірно не вирішено. За таких обставин, суд не приймає до уваги вказаний висновок. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорювань право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнані права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, позивачем як при зверненні до суду, так і в ході розгляду справи не надано належні та допустимі докази у розумінні ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження своїх вимог а ні щодо підстав для звернення до суду за захистом свого цивільного права через його порушення, невизнання або оспорювання, як і сам факт порушення, невизнання або оспорювання права, свобод чи законних інтересів, а ні щодо посилання позивача на обґрунтування своїх вимог. Звертаючись до суду, позивачем так і не було доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України, факту протиправної поведінки відповідача, тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові. А здійснюючи захист порушених прав позивача, який вважає, що таке порушення завдано внаслідок протиправних дій відповідача, слід звертати увагу й на те, що здійснюючи захист прав однієї особи, підлягає з`ясуванню чи не будуть порушені права інших осіб, в тому числі відповідача. Наведене зумовлено тим, що підлягає встановленню факт протиправності саме дій особи, до якої пред`явлено позов. Позивач, пред`являючи позов до суду, не надала суду належних та допустимих доказів, якими б підтверджувались протиправність дій відповідача, а також заявлені позовні вимоги. Крім того, ст. 152 ЖК України передбачена можливість переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, які проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Згідно вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без проектно-дозвільних документів забороняється. Як зазначалось, у грудні 2017 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № КВ 061173052017 на об`єкт будівництва «Реконструкція індивідуального (садибного) житлового будинку, [ADDRESS] , замовник будівництва - фізична особа», а у жовтні 2019 року - декларація про готовність об`єкта до експлуатації за № КВ 141192770513 на об`єкт будівництва «Реконструкція індивідуального (садибного) житлового будинку, [ADDRESS] , замовник будівництва - фізична особа». (т. 2 а.с. 102-103, 121-129). Також, при зверненні до суду позивач вказувала про істотне порушення відповідачем будівельних норм і правил. Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. Разом з тим, матеріали справи не містять рішень спеціально уповноважених органів про наявність істотних порушень відповідачем будівельних норм і правил. У правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція винуватості заподіювача шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Надавши оцінку наведеним обставинам, суд надходить до висновку, що проведені відповідачем роботи не перебувають у причинному зв`язку між діями відповідача та витратами, що мають бути понесені позивачем на відновлювальні ремонтні роботи по житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 1 212 945 ,00 грн. Крім того, суд вважає, що вказаний розмір позивачем не доведений доказами в розрізі положень ст. ст. 76-80 ЦПК України. Суд, врахувавши наведене, надійшов до висновку, що внаслідок дій відповідача позивачу не спричинена матеріальна шкода. З огляду на викладене, приймаючи до уваги викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку у відмові в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави за подання позовної заяви судовий збір у сумі 9 605,00 грн., сплата якого була відстрочена судом ухвалою від 14.01.2019 року (т. 1 а.с. 55-56). На підставі викладеного,

Outcome: approved