Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У серпні 2019 р. позивач звернулася до суду з позовом, про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову вказує на те, що з 24 листопада 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . За рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2019 року, яке залишено в силі постановою Запорізького апеляційного суду від 26.06.2019р., шлюб між ними було розірвано. Через постійні сімейні конфлікти, які провокував відповідач, та які негативно впливали на неї та їхнього сина, спільне проживання з відповідачем стало неможливим, тому позивач переїхала разом із дитиною проживати до своєї матері. Дитина наразі зареєстрована і проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Позивач має постійну роботу, піклується про стан здоров`я дитини, її фізичний та духовний розвиток, дитина відвідує танцювальний гурток, забезпечує її харчуванням, одягом. Відповідач сплачує своєчасно та у повному обсязі аліменти на утримання сина та має можливість вільно зустрічатися та спілкуватися з сином. З метою уникнення подальших непорозумінь щодо визначення місця проживання дитини та можливості виїжджати з дитиною за кордон, просила визначити місця проживання дитини разом з матір`ю. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 30.08.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості\~ третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради (а.с.25,26). Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 24.09.2019 року підготовче провадження\~у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи служба у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про визначення місця проживання дитини, закрито. Призначено справу до судового розгляду (а.с.48,49). Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Судові повістки за вказаною у позовній заяві адресою і за адресою, повідомленою відповідачем в заяві від 03.09.2019р. ( а.с.40), не отримує. Конверти повертаються з відмітками «відсутність адресата», «за закінченням встановленого строку зберігання». Про дату, час і місце розгляду справи відповідача було повідомлено шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті Бердянського міськрайонного суду та шляхом смс-повістки. Причини неявки відповідач суду не повідомив. 8.09.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому він вказує на те, що позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованими та передчасними, оскільки мотивовані уникненням подальших непорозумінь щодо визначення місця проживання дитини та можливістю виїжджати з нею за кордон. Законодавством передбачено звернення до суду лише у разі порушення права. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (правова позиція, викладена в постанові Верхового суду від 03.09.2014 року по справі № 6-84 цс14). Порушення прав позивачки ніякими доказами не підтверджується, навіть у позовній заяві [PERSON] не наведено жодного доводу на порушення її прав. З тексту позовної заяви вбачається, що єдиною підставою для її подання є необхідність визначення місця проживання дитини для майбутнього виїзду з нею за кордон. Відповідач готовий всіляко сприяти реалізації всіх без виключення прав, свобод та законних інтересів власної дитини, і вирішення проблемних питань в позасудовому порядку в спосіб, передбачений чинним законодавством України. Крім того, позивач не зверталася до нього з якимось подібним питанням у позасудовому порядку. Жодного спору щодо визначення місця проживання сина не існує і не існувало. Дитина зареєстрована та проживає разом з матір`ю, будь-які заперечення з цього приводу у нього відсутні. Просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Позивач подала відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначила, що підтвердження місця проживання дитини здійснюється у два способи: через суд або орган опіки та піклування. Тобто, законодавець не обмежує сторони у виборі органу влади, рішенням якого буде підтверджуватися місце проживання дитини. Це є правом і вільним вибором особи, яка звертається із заявою (позовом) про підтвердження місця проживання дитини. Той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі (ч. 5 ст. 157 СК України). Крім того, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у справі № 310/10978/18 від 04.01.2019р. встановлено, що [PERSON] вчиняє щодо своєї дружини (наразі колишньої дружини) [PERSON] домашнє насильство, яке виражається у здійсненні щодо неї психологічного насильства у вигляді направлення смс-повідомлень, які містять погрози застосування фізичного та психологічного насильства. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Метою звернення до суду із вимогою щодо підтвердження місця проживання малолітнього [PERSON] , 2014 року народження є вирішення питання щодо можливості вільного виїзду позивачки з дитиною за межі України, шляхом надсилання відповідачу рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, як того вимагає ч. 5 ст. 157 СК України, без додаткового звернення до відповідача та особистого спілкування з ним із проханням щоразу надати дозвіл на виїзд із дитиною за кордон. Оскільки дитина займається у танцювальному гуртку і приймає участь у змаганнях, які можуть проходити, в тому числі і за межами України. Суду додатково пояснила, що на теперішній час дитина проживає разом з нею, зареєстрована за її адресою. Відповідач на контакт з нею не виходить, неодноразово забирав дитину з дитячого садка без її відома, постійно погрожує їй позбавити її батьківських прав та забрати сина, погрожує скаргами до органу опіки та піклування. Посилаючись на ст.157 СК України просила визначити місце проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Представник органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради Запорізької області Калініченко Ю.В. суду пояснила, що відповідач на засідання комісії двічі не з`явився, хоча в телефонній розмові обіцяв прийти, на контакт не виходить. Комісією 17.10.2019р. було проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , за результатами якого було складено акт обстеження. Також проведено бесіду із дитиною, в ході якої [PERSON] розповів, що проживає з мамою, бабусею і дідусем, відвідує дитячий садок, гурток танців, готується до школи. На гуртки водить його і забирає мама. Папу бачив давно, але папа часто дзвонить йому, дарує подарунки. Представник органу опіки та піклування посилаючись на висновок органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради від 03.12.2019 року, вважає доцільним визначити місце проживання дитини з матір`ю. Вислухавши пояснення учасників справ, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив таке. [PERSON] та [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2017 року (а.с.7). Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 26.02.2019р. шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.9,10). Постановою Запорізького апеляційного суду від 26.06.2019р., рішення Бердянського міськрайонного суду від 26.02.2019р. залишено без змін.(а.с.11.12). В період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Під час розгляду справи судом встановлено і не заперечувалося сторонами, що після припинення шлюбних відносин дитина залишилася проживати з матір`ю. Як зазначає позивач, з 16 квітня 2018 року вона разом з дитиною переїхала проживати за адресою своєї реєстрації: [ADDRESS] . Відповідно до довідки КП «Житлосервіс-2А» №500 від 04.03.2019р. позивач разом з дитиною [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .(а.с.16). Згідно з судовим наказом Бердянського міськрайонного суду від 26.07.2018 року з відповідача на її користь на утримання дитини були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.15). Аліменти відповідач сплачує щомісячно. З акту обстеження умов проживання дитини за адресою [ADDRESS] видно, що в квартирі створено належні умови для проживання дитини. Згідно з довідкою ТОВ «Торговий дім «ТоргАгроСервіс» №08/08/2019 від 08.08.2019р. [PERSON] працює на підприємстві на посаді менеджера зі збуту. Загальна сума її доходу за період з 01.02.2019р. по 31.07.2019р. становить 25562,22 грн. (а.с.17). Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За приписами ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, не має заборгованості зі сплати аліментів, звертається рекомендованим листом із повідомленням про вручення до того з батьків, з яким проживає дитина, за наданням згоди на виїзд дитини за межі України з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі в складі організованої групи дітей. Згідно із ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 04.01.2019р. видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] . Встановлено наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , та покладено на нього строком на 3 (три) місяці наступні обов`язки: - заборона наближатися на відстань ближче 100 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , [INFO] ; - заборона вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. В задоволенні решти вимог, викладених в заяві, відмовлено. З пояснень позивачки встановлено, що відповідач продовжує надсилати їй смс-повідомлення погрозливого характеру. Тобто відносини між позивачем і відповідачем на час розгляду справи залишаються напруженими. Орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради надав суду висновок №01-2734/47/1 від 03.12.2019р про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю, оскільки станом на теперішній час малолітня дитина постійно проживає з матір`ю, яка повністю здійснює виховання дитини, доглядає сина, утримує його, піклується його здоров`ям, навчанням, бере участь у духовному та фізичному розвиткові. Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що в інтересах малолітнього [PERSON] необхідно визначити місце його проживання з матір`ю [PERSON] . Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача необхідно\~стягнути документально\~підтверджені судові\~витрати у\~сумі 768,40\~грн.

Outcome: approved