Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 11 серпня 2008 року виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~32. В обґрунтування позову зазначала, що з 11 серпня 2008 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося, через різні погляди на шлюб та сімю, права та обовязки чоловіка і жінки у шлюбі. Між ними втрачені почуття любові та довіри. Подружніх відносин вони фактично не підтримують з вересня 2017 року, спільне господарство не ведуть, з цього часу проживають окремо. Подальше збереження шлюбу є неможливими та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ спільного майна подружжя між ними не існує. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, час на примирення просила не надавати. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 11 серпня 2008 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~32. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з вересня 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved