Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У серпні 2015р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 21.08.2010р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов'язань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором б/н від 21.08.2010р. в розмірі 24368,96грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,69грн. Представник ПАТ КБ «Приват Банк» діючий за довіреністю від 25.10.2012р., в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності в порядку заочного провадження, у зв'язку з неявкою відповідача в судові засідання (а.с.2,36). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.48,50). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» є юридичною особою, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.39). Судом встановлено, що 21.08.2010р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти (а.с.9-34). Відповідно до умов кредитного договору, договір складається з заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг. Судом встановлено, що банк свої зобов'язання за кредитним договором б/н від 21.08.2010р. виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов'язань ухиляється. Через невиконання зобов'язань за кредитним договором б/н від 21.08.2010р. у відповідача станом на 31.05.2015р. склалася заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» в сумі 24368,96грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 16726,73грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 5723,22грн., заборгованості за пенею та комісією - 282,39грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00грн., штрафу (процентна ставка) - 1136,62грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору б/н від 21.08.2010р. (а.с.5-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 243,69грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.40).

Outcome: approved