Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

у серпні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що наказом від 30.05.2014 року, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України її було звільнено з посади адміністратора Товариства з обмеженою відповідальністю «Гєлліос ЛТД» (надалі - ТОВ «Гєлліос ЛТД»). При звільненні їй не було виплачено грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 1 919, 63 грн. та середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку, що загалом складає 13 730, 01 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд стягнути з ТОВ «Гєлліос ЛТД» на свою користь заборгованість та середній заробіток за час затримки розрахунку в загальному розмірі 13 730, 01 грн. з урахуванням індексації. 12.11.2014 року [PERSON] збільшила розмір позовних вимог. Зазначила, що за період з 23.02.2012 року по 30.05.2012 року працювала на посаді адміністратора у ТОВ «Гєлліос» ЛТД. Просила суд стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку у сумі 2 129, 12 грн. та середній заробіток у розмірі 20 758, 92 грн. При звільненні позивачці не виплачено грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку за 16 календарних днів, що становить 2 129, 12 грн. Середньоденний заробіток [PERSON] у ТОВ «Гєлліос ЛТД» складає 133, 07 грн., отже відповідно до здійснених позивачкою розрахунків розмір середнього заробітку за час затримки виплати грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку становить 20 758, 92 грн. (133,07 гр./середній заробіток за день /*156 днів/період затримки з 01.06.2014 року по 03.11.2014 року) Позивачка в судове засідання не з'явилась. До початку розгляду справи надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність. Зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне, З 23.02.2012 року по 30.05.2014 року [PERSON] працювала на посаді адміністратора у ТОВ «Гєлліос ЛТД», що вбачається із копії трудової книжки (а.с. 4), наказу № 62-К від 30.05.2014 року, згідно ч. 2 якого наказано бухгалтерії зробити остаточний розрахунок і виплатити компенсацію за невикористану щорічну відпустку (16 календарних днів) за період роботи з 23.02.2012 року по 30.05.2014 року відповідно до чинного законодавства. Згідно копії довідки про середню заробітну плату [PERSON] підтверджується, що за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року позивачці нараховано заробітну плату у розмірі 24 085, 19 грн. (а.с. 21), її середньоденна заробітна плата складає 133, 07 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткові відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про відпустки» обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним позивачкою факт невиплати компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 16 календарних днів, за період роботи з 23.02.2012 року по 30.05.2014 року. Отже у розрахунку із: суми середньоденного заробітку у розмірі 133, 07 грн. * на 16 календарних дні невикористаної відпустки сума грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку становить 2 129, 12 грн. Крім того, оскільки відповідачем допущено прострочення у 156 днів, враховуючи, що розмір середнього заробітку позивачки становить 133, 07 грн. грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку становить 20 758, 92 грн. у розрахунку: 133, 07 грн.*156 днів. Суд, повно та всебічно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] як законного та обґрунтованого. Згідно ст. 88 ЦПК України з ТОВ «Гєлліос ЛТД» підлягає стягненню судовий збі у розмірі 243, 60 грн. в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: partial