Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

У січні 2020 року позивач [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про розірвання шлюбу зареєстрованого 10.07.1999 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 769. Позивач вказує, що останнім часом сімейне життя між ним та відповідачкою погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, втратили почуття любові, сімейне життя із відповідачкою не склалось через різні погляди на шлюб. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від вказаного шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідачка через канцелярію суду подала заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила суд проводити розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 10.07.1999 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 769. Від вказаного шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачкою не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч. 1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім`ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить його інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо розірвання шлюбу підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 840,80 грн. на користь держави. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved