overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 червня 2017 року. Від спільного проживання дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який через місяць після одруження став зловживати алкоголем, внаслідок чого між ними стали виникати часті сварки, в ході яких відповідач ображав її, нерідко застосовуючи фізичну силу. В результаті вона перестала поважати відповідача, втратила до нього довіру. 10 вересня 2017 року вона вигнала відповідача з дому, він покинув сім'ю та переїхав проживати до своїх батьків. З того часу вони разом не проживають жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився також, належним чином повідомлений про час розгляду справи через Коломийську виправну колонію, де відбуває покарання за вироком суду. Відзив чи пояснення по суті позову суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить змінити їй теперішнє прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору та витрат на правову допомогу, які просить віднести за її рахунок. Тому підстав для їх стягнення з відповідача у суду нема.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, залишити проживати з нею дітей. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 січня 2010 року. Від спільного проживання мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Відповідач зловживає алкогольними напоями, що є причиною сварок та конфліктів. Вважає, що такі обставини, зокрема відсутність спільних інтересів, призвели до втрати любові та поваги між ними. З липня 2019 року вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засіданні не прибула, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не прибув також, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копієями свідоцтв про народження дітей (а. с. 7, 8). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім`ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить не змінювати її прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Спір про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, тому неповнолітніх дочку і сина слід залишити на проживання з матір`ю. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 840 гривень 60 копійок та на правову допомогу в розмірі 1300 гривень, які з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, залишити проживати з нею неповнолітню дитину. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 січня 2016 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Вони мають різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем. Вважає, що такі обставини призвели до втрати любові та поваги між ними. На даний час вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не прибула, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не прибув, направив суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності за станом його здоров`я, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе судове справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно змісту ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім`ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить її прізвище не змінювати, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, тому неповнолітнього сина слід залишити на проживання з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 квітня 2011 року. Від спільного проживання дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Вони мають різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем. Вважає, що такі обставини призвели до втрати любові та поваги між ними. На даний час вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не прибула, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не прибув, направив суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе судове справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно змісту ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім`ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить її прізвище не змінювати, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13 серпня 2018 року. Від спільного проживання дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Вони мають різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем. Вважає, що такі обставини призвели до втрати любові та поваги між ними. У серпні 2020 року вона покинула відповідача та перейшла проживати до своїх батьків у с. Петранка. З того часу вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не прибула, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що повністю підтримує вимогу позивачки про розірвання шлюбу. Вважає, що причиною розпаду сім`ї є негативна поведінка позивачки, яка зраджує йому у подружній вірності, має іншого чоловіка, тому покинула його та перейшла жити до своїх батьків. Він та його родина любили її, у всьому підтримували, але зважаючи на такі обставини, він не жаліє за нею. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно змісту ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім`ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить її прізвище не змінювати, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20 квітня 2017 року. Від спільного проживання дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Після одруження вони тривалий час працювали за кордоном і вона має намір переїхати туди на постійне місце проживання, однак відповідач бажає проживати на Україні в Івано-Франківській області. Крім того, відповідач наполягає на народженні дитини, а вона вважає себе не готовою для цього. Вважає, що такі обставини, зокрема відсутність спільних інтересів, призвели до втрати любові та поваги між ними. Протягом тривалого часу вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засіданні не прибула, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що більше року з позивачкою не підтримує сімейних стосунків, а тому настоює на розірванні шлюбу. Вислухавши відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу у них дітей нема. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім`ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить не змінювати її прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01 жовтня 1977 року. Від спільного проживання мають двох дітей, які на даний час повнолітні. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживає спиртними напоями та застосовує відносно неї фізичне насилля, сім`ю матеріально не утримує. У зв`язку з цим вона втратила до нього довіру та повагу. На даний час вони жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не прибула, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач також подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечиує. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно змісту ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім`ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 грудня 2004 року. Від спільного проживання мають двоє неповнолітніх дітей. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Крім того, у них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сімї. З 2013 року вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивачка позов підтримує, відповідач визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі у них народилося двоє дочок: Діана, [INFO] та Віталіна, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 6,7). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved