Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство Кредит [PERSON] (далі [PERSON] або ПАТ\~Кредит [PERSON]) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №\~00012-CL-000000000004 від 21 серпня 2008 року в розмірі 307359 грн. 67 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 21 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Кредит [PERSON] (далі також [PERSON]), правонаступником якого є позивач ПАТ\~Кредит [PERSON], і [PERSON] (далі Позичальник, Клієнт) укладено договір про надання споживчого кредиту №\~00012-СL-000000000004 (далі кредитний договір), за умовами якого [PERSON] надав Позичальнику споживчий кредит у розмірі 26333,63 доларів США, строком користування 84 місяці, зі сплатою процентів у розмірі 11,9\~% річних, а Позичальник зобовязувалася повернути Банку кредит, сплатити проценти за його користування та виконати усі інші зобовязання за цим договором. Банк свої зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши на рахунок відповідача [PERSON] вказану вище суму грошових коштів, що підтверджується випискою по особовому рахунку. 06 травня 2014 року ПАТ\~Кредит [PERSON] і [PERSON] уклали додатковий договір №\~2 до цього кредитного договору, якою визначили суму заборгованості за кредитним договором на день укладення даного додаткового договору в розмірі 13700,32 доларів США. Також 06 травня 2014 року між ПАТ\~Кредит [PERSON] і [PERSON] (далі Поручитель) було укладено договір поруки №\~00012-СL-000000000004/П, за умовами якого вона зобовязалася відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Позичальником своїх зобовязань за кредитним договором і додатковими договорами до нього. Згідно із цим договором відповідачі відповідають перед Банком як солідарні боржники. Однак, своїх зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконує, у передбачені договором строки сплату заборгованості вона не здійснює. 12 березня 2015 року [PERSON] направляв відповідачам вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, проте цих вимог вони не виконали. Станом на 27 квітня 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед Банком за кредитним договором складає 13689,86 доларів США, що за курсом Національного банку України на вказану дату становить 307359 грн. 67 коп., з яких: 243741 грн. 86 коп. сума основного боргу, 46056 грн. 82 коп. сума простроченого основного боргу, 1691 грн. 95 коп. нараховані проценти, 13464 грн. 69 коп. прострочені проценти та 2404 грн. 34 коп. нарахована пеня. 03 липня 2015 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ\~Кредит [PERSON] щодо солідарного стягнення із відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором у вказаному розмірі в сумі 307359 грн. 67 коп. Однак, 03 листопада 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у видачі Банкові виконавчого листа на підставі зазначеного рішення третейського суду відмовлено, що згідно із ч. 4 ст. 38911 ЦПК України є підставою для вирішення спору між сторонами в загальному порядку. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] у суді позов підтримали, надали аналогічні пояснення, просили суд позовні вимоги Банку задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у суді позов не визнав, проти його задоволення заперечував, посилаючись на те, що при укладенні кредитного договору було порушено права споживача, оскільки Банком не надано Позичальникові всієї інформації щодо умов кредитування та сукупної вартості кредиту. Вважає, що свої зобовязання за кредитним договором від 21 серпня 2008 року [PERSON] виконала повністю, оскільки у рахунок погашення кредитної заборгованості нею сплачено більше 300000 грн. Надана у доларах США відповідачу сума кредиту у гривнях на момент його надання за курсом Національного банку України складала 127454 грн. 77 коп., що набагато менше, ніж сплачено. Просив у задоволенні позову ПАТ\~Кредит [PERSON] відмовити повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 21 серпня 2008 року ЗАТ\~Кредит [PERSON], правонаступником якого є позивач ПАТ\~Кредит [PERSON], з однієї сторони, [PERSON] (далі Клієнт) з другої сторони, і [PERSON] (далі Поручитель) з третьої сторони уклали договір про надання споживчого кредиту №\~00012-СL-000000000004. Згідно із п. п. 1.1, 1.11.4 кредитного договору [PERSON] відповідно до цього договору та Умов надання Банком споживчих кредитів для придбання транспортних засобів [PERSON] в кредит надав [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру споживчий кредит у розмірі 26333,63 доларів США, строком користування 84 місяці із кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом 21 серпня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,90\~% річних. За умовами п. п. 1.2, 1.4 цього договору кредит надавався для задоволення споживчих потреб Клієнта для придбання транспортного засобу легкового автомобіля марки Mitsubishi, модель Lancer, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 1.19 кредитного договору суми та строки погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань Позичальника за кожним платіжним періодом визначаються у Графіку платежів (Додаток №\~1), який є невідємною частиною цього договору. Орієнтовна сукупна вартість кредиту у вигляді реальної процентної ставки та суми абсолютного подорожчання кредиту наведені у Графіку платежів. Порядок погашення боргу визначений Умовами. У п. 1.17.2 кредитного договору передбачено, що Поручителі за цим договором поручаються та відповідають перед Банком у повному обсязі за виконання Клієнтом своїх зобовязань за договором, включаючи сплату суми боргу, процентів, неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором виконав, надав відповідачу [PERSON] кошти у визначеному договором розмірі в сумі 26333,63 доларів США. Цих обставин сторони у судовому засіданні не заперечували. 28 квітня 2009 року між Банком, [PERSON] і [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою п. 1.1 цього договору викладено в новій редакції, визначено, що залишок заборгованості за кредитом станом на дату укладення угоди становить 24874,64 доларів США, а термін погашення заборгованості за кредитом встановлено 96 місяців із кінцевим терміном 29 серпня 2016 року. 06 травня 2010 року ПАТ\~Кредит [PERSON], [PERSON] і [PERSON] уклали додатковий договір №\~1 до кредитного договору, яким п. 1.1 цього договору виклали в новій редакції, встановили, що залишок заборгованості за кредитом станом на дату укладення додаткового договору складає 24252,92 доларів США та визначили, що кредит наданий строком на 102 місяці із кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом 28 лютого 2017 року. 06 травня 2014 року між позивачем ПАТ\~Кредит [PERSON] і відповідачем [PERSON] укладено додатковий договір №\~2 до кредитного договору. У п. 1 додаткового договору №\~2 сторони в черговий раз виклали п. 1.1 кредитного договору в новій редакції, згідно із якою [PERSON] відповідно до кредитного договору та Умов надання ПАТ\~Кредит [PERSON] споживчих кредитів для придбання транспортних засобів [PERSON] в кредит надав [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання споживчий кредит у розмірі 26333,63 доларів США, залишок заборгованості по якому на дату підписання цього додаткового договору складає 13700,32 доларів США, а Клієнт зобовязується своєчасно та в повному обсязі повернути Банку одержану суму кредиту і сплатити проценти за користування ним, а також інші платежі на умовах та в порядку, передбачених Умовами надання кредиту та цим договором. Також, 06 травня 2014 року між позивачем ПАТ\~Кредит [PERSON] і відповідачем [PERSON] було укладено окремий договір поруки №\~00012-СL-000000000004/П. За умовами п. 2.1 договору поруки Поручитель зобовязувалася відповідати у повному обсязі перед Банком за своєчасне і повне виконання Клієнтом своїх грошових зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. 3.1 договору поруки у разі невиконання Клієнтом зобовязань у строки та на умовах, передбачених кредитним договором, Клієнт і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. Суд встановив, що у порушення п. 1.19 кредитного договору відповідач [PERSON] з грудня 2014 року своїх зобовязань за кредитним договором не виконує, погашення суми боргу не здійснює, проценти за користування кредитом не сплачує. Із розрахунку заборгованості видно, що станом на 27 квітня 2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ\~Кредит [PERSON] за кредитним договором складає 13689,86 доларів США, що за курсом Національного банку України на вказану дату становить 307359 грн. 67 коп., з яких: 243741 грн. 86 коп., що еквівалентно 10856,31 доларів США, сума основного боргу; 46056 грн. 82 коп., що еквівалентно 2051,38 доларів США, сума простроченого основного боргу; 1691 грн. 95 коп., що еквівалентно 75,36 доларів США, нараховані проценти; 13464 грн. 69 коп., що еквівалентно 599,72 доларів США, прострочені проценти та 2404 грн. 34 коп., що еквівалентно 107,09 доларів США, пеня за прострочені платежі. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України гривня. Грошове зобовязання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України гривні. У ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови №\~14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі вказав на те, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови №\~5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. За змістом положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За змістом ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч. 1 ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За змістом ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів повного виконання відповідачами [PERSON] і [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, зокрема погашення всієї суми наданого кредиту та сплати нарахованих процентів у валюті кредиту доларах США, судом не здобуто. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором від 21 серпня 2008 року належним чином не виконує з грудня 2014 року, а також те, що відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність за цим договором, суд дійшов висновку, що позов ПАТ\~Кредит [PERSON] ґрунтується на вимогах закону, тому на користь позивача у межах заявлених ним вимог із відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 307359 грн. 67 коп., що еквівалентно 13689,86 доларів США. Оскільки ПАТ\~Кредит [PERSON] заявило вимоги про стягнення із [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором не у доларах США, а у гривні, суд вважає, що на користь позивача із відповідачів у межах заявлених вимог достроково підлягає стягненню солідарно сума заборгованості за кредитним договором визначена Банком у гривні. Також згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідачів у рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі до суду цього позову судовий збір у розмірі 4610 грн. 40 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved