Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] , зареєстрований 18 липня 2009 року виконавчим комітетом Жденіївської селищної ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №\~4. В обґрунтування позову зазначав, що 18 липня 2009 року він та [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] року. Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, через відсутність між ними взаєморозуміння, протилежність поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони намагалися налагодити стосунки, проте це ніякого позитивного результату не дало. Із вересня 2017 року подружніх відносин вони не підтримують та проживають окремо. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності, час для примирення подружжя не надавати, позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просила суд розглянути справу за її відсутності, час для примирення подружжя не надавати, оскільки вони із вересня 2017 року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 18 липня 2009 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Жденіївської селищної ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №\~4. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] року. Суд встановив, що із вересня 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved