Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на ? астину на житловий будинок № 312 по вул. Центральній в с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння) від 22.05.1996 року, виданий на підставі рішення виконкому Дніпропетровської районної Ради народних депутатів № 14 від 25.01.1995 року та ? частину земельної ділянки площею 0,280 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,250 га, ведення підс. господарства площею 0,030 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 038331 за законом, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Миколаївка, вулиця Центральна, буд. 312. \~Позивач, та іі представник в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові. Відповідач у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції надала суду заяву, відповідно до якої в частині визначення часток та визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину земельної ділянки та житлового будинку за адресою: с. Миколаївка, вул. Центральна, 312 за позивачкою, просила прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства, а в частині зобов'язання Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції до зобов'язання зареєструвати за позивачкою право власності на майно - відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2005 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей виконкомом Орджонікідзевської сільської ради Дніпропетровського району дніпропетровської області 03 червня 2005 року, зроблено відповідний актовий запис за № 25. Для оформлення спадкових прав після померлої матері, [PERSON], з відповідними заявами про прийняття спадщини позивач разом з відповідачем [PERSON], звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 1587316, дата видачі 06.10.2005 року. [PERSON], відмовився від прийняття спадщини після померлої дружини, [PERSON], на користь позивача та відповідача в рівних долях, що підтверджується наявною заявою в матеріалах спадкової справи. Після смерті матері залишилося майно: у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Миколаївка, вул. Центральна, буд. 312, документ що встановлює право власності Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 22.05.1996 року, зареєстроване в Новомосковському бюро технічної інвентаризації, записано в реєстрову книгу № 133-6; земельної ділянки, що знаходиться за адресою: с. Миколаївка, вул. Центральна, 312, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, документ, що встановлює право власності Державний акт на право приватної власності на землю серія ДН № 038331. виданий 15 червня 1999 року, Орджонікідзевською сільською радою народних депутатів Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 164. Майно що залишилося у спадок після смерті [PERSON] було надбане у шлюбі з [PERSON], який помер 02 травня 2015 року, факт подружніх стосунків підтверджується Свідоцтвом про одруження Серія УІ-УР № 158809, про що в книзі актів громадянського стану про одруження 08 грудня 1963 року, зроблено відповідний актовий запис за № 51. Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що ще в 1990 році збудований житловий будинок № 312 що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Миколаївка, вул. Центральна, однак правовстановлюючі документи на домоволодіння спадкодавцем не оформлялись. З аналізу положень Конституції України та ЦК України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. Крім того, з листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-19-5376 від 30.07.2012 року «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів» видно, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На теперішній час є чинним Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року № 91, в редакції від 13.06.2012 року. Згідно з п.1.1, п.3.1 Порядку передбачається прийняття в експлуатацію усіх закінчених будівництвом об'єктів, збудованих до 31.12.2009 року без дозволу на виконання будівельних робіт, заяви про прийняття в експлуатацію яких подано до 31.12.2012 року, за винятком закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них. За приписами абз.2 п.3.1 Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином, на час будівництва та завершення будівництва житлового будинку (згідно Технічного паспорту 1996 року), що є предметом спору, реєстрація права власності на нього не вимагалась. В свою чергу, в листі ВССУ № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» викладено наступну правову позицію: «Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення». Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен\~ з подружжя має рівні права володіння, користування і розпоряджання цим майном. Відповідно до ст. 63 СК України, чоловік та дружина мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, їх частки визнаються рівними. Оскільки\~ житловий\~ будинок\~ з\~ господарськими будівлями та спорудами подружжя [PERSON] будували разом за сумісні кошти, у шлюбі, то кожному з подружжя належить по 1/2 частині даного садового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Отже, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами\~ були\~ спільною\~ сумісною\~ власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], тобто їх частки у цьому майні були рівними по 1/2 частці у кожному з подружжя.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Тому спадщина після смерті [PERSON] відкрилася на ? частину житловий будинок № 312 по вул. Центральній в с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області та ? частину земельної ділянки площею 0,280 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,250 га, ведення підс. господарства площею 0,030 га, розташованої за вищевказаною адресою. Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння) від 22.05.1996 року, виданий на підставі рішення виконкому Дніпропетровської районної Ради народних депутатів № 14 від 25.01.1995 року, житловий будинок № 312 по вул. Центральній в с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, належав [PERSON]. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності никається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлій 02 червня 2005 року [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельна ділянка. За життя спадкодавець не зареєстрував належне йому право власності на майно, у звязку з чим позивачка не мають можливості скористатися належним їм правом на отримання спадщини. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів.\~\~ Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач вступили в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцями за законом, право власності спадкодавця [PERSON] не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України, а згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав на житловий будинок та земельну ділянку у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на 1/4 частину на житловий будинок № 312 по вул. Центральній в с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння) від 22.05.1996 року, виданий на підставі рішення виконкому Дніпропетровської районної Ради народних депутатів № 14 від 25.01.1995 року та ? частину земельної ділянки площею 0,280 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,250 га, ведення підс. господарства площею 0,030 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 038331 за законом, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Миколаївка, вулиця Центральна, буд. 312. На підставі викладеного,

Outcome: partial