Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

у серпні 2018 року до Машівського районного суду Полтавської області з Карлівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2010 року, мають неповнолітнього сина - [PERSON], 2013 р.н., та доньку - [PERSON], 2017 р.н. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, вони не можуть знайти спільної мови, шлюбні відносини припинені з 2017 року. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу не можливе. У зв`язку з наведеним просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.24), відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 25). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст. 200 ч. 4, ст. 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 16 липня 2010 року зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8,9). Згідно довідки виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області № 2314 від 08.06.2018 р. [PERSON] - позивач по справі, зареєстрована в [ADDRESS], та має такий склад сім ї: чоловік - [PERSON], 1983 р.н., син - [PERSON], 2013 р.н., донька - [PERSON], 2017 р.н. (а.с. 10). За повідомленням виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області № 06-21/1555 від 27.08.2018 р. [PERSON], відповідач по справі, зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони не можуть знайти спільної мови та не проживають разом з 2017 року, що свідчить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити - [PERSON], оскільки при реєстрації шлюбу вона його не змінювала. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов задоволено, а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір. Разом з тим, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст. 142 ЦПК України, позивачу слід повернути судовий збір в сумі 352,40 грн. з державного бюджету та стягнути з відповідача на її користь 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved