overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з відповідачкою знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2012 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 223. Від цього шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачкою. На протязі останніх 2 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач просить шлюб розірвати. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідачка проти позову не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 жовтня 2012 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.7). Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], (а.с.9). Донька мешкає з відповідачкою. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 9 січня 1999 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 6. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними почали погіршуватися з липня 2015 року, а 1 січня 2016 року припинилися остаточно. Відповідачка повідомила, що вона йде до іншого чоловіка, зібрала речі та виїхала. Він намагався відновити стосунки з дружиною заради спасіння родини, але марно. На підставі наведеного просив шлюб з відповідачкою розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідачка та її представник позов визнали повністю. Визнання позову не суперечить закону, на порушує права, свободи та інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалено рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 9 січня 1999 року, про що 9 січня 1999 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану складено відповідний актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з липня 2015 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало створення відповідачкою іншої родини. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками. Примирення між сторонами неможливе та недоречне. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить к висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30 листопада 2012 року уклав шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, було зроблено актовий запис під № 281. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина залишається жити з матірю. Спільне життя з відповідачем не склалося. На підставі постійних взаємних образ, ігнорування та повного взаємного непорозуміння, відсутності взаємних інтересів та спільної цілі, шлюбні відносини між ними припинилися майже рік тому. З того часу кожен з них мешкає окремо один від одного та живе власним життям. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу немає сенсу та суперечить їхнім інтересам. Позивач просить шлюб розірвати. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідачка проти позову не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 листопада 2012 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.8). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків майже рік, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 24 липня 2010 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 24 липня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 24 липня 2010 року актовий запис № 481 (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с. 9). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 19 серпня 2011 року між відповідачем та ТОВ «ДЖЕРМАН МОТОРЗ» було укладено кредитний договір № 366-КД, згідно умов якого Боржнику було надано кредит у розмірі 609 000 дол. США, зі сплатою процентів за ставкою 7% річних, строком до 15 лютого 2013 року. Вказав, що в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ним та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» були укладені наступні договори, а саме: - договір поруки № 375-П від 19.08.2011 року, згідно якого позивач прийняв на себе зобов'язання відповідати перед відповідачем в повному обсязі за виконання зобов'язань боржником за Кредитним договором; - договір застави майнових прав №371-ЗМП, відповідно до якого позивач передав відповідачу в заставу грошові кошти у розмірі 16 000 дол. США, що розміщені на депозитному рахунку [NUMBER], які належать йому за договором банківського [NUMBER] від 19.08.2011 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «ДЖЕРМАН МОТОРЗ»; - договір № 374-ЗМП застави майнових прав за депозитним договором від 22.08.2011 року, відповідно до якого позивач передав в заставу банку майнові права на грошові кошти в розмірі 625 000 дол. США, що розміщені за договором банківського вкладу (депозиту) № 12361958 від 22.08.2011 року. Позивач зауважив, що 22 серпня 2011 року між ним та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до договору банківського вкладу № 374-ЗМП, згідно якої, строк розміщення вкладу встановлено з 22.08.2011 року до настання в тому числі однієї з таких подій - на 4 (четвертий) банківський день за днем порушення ТОВ «ДЖЕРМАН МОТОРЗ» строку виконання будь-якого з боргових зобов'язань за Кредитним договором (включаючи цей день). Зазначив, що листом від 22.04.2013 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» повідомив його, що з вересня 2012 року ТОВ «ДЖЕРМАН МОТОРЗ» несвоєчасно сплачував нараховані проценти по кредиту, а тому у зв'язку з невиконанням зобов'язань ТОВ «ДЖЕРМАН МОТОРЗ» відповідач

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 25 грудня 2011 року в с.Олександрівка Томашпільського району Вінницької області померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3,9795 га розташована на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області .Позивач є спадкоємцем за заповітом . Однак позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, так як перебував за межами України на роботі , просить суд позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи по суті у його відсутності , позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити. Від Олександрівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи по суті у відсутності представника останньої, відповідач позов визнає, не заперечує в його задоволенні. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 25 грудня 2011 року в с.Олександрівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] .Після смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,9795 га розташовану на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцем за заповітом [PERSON] є її син [PERSON]. Нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом позивачу відмовлено в зв»язку з пропуском шестимісячного строку подання нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини. Звертаючись із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, [PERSON], як на поважну причину пропущення цього строку послався на перебування за кордоном . Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, слід погодитися з доводами позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини з вищенаведених у рішенні підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 26 грудня 2010 року в с.Олександрівка Томашпільського району Вінницької області помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4,3016 га розташована на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області .Позивач є спадкоємцем за заповітом . Однак позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, так як перебував за межами України на роботі , просить суд позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи по суті у його відсутності , позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити. Від Олександрівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи по суті у відсутності представника останньої, відповідач позов визнає, не заперечує в його задоволенні. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26 грудня 2010 року в с.Олександрівка Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] .Після смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,3016 га розташовану на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцем за заповітом [PERSON] є його син [PERSON]. Нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом позивачу відмовлено в зв»язку з пропуском шестимісячного строку подання нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини. Звертаючись із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, [PERSON], як на поважну причину пропущення цього строку послався на перебування за кордоном . Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, слід погодитися з доводами позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини з вищенаведених у рішенні підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 04 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 676. В обґрунтування позову зазначав, що з 04 жовтня 2008 року він перебуває у шлюбі із [PERSON] Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Через різні характери та погляди на сімейне життя між ними постійно виникають сварки і суперечки. Майже чотири місяці подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вважає спільне життя з відповідачем неможливим, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов визнає, проти розірвання шлюбу вона не заперечує, просила розглянути справу за її відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 04 жовтня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 676. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що на момент подачі позову сторони чотири місяці подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 вересня 1997 року з відповідачкою зареєстрували шлюб. У сторін спільних дітей немає. Спільне життя сторін не склалось. З травня 1998 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні відносини не підтримують. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлений належним чином відповідно до положень ч. 8 ст. 76 ЦПК України, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Оскільки відповідачка, яка належним чином повідомлена і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності в судове засідання не з'явилась, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти винесення у справі заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] у цій справі поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. У судовому засіданні [PERSON] просив не вирішувати судом питання про розподіл понесених ним судових витрат. Беручи до уваги принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, суд уважає залишити за позивачем понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 8 червня 1997 року у виконавчому комітеті Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області зареєстрували шлюб. Від спільного проживання в сторін народилися діти, а саме донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, подружніх стосунків сторони не підтримують, сім'я фактично розпалася. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак направив на адресу суду заяву згідно якої справу просить розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву згідно якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. В зв'язку з відсутністю сторін судове засідання проводиться без повної фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів фіксації, відповідно до положень ст. 197 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved