overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дитину, після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 листопада 1991 року. Від спільного подружнього життя мають троє дітей, з них одну неповнолітню. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані влаштовує сварки та скандали, в ході яких нерідко бє її. Крім того, у них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. На даний час, вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згідний, однак вважає, що причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка позивачки, яка має неврівноважений характер, часто безпричинно влаштовує сварки. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дитину, після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та уточнила, просить при реєстрації розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 жовтня 2014 року. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. У них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що призвело до фактичного розпаду сім»ї. Коли синові був один місяць чоловік залишив її і перейшов жити до своєї матері. На даний час, вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Відповідач у судове засідання не зявився, про час розгляду справи у встановленому законом порядку був повідомлений. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивачка. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 7). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить замінити їй прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Дитина живе з матір»ю і спір з приводу місця її проживання між сторонами відсутній, а тому дитину необхідно залишити на виховання матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дитину, після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги уточнила, просить залишити їй дошлюбне прізвище та стягнути з відповідача половину судових витрат по справі та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 серпня 2003 року. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. У них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони більше п»яти років разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згідний, не заперечує що через відсутність взаєморозуміння спільно з позивачкою не живуть біля п»яти років. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка після розірвання шлюбу просить змінити їй теперішнє прізвище на дошлбюне. Зявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Дитину слід залишити проживати з матір»ю за взаємною згодою сторін. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору за подачу до суду позовної заяви в розмірі 551 гривні 20 копійок, половина яких підлягає стягненню з відповідача на її користь у зв'язку із задоволенням позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дитину, після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне. Cвої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 7 травня 2015 року. Від спільного подружнього життя мають одну малолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживає алкогольними напоями, не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, прилюдно ображає та принижує її. У нетверезому стані відповідач часто проявляє агресію до неї та до членів її сім'ї, погрожує фізичною розправою, з приводу чого вона зверталася за захистом у правоохоронні органи. Крім того у них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, через що між ними часто виникають скандали. На даний час, вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Сторони у судове засідання не з'явилися, направили суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивачка позов підтримує, просить постановити окрему ухвалу щодо її захисту від агресії відповідача. Відповідач позов визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення. Оскільки неповнолітній син сторін проживає з матір'ю, спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, то суд вважає за потрібне дитину залишити проживати з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дитину, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Cвої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29 січня 2002 року. Від спільного подружнього життя мають одну малолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який, не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, не займається вихованням дочки, зраджує їй у подружній вірності. Два роки тому відповідач покинув сімю, та разом з іншою жінкою виїхав з постійного місця проживання невідомо куди. З того часу вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Сторони у судове засідання не зявилися, позивачка направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи повідомленим про час розгляду справи через оголошення у засобах масової інформації у судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу подружжя мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення. Оскільки неповнолітня дочка сторін проживає з матір»ю, спір про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, то суд вважає за потрібне дитину залишити проживати з позивачкою

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дитину, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати та стягнути з відповідача судові втрати по справі. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала частково, просить не стягувати з відповідача судові витрати, оскільки він повернув їх добровільно та пояснимла, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 травня 2007 року. Від спільного подружнього життя мають одну малолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Відповідач перестав поважати її як дружину, ставиться до неї зневажливо та агресивно. Протягом останніх шести років вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згідний, не заперечує проти залишення дитини з матір»ю та залишення дружині теперішнього прізвища. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення. Оскільки неповнолітня дочка сторін проживає з матір'ю, спір про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, то суд вважає за потрібне дитину залишити проживати з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дитину, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 лютого 1998 року. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживає спиртними напоями, а перебуваючи у стані алкогольного спяніння влаштовує сварки та скандали, в ході яких ображає її та застосовує фізичне насильство. Відповідач перестав поважати її як дружину, ставиться до неї зневажливо та агресивно. Крім того, у них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сімї. На даний час вони, хоч і живуть в одній квартирі, жодних сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Відповідач у судове засідання не зявився повторно, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивачка. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу подружжя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 7). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення. Оскільки неповнолітній син сторін проживає з матірю, спір про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, то суд вважає за потрібне дитину залишити проживати з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, залишити проживати з нею дитину, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. У судовому засіданні свої позовні вимоги позивачка підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 травня 2012 року. Від спільного подружнього життя мають одну малолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Відповідач перестав поважати її як дружину, ставився до неї зневажливо та агресивно. Крім того, у них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сімї. Через агресивну поведінку чоловіка у червні 2016 року вона разом з дочкою покинула сімю та переїхала проживати до своїх батьків. З того часу вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Відповідач у судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений про час розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивачка. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved