Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] таким, що втратив вправо користування домоволодінням [ADDRESS], зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що вона є власником домоволодіння [ADDRESS], в якому зареєстрований її колишній чоловік - [PERSON]. На теперішній час [PERSON] не проживає та не сплачує з грудня 2008 року грошей за комунальні послуги, у зв'язку з чим вона вимушена самостійно сплачувати комунальні рахунки у надмірному ля неї розмірі та це створює їй перешкоди у оформлені субсидії за користування комунальними послугами. Її колишній чоловік майже десять років тому пішов з дому, де він зараз проживає та працює їй не відомо. В останній телефонній розмові з відповідачем, він повідомив її, що має нову сім'ю та роботу. Відповідач на прохання позивачки знятися з реєстрації категорично відмовився, Тому, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові та справи слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, та просив справу розглядати без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справи без їхньої участі та винести рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року про відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власницею домоволодіння [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 10 вересня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А., реєстраційний № 2-3109. Як вбачається з довідки про склад сім'ї від 2 серпня 2018 року, у вказаному домоволодінні окрім позивача зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Однак, відповідач [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS], не проживає з 2008 року, особистих речей за даною адресою не має, що підтверджується актами про не проживання від 16.07.2018 року, складеного сусідами будинку та головою квартального комітету. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], не проживає більше одного року у домоволодінні [ADDRESS] а тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Що стосується позовної вимоги [PERSON] стосовно зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] то вона задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак вимога позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку є передчасною, оскільки рішення суду щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування квартирою, є достатньою підставою для зняття його з реєстрації. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial