Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

У серпні 2019 р. позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.08.2002 року між нею - [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 715 зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбні відносини із відповідачем припиненні, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із неодноразовими непорозуміннями, різними поглядами на життя. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2019 р. відкрито провадження та призначено підготовче засідання у вказаній справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2019 р. підготовче провадження у справі - закрито та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся за встановленим місцем реєстрації, однак судову повістку повернуто до суду без вручення за закінченням строку зберігання, що на підставі ст. 128, 130 ЦПК України дають суду підстави прийти до висновку про його належне повідомлення. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справах, суд прийшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, щопідлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 715 (а.с. 6). Як зазначає позивач, поступово різне відношення до життя призвело до віддалення, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони втратили почуття любові, яке існувало. Збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача, відповідача та інтересам дитини. Згідно ст. ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дітей. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved