Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2) про відшкодування матеріальних збитків та компенсацію моральної шкоди. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 липня 2013 року [PERSON] придбала у фізичної особи-підприємця [PERSON] шафу-ліжко з механізмом трансформації вартістю 19900,00 грн. 12 липня 2013 року відповідач 1 здійснив доставку шафи-ліжка та його встановлення за адресою: [ADDRESS]. Шафу-ліжко було встановлено відповідачем 1 кріпильними елементами до цегляної стіни. 12 липня 2013 року позивач сплатив відповідачу 1 залишок вартості шафи-ліжка - 8400,00 грн. 28 листопада 2013 року шафа-ліжко зірвалася з кріплень на стіні та впала на позивача та [PERSON]. [PERSON] було госпіталізовано, а позивачу були завдані тілесні ушкодження. Крім того, було пошкоджено підлогу та меблі в квартирі позивача. 20 листопада 2014 року відповідач 1 отримав письмову вимогу позивача про відшкодування завданих збитків. Листом від 26 листопада 2014 року відповідач 1 повідомив, що відмовляється відшкодовувати завдані ним збитки. При цьому, згідно висновку від 03 грудня 2013 року дільничного інспектора міліції Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції Приходько С.В. - [PERSON] погодився на повернення коштів за пошкоджені меблі. Тому, позивач просив суд розірвати договір купівлі-продажу шафи-ліжка з механізмом трансформації вартістю 28300,00 грн., укладений 12 липня 2013 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON]; стягнути з відповідача 1 на користь позивача: 28300,00 грн. - вартість шафи-ліжка, 7888,50 грн. - вартості матраців, 4045,00 грн. - вартості пуфу, 13238,00 грн. - вартості дивану; стягнути з відповідача 1 на користь позивача 100000,00 грн. - компенсації моральної шкоди та 10000,00 грн. - витрати на оплату правової допомоги. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача 1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. До матеріалів справи долучено письмові пояснення. Суд, заслухавши пояснення, повно та всебічно дослідивши надані по справі докази, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 20.06.2013 року позивач зробив замовлення на виготовлення шафи-ліжка з механізмом трансформації, що підтверджується Нарядом-замовленням № 143 на виготовлення меблевої продукції (а.с.195, 1 том). 01 липня 2013 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (замовник) та громадянином [PERSON] (виконавець) було укладено Договір про надання послуг, відповідно до умов якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання зі встановлення та монтажу меблів, виготовлених замовником, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.2.1 договору, виконавець зобов`язується надавати послуги зі встановлення та монтажу меблів, згідно з стандартами та вимогами, які звичайно застосовуються до такого виду послуг, та відповідно до «Інструкції зі складання та монтажу меблів» (Додаток № 1) (а.с.142-143, 1 том). З матеріалів справи вбачається, що відповідач 1 звернувся до відповідача 2 з Заявкою щодо встановлення та монтажу меблів за Наряд-заказом № 143 від 26.06.2013 року за адресою: [ADDRESS]. Час прибуття на адресу 12.07.2013 року о 09:00 годині. Дану Заявку відповідач 2 отримав 10.07.2013 року (а.с.144, 1 том). Відповідно до Акту приймання - виконаних робіт від 12.07.2013 року додаток до Наряду-замовлення № 143, де зазначено, що відповідач 2 та позивач підписали цей акт про те, що у відповідності з нарядом-замовлення виріб виготовлено та встановлено з виконанням всіх вимог замовника, відповідно до наряду-замовлення і ескізів. Зі сторони замовника до комплектності меблів, якості виробів і робіт по установці претензій немає. Талон гарантійного обслуговування та інструкцію по експлуатації корпусних меблів замовник отримав (а.с.145, 1 том). Крім того, 12 липня 2013 року між відповідачами було підписано Акт здавання-приймання наданих послуг за Договором про надання послуг від 01.07.2013 року, де зазначено, що виконавець здав, а замовник прийняв послуги, надані виконавцем на виконання Договору про надання послуг від 01.07.2013 року, а саме послуги з встановлення та монтажу меблів (диван-ліжка) за Наряд-наказом № 143 від 20.06.2013 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.146, 1 том). Відповідно до пояснень позивача, викладених в позовній заяві, зазначено, що 28 листопада 2013 року шафа-ліжко зірвалася з кріплень на стіні та впала на позивача та [PERSON]. Згідно Висновку ДІМ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві капітана міліції Приходька С.В. від 03 грудня 2013 року за заявою [PERSON] з приводу того, що 28.11.2013 року о 00:30 год [ADDRESS] корпусне ліжко впало на її подругу, з якого вбачається, що під час проведення перевірки було встановлено, що в даному випадку питання які склалися між [PERSON] та ПП «Нізомов» носять цивільно-правовий характер (а.с.17-18, 1 том). З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача 1 з вимогою від 03 листопада 2014 року про відшкодування матеріальних збитків та компенсацію моральної шкоди (а.с.35-36, 1 том). В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на Висновок № ЕД-1-1-80/14 будівельно-технічного експертного дослідження, який складено експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» 29.04.2014 року, відповідно до якого, кріпильні елементи «Дюбель з ударним шурупом» та «Анкер рамний сталевий» для закріплення ліжка з механізмом трансформації підібрано та змонтовано у цегляну стіну приміщення квартири [ADDRESS] невірно. Витягування (вирив) кріпильних елементів зі стіни приміщення квартири [ADDRESS] та падіння ліжка спричинено невірним обранням виду кріпильного елементу, який не відповідає характеру дії навантаження, що прикладається, та недотриманням вимог і рекомендацій по виконанню робіт з монтажу; зокрема монтаж дюбелів та анкерів між цеглинами призвів до поступового збільшення необхідних для надійного закріплення отворів та відмови кріпильної системи (а.с.6-12, 1 том). Як вбачається із тексту Висновку № ЕД-1-1-80/14 будівельно-технічного експертного дослідження від 29.04.2014 року, за результатами візуально-інструментального обстеження, а також

Outcome: dismissed