Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить суд стягнути з відповідача на його користь заробітну плату у розмірі 30 000 гривень, моральну шкоду в розмірі 1000 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 1000 гривень, а також припинити правовідношення між ним та відповідачем з договором №ZP-STD-148 про надання зарплатної платіжної картки та виконання розрахунків за операціями з картками від 17.10.2011 року та за договором №ZP MEGA-18947 про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками від 17.01.2015 року. Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 17.10.2011 року та 17.01.2015 року між ним та ПАТ «[PERSON] Кредит» було укладено вищенаведені договори. Основним призначенням розрахункової платіжної картки є перерахунок заробітної плати з ТОВ «Гарантія», де він працює. ТОВ «Гарантія» з відповідачем уклали відповідний договір щодо перерахунку заробітної плати своїх працівників. З червня 2015 року відповідач всупереч вимогам вищевказаного договору та чинного законодавства України припинив видачу заробітної плати, чим залишив родину позивача без засобів існування. На його вимогу від 26.06.2015 року про видачу всіх належних йому коштів та закриття рахунку відповідач повідомив, тимчасова адміністрація, яка діє на даний час в банку не здійснює задоволення вимог вкладників та інших кредиторів. При цьому відповідач визнав, що ці обмеження не поширюються на договори банківського рахунку, який вони з відповідачем уклали. Позивач стверджує, що такі дії відповідача порушують умови договору, його майнові права, та що згідно з витягом по карткових рахункак відповідач зобовязаний повернути йому 20000 грн. та 10000 грн., але відмовляється це робити, що змусило його звернутись до суду. Також, позивач зазначає, що незаконні дії відповідача змусили його та членів родини відмовитися від задоволення своїх звичайних потреб, обмежити себе в поїздках до родичів та на відпочинок, викликали сімейні скандали та погіршили стосунки з родичами, а також інші негативні наслідки. Спричинену моральну шкоду він оцінює в 10000 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав частково, крім вимог про стягнення 30000 грн. від яких відмовився, пославшись на обставини викладені в позові. В звязку з цим суд постановив ухвалу від 02 листопада 2015 року про закриття провадження в даній цивільній справі в частині позовних вимог про стягнення заробітної плати в сумі 30000 гривень. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов частково підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено договір № ZP-STD-148 про надання зарплатної платіжної картки та виконання розрахунків за операціями з картками від 17.10.2011 року та договір №ZP MEGA-18947 про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками від 17.01.2015 року (а.с.5-10). Відповідно до умов пунктів 2.1 зазначених договорів ПАТ «[PERSON] Кредит» відкриває [PERSON] картковий рахунок\~ та надає\~ позивачу платіжну картку і ПІН-код до неї. За змістом п.2.1 відповідач виконує операції за розрахунками з Карткою. Згідно з наданою позивачем випискою по картковому рахунку № 26251091603001 від 26.06.2015 року на рахунку позивача, тарифна система МегаСвобода зарплатна, валюта рахунку UАН, рахувалось 20000 (а.с.15). Згідно з наданою позивачем випискою по картковому рахунку № 26254005135001 від 26.06.2015 року на рахунку позивача, тарифна система зарплатна стандарт, валюта рахунку UАН, рахувалось 10000 (а.с.16). З наданої позивачем копії заяв від 26.06.2015 вбачається, що позивач звернувся до керуючого Бориспільським відділенням ПАТ «[PERSON] Кредит», за місцем відкриття вкладу, з метою отримати всі належні йому кошти в розмірі 10000 гривень , які знаходяться на його особовому рахунку № 26254005135001 та закрити рахунок та кошти в розмірі 20000 гривень , які знаходяться на його особовому рахунку №26251091603001 та закрити рахунок (а.с.12,13). Листом від 13.07.2015 року за №39.3-01/194 відповідач в особі Бориспільського відділення ПАТ «[PERSON] Кредит» повідомив позивачу про запровадження тимчасової адміністрації у банку, а також, розяснено положення ч.5 та 6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також зазначено, що про час та порядок виплат за вищевказаними договорами буде повідомлено додатково на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 3 вказаної статті банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно з вимогами ч.1 ст.1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Відповідно до ч.3 вказаної статті банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. За змістом ч. 1 ст.1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Суд також враховує, що за змістом ч.1 ст.1075 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. При цьому відповідно до вимог ч.3 вказаної статті залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до пунктів 6.2 вищенаведених договорів будь-яка сторона вправі вимагати дострокового розірвання договору у випадках невиконання чи неналежного виконання іншою стороною умов договору. В цьому випадку сторона, яка бажає розірвати договір, за 45 календарних днів направляє іншій стороні відповідне письмове повідомлення. Враховуючи те, що позивач не прохав достроково розірвати договора, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed