Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від його заробітку щомісячно, починаючи з 1 січня 2017 року до досягнення дочкою повноліття. Рішення суду допустити до негайного виконання. Судові витрати покласти на відповідача. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них з відповідачем не склалось і на даний час шлюб між ними розірвано. Дитина проживає з нею і з часу розірвання шлюбу перебуває на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини хоч має таку можливість. Тому вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. В судове засідання відповідач не прибув, подав суду заяву в якій позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти з моменту подачі позову, просить справу заслухати у його відсутності. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України з постановленням заочного рішення.. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Копією рішення Рожнятівського районного суду від 26 жовтня 2016 року (а. с. 6) та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.11) підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітнього дочку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки і може сплачувати аліменти на утримання дочки, оскільки є працездатним. На переконання суду, відповідач за станом свого матеріального становища може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявлених позовних вимог. Позивачка просить стягувати аліменти з 1 січня 2017 року, однак звернулася до суду з даним позовом 21 квітня 2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а згідно ч. 2 цієї ж норми аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачка не надала суду будь-яких доказів про вживання нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому у задоволення вказаної позовної вимоги слід відмовити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 21 квітня 2017 року. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved