Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив звільнити майно з-під арешту. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 08.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № DZHCGK12330245, згідно з яким Позивач надав Відповідачу кредит в розмірі 73789,50 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач [PERSON] 08.08.2006 р. уклали договір іпотеки № DZHCGK12330245. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок № 65, загальна площа 47,40 квадратних метри, житлова площа 36,40 квадратних метри по вул. Садовій в смт Карнаухівка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. 02 серпня 2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська були задоволені в повному обсязі вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення набрало законної сили 13.08.2012 року. За цим судовим рішенням Позивачу надано право продажу будинку № 65 по вул. Садовій в смт Карнаухівка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області для задоволення вимог за кредитним договором № DZHCGK12330245 від 08.08.2006 року. Позивач є іпотеко держателем зазначеного предмету іпотеки. Власником будинку є [PERSON]. Однак, виконати рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ПАТ КБ «ПриватБанк» не має можливості, в зв'язку з тим, що 19.05.2015 року державним виконавцем Макаренко Д.С. Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження № 47589253 на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Тому представник Позивача просить звільнити з-під арешту, накладеного державним виконавцем Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції при примусовому виконанні ВП № 47589253 нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: будинку № 65, загальна площа 47,40 квадратних метри, житлова площа 36,40 квадратних метри по вул. Садовій в смт Карнаухівка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. В наданій до суду письмовій заяві, представник позивача просить суд розглянути справу без участі представника ПАТ «ПриватБанк», зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку завчасно, оскільки копії позовної заяви та повістки в дане судове засідання були надіслані відповідачу за місцем його проживання, причини неявки суду не відомі. Ніяких доказів, які вказували б на поважні причини неявки, відповідач до суду не надавав. Письмових чи будь-яких інших повідомлень по даній справі і про відношення до позову від зазначеного відповідача до суду не надійшло. Однак суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Третя особа в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту не заперечувала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання, відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права та вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Судом було встановлено, що 08.08.2006 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки № DZHCGK12330245. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок № 65, загальна площа 47,40 квадратних метри, житлова площа 36,40 квадратних метри по вул. Садовій в смт Карнаухівка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» № 4/5 від 15.12.1999 року, на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Договір іпотеки був укладений 08.08.2006 року, а постанова про накладення арешту була винесена 19.05.2015 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотеко держателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved