Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У серпні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до Уманського міськрайонного суду з позовом до ТОВ «Весна» про витребування безпідставно набутої земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди землі. Під час попереднього судового засідання представником позивача було подано заяву про зміну предмету позову, в якій просить визнати недійсним договір оренди землі від 20.11.2011 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON], посилається на те, що в 2011 році до неї звернувся представник ТОВ «Весна» з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки, яка належить їй на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 15.03.2002 року серії ЧР 15-20-184. З огляду на те, що вона та відповідач не домовилися з усіх істотних умов договору оренди землі, такий договір нею підписаний не був. Незважаючи на це, договір оренди належної їй земельної ділянки 20.11.2011 року був складений відповідачем, підписаний від імені позивачки невідомою особою та в подальшому зареєстрований міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Умань та Уманському районі Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.07.2012 року за № 712438414006085. Акт визначення меж земельної ділянки в натурі від 19.07.2012 року та Акт приймання-передачі об'єкта оренди від 19.07.2012 року, також нею підписані не були, а наявні в них підписи від її імені належать невідомій особі. Тому вважає, що існують правові підстави для визнання договору оренди землі від 20.11.2011 року, недійсним, оскільки відповідачем при укладенні договору не було дотримано вимог щодо її вільного волевиявлення при укладенні договору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що в липні 2013 року позивачка звернулася до відповідача з метою отримання інформації щодо терміну закінчення дії попереднього договору оренди землі, який був укладений між нею та ТОВ «Весна» в 2000 та 2006 роках. Позивачці було надано договір оренди землі від 2000 року та договір оренди землі від 2011 року, в зв'язку з чим вона і дізналася про наявність договору оренди землі від 20.11.2011 року. Після отримання договору позивачкою було виявлено, що даний договір був укладений без її згоди та підписи в договорі виконані не нею. Оскільки при укладенні договору між позивачем та відповідачем не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору оренди землі, тому просив суд задоволити позов в повному обсязі та визнати договір оренди землі не дійсним та стягнути з відповідача витрати на проведення експертизи та судові витрати. Представники відповідача позов не визнали та вказали, що документи по укладенню договору оренди землі від 20.11.2011 року оформленні належним чином. Договір оренди землі від 20.11.2011 року дійсний, виконується належним чином. За період на який укладено договір оренди [PERSON] одержувала зерно та грошові кошти згідно договору. [PERSON] знала про підписання договору, ніяких заяв про те, що вона не бажає передавати в оренду земельну ділянку, після закінчення дії договору оренди землі від 2006 року у 2010 році [PERSON] до ТОВ «Весна» не подавала, тому договір від 2006 року був фактично пролонгований. Просили відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, представників відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтверджені доказами та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено та досліджено в судовому засіданні, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 15-20-184 від 15 березня 2002 року зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 184-20, та присвоєно кадастровий номер 7124384100:02:000:0816, на підставі якого земельна ділянка площею 4,4227 га., яка розташована в межах Коржовослобідської сільської ради Уманського району Черкаської області, належить [PERSON]. Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 20 листопада 2011 року вищевказана земельна ділянка площею 4,4227 га передана в оренду ТОВ «Весна» строком на 5 років, до 20 листопада 2016 року. Договір зареєстровано в міськрайонному управлінні Держкомзему в м. Умані та Уманському районі Черкаської області 19.07.2012 року за № 712438414006085. Як зазначено позивачем в позовній заяві вона ні договору, ні акту визначення меж земельної ділянки, ні акту прийому -передачі не підписувала. Даний факт підтверджується і висновком судово-почеркознавчої експертизи № 2410/13-23, № 692/14-23 від 07.04.2014 року з якої вбачається, що підпис від імені [PERSON] на останній сторінці договору оренди землі від 20.11.2011 року в розділі «Реквізити сторін» нижче слів «Орендодавець» - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Крім того, підпис від імені [PERSON] в акті прийому - передачі земельної ділянки від 19.07.2012 року нижче слів «Орендодавець» - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 19.07.2012 року біля слів «Орендодавець» - виконаний також не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до положень ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір оренди укладається у письмовій формі, що передбачено ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі», і набуває чинності після його державної реєстрації, про що зазначено у ст. 18 Закону України «Про оренду землі». Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. Виходячи з викладеного, суд вважає, що вказаний договір оренди землі від 20.11.2011 року належним чином з власником укладений не був, волевиявлення власника, а саме [PERSON] також не було і підпис на договорі не її, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи № 2410/13-23, № 692/14-23 від 07.04.2014 року, тому ТОВ «Весна» користується земельною ділянкою без достатніх правових підстав в зв'язку з чим є всі підстави для визнання договору оренди землі недійсним. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з ТОВ «Весна» на користь позивачки [PERSON] судові витрати, а саме: 114 грн. 71 коп. судового збору, витрати на правову допомогу в сумі 2804 грн. 60 коп., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера №7 від 20.08.2013 року, № 9 від 16.05.2014 року, № 7 від 16.05.2014 року, а також підлягають стягненню витрати позивачки на проведення експертизи в сумі 2368 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 50 від 26.03.20114 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved