Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 29 червня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочок не надає, позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, на кожну дитину, а також на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення найменшою дитиною дитиною трьох років. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що має можливість та згоден сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини у розмірі 1/7 частини заробітку на кожного. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 29 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною першою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідач працює, має постійний заробіток, що підтверджується довідкою про заробітну плату, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню, а саме: у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною другою та четвертою статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною другою статті 91 СК України встановлено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 цього Кодексу. З огляду на наведене та враховуючи відсутність у відповідача інших утриманців та наявність непогашеного кредиту, суд вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 1/9 частини з усіх видів заробітку (доходу). На підставі викладеного та

Outcome: partial