Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нежитлові будівлі посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 07.12.2002 року. [PERSON] разом із його батьком [PERSON] 18.10.2006 року було зареєстровано ТОВ «ДНІПРО І К-2006/2». Рішенням Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області VI сесії V скликання № 317-6/V від 06.03.2007 р. «Про надання згоди на затвердження містобудівного обґрунтування до містобудівної документації» у зв'язку з будівництвом овочесховищ затверджено містобудівне обґрунтування на будівництво TOB «ДНІПРО І К-2006/2» овочесховищ на території Ювілейної селищної ради. 10.07.2007 року між TOB «ДНІПРО І К-2006/2» та Ювілейною селищною радою було укладено договір оренди землі площею 1,6107 га, розташованої в межах населеного пункту сел. Ювілейне, вул. Совхозна на території Ювілейної селищної ради для іншого сільськогосподарського використання (будівництво овочесховищ) - п.14 Договору оренди. Протягом 2010 року TOB «ДНІПРО І К-2006/2» було здійснено будівництво овочесховищ в межах населеного пункту сел. Ювілейне, вул. Совхозна на території Ювілейної селищної ради. При цьому будівництво проводилось за рахунок позивача, який на даний час користується цими овочесховищами. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на нежитлові будівлі по вул. Совхозна, 110 в с. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.3-4). Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року позовні вимоги - задоволені (а.с.58-59). В апеляційній скарзі (а.с.65-71) Прокурор Дніпропетровського району Дніпропетровської області просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки: - в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували за чий рахунок було здійснено будівництво, чи здійснювалось це будівництво за рахунок позивача, а також докази наявності у [PERSON] права власності, користування земельною ділянкою на якій знаходяться спірний обєкт нерухомого майна; - фактично рішенням суду визнано право власності на обєкти самочинного будівництва, але не застосовано ч.ч.2,3 ст.331 та ст.ст.375,376 ЦК України; - позивачем не надано суду жодних доказів щодо введення спірного майна в експлуатацію та державної реєстрації; - в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення позивача до компетентних органів з приводу порушення прав щодо спірного майна; - судом не залучено до участі у справі відповідну інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що чоловіком позивача та його батьком зареєстровано юридичну особу, якою за рахунок позивача здійснено будівництво нежитлових будівель, які відповідають будівельним нормам та правилам, тому право власності на ці будівлі підлягає визнанню за позивачем. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області VI сесії V скликання № 317-6/V від 06.03.2007 року «Про надання згоди на затвердження містобудівного обґрунтування до містобудівної документації» (а.с.35) третій особі передано в оренду земельну ділянку для будівництва овочесховищ (а.с.30-32,33,34). У справі наявні докази про побудову спірних нежитлових споруд (а.с.7-18,19-28). Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відомостей про прийняття побудованого нерухомого майна до експлуатації немає. Таким чином будівництво спірного нерухомого майна є самочинним. Відомостей про звернення позивача з цього питання до компетентних державних органів матеріали справи не містять. Відповідно до розяснень, наданих в п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 року, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. В матеріалах справи відсутні відомості про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за відповідачем. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Звернувшись до суду з позовом до відповідача, позивач не надала суду доказів того, що відповідач є власником спірного нерухомого майна, а отже не надала доказів того, яким чином відповідач порушив права позивача з приводу цього нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач доказів порушення відповідачем її права щодо спірного нерухомого майна суду не надала. З огляду на це рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у звязку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права з ухваленням нового рішення. Зважаючи на те, що будівництво овочесховищ в межах населеного пункту сел. Ювілейне, вул. Совхозна на території Ювілейної селищної ради, які є предметом судового спору, здійснено третьою особою TOB «ДНІПРО І К-2006/2» та не введені в експлуатацію, позивач з цього питання до . не зверталася, а право власності на ці нежитлові споруди за відповідачем [PERSON] не зареєстроване, позовні вимоги позивача [PERSON] є безпідставними і не підлягають задоволенню. Тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нежитлові будівлі слід відмовити. У зв'язку з викладеним і

Outcome: dismissed