Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 24.07.2015 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві. Вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного -господарства. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що подальше спільне життя суперечить особистим інтересам сторін, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 04.09.2020 позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. На виконання ухвали вимоги ухвали від 04.09.2020 року виконані. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.10.2020 відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.23). Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки подання відповідних заяв по суті. Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що між сторонами по справі 24.07.2015 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №875 (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач заперечень проти розірвання шлюбу до суду не направила. Сторони не виявили бажання примиритись. Згідно з положеннями ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В порядку положення ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн. З викладеного,

Outcome: approved