Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до приватного підприємця [PERSON] «про захист прав споживача», уточнив яку, просив суд: - стягнути з приватного підприємця [PERSON] на користь [PERSON] сплачені грошові кошти за договором № 1007/0307 від 10.07.2016 року щодо виконання монтажу натяжної стелі в розмірі 9400 грн.; - стягнути з приватного підприємця [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн.; - стягнути з приватного підприємця [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування судових витрат за надання юридичної допомоги в розмірі 750 грн. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначив, що він 10.07.2016 року уклав із відповідачем договір, згідно якого останній зобов'язався виконати монтаж натяжної стелі у належному йому житловому приміщенні. У серпні 2016 року відповідач виконав монтаж натяжної стелі, а позивач сплатив йому 9400 грн. за виконану роботу. Однак, через декілька місяців після виконання відповідачем монтажних робіт, навколо світильників, на натяжних стелях з'явились розриви полотна, в результаті чого вони втратили свої функціональні якості та естетичний вигляд. Позивач вважає, що дані пошкодження виниклив результаті неякісно наданої послуги ПП [PERSON] та недодержавння ним технології монтажу натяжної стелі. Відповідач недоліки виконаної роботи не усунув, 23.10.2017 року на адресу відповідача був направлений лист із вимогою про усунення недоліків у роботі по монтажу натяжної стелі у будинку позивача, проте вказаний лист повернено позивачу у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання. [PERSON] вимушений звернутись за захистом своїх порушених прав до суду і просити стягнути сплачені ним кошти за неякісно виконану роботу з відповідача у розмірі 9400 грн., оскільки вважає, що неможливо усунути недоліки на стелі із збереженням її функціональності та естетичного вигляду. Також, позивач вважає, що окрім матеріальної шкоди, відповідачем завдано йому і моральної, яка полягає в моральних приниженнях, які він відчував в зв'язку з неодноразовими зверненнями до відповідача з проханням виконати належним чином свої зобов'язання чи повернути гроші за неякісно виконану роботу. Позивач відчуває себе обманутим, оскільки укладаючи договір, розраховував, що йому будуть надані якісні послуги. Крім того, позивачу довелось звертатися до інших осіб для встановлення стелі належної якості, а для захисту прав споживача - до суду. Розмір моральної шкоди [PERSON] оцінює у 5000 грн. Позивачем понесені судові витрати у розмірі 750 грн. в оплату наданих йому юридичних послуг. Прохає стягнути з відповідача і вказану суму. Від позивача [PERSON] надійшла заява в якій він просив провести розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, виклик до суду здійснений через оголошення на офіційному веб-сайті суду, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-проджау 11.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Киряк С.А. (а. с. 7 - 8). 10.07.2016 року між позивачем, як замовником, та відповідачем приватним підприємцем [PERSON], як підрядником, укладений договір № 1007/0307, згідно якого відповідач зобов'язався виконати монтаж натяжної стелі у житловому приміщення за адресою: [ADDRESS]. Вартість робіт - 9400 грн. (а. с. 11). Відповідач виконав монтаж натяжної стелі у належному позивачу будинку, а останній сплатив йому грошові кошти в сумі 9400 грн. за виконану роботу. Через деякий час після виконання відповідачем монтажних робіт, навколо світильників, на натяжних стелях з'явились розриви полотна, в результаті чого вони втратили свої функціональні якості та естетичний вигляд. Вказані обставини підтверджуються фотографіями, доданими позивачем до позову (а. с. 12 - 14). Відповідач недоліки виконаної роботи не усунув, 23.10.2017 року на адресу відповідача [PERSON] був направлений лист із вимогою про усунення недоліків у роботі по монтажу натяжної стелі у будинку позивача (а. с. 10), вказаний лист 24.11.2017 року повернено позивачу у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання (а. с. 11). Згідно п. 2.4 ч. 2 договору № 1007/0307, відповідач, як підрядник, дав гарантію на якість роботи строком на 3 роки, протягом якого він усуває всі виникли недоліки за свій рахунок і своїми силами, якщо вони виникли з вини підрядника. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. П. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 2 та ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що, якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Згідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом виконання. За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів позову, неможливо усунути недоліки на стелі у житловому будинку позивача із збереженням її функціональності та естетичного вигляду. Тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з приватного підприємця [PERSON] на користь [PERSON] сплачених грошових коштів за договором № 1007/0307 від 10.07.2016 року щодо виконання монтажу натяжної стелі в розмірі 9400 грн. підлягають задоволенню. Крім того, позивачеві завдано моральну шкоду, яка полягала в моральних приниженнях, які він відчував в зв'язку з неодноразовими зверненнями до відповідача з проханням виконати належним чином свої зобов'язання чи повернути гроші за неякісно виконану роботу. Позивач відчуває себе обманутим, оскільки укладаючи договір, розраховував, що йому будуть надані якісні послуги. Крім того, позивачу довелось звертатися до інших осіб для встановлення стелі належної якості, а для захисту прав споживача - до суду. Задані йому моральні страждання позивач оцінює в розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно до п. 5 вказаної постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні Суд, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховує вимоги розумності та справедливості. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача по справі щодо стягнення моральної шкоди потрібно задовольнити частково на суму 2000 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Ч. 3 вказаної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Між позивачем та адвокатом Кущ О.М. було укладено договір № 42 про надання юридичних послуг від 28.12.2017 року (а. с. 15). Згідно квитанції від 28.12.2017 року позивачем за надані юридичні послуги було сплачено 750 грн. Розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає відшкодуванню складає 750 грн., такі витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору, тому такий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Оскільки заявлені дві позовні вимоги майнового характеру, то, згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з приватного підприємця [PERSON] на користь держави слід стягнути 3524 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial