Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що від спільного з відповідачем шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя в сторін не склалось. У липні 2012 року сторони припинили сімейні відносини та шлюб розірвали. Позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач не бере участь у вихованні дітей добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. З огляду на вищевказане позивачка вимушена звернутися до суду та просить винести рішення яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, а саме сина [PERSON] та сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду заяву згідно якої просить справу розглядати за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом установлено, що у сторін є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а. с. 4-5). Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.6) Таким чином, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд ураховує той факт, що відповідач [PERSON], [INFO], тобто є відносно молодою людиною, може сплачувати аліменти. Позивачка у позовній заяві вказує на те, що відповідач працює але неофіційно. Діти сторін зважаючи на їх вік, а саме те, що вони є малолітніми, відповідно мають незадовільне матеріальне становище. Суд уважає, відповідно до матеріалів справи, визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн на кожну дитину, щомісячно, та таким чином задовольнити вимоги позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду особисто 27 січня 2014 року. Відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», установлена на 2014 рік мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня - 1218 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн, тобто 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved