overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з заявою, у якій просить призначити її опікуном [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що 08 квітня 2015 року Подільським районним судом міста Києва, її сина було визнано недієздатним. Однак судом під час розгляду справи не було вирішено питання щодо встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна. Відповідно до ст.. 55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. За [PERSON] доглядає та піклується про нього його мати - [PERSON]. До теперішнього часу [PERSON], якого рішенням суду визнано недієздатним, немає опікуна. Недієздатна особа не має права вчиняти будь-які правочини. Від її імені всі правочини вчиняє опікун. З моменту, як [PERSON] був позбавлений дієздатності, він втратив можливість здійснювати та захищати свої особисті немайнові та майнові права. Мати в свою чергу, фактично піклуючись про свого сина, не мають законних підстав здійснювати будь-які дії для реалізації та захисту його законних прав та інтересів. Так, вона не може отримувати його пенсію, укладати від його імені та в його інтересах договори, вчиняти інші правочини. У судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] через свою психічну хворобу, яка носить стійкий та хронічний характер, перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері з 2001 року. З 26.12.2005 року є інвалідом другої групи безстроково, страждає на хронічний стійкий психічний розлад здоров'я, він часто перебуває в агресивному стані, не може самостійно себе обслуговувати та дбати про себе, захистити свої права. Заявник пояснила, що має можливість доглядати за [PERSON] тому просить призначити її опікуном над сином. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З подання Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації № 108-397/01 від 11 січня 2016 року вбачається, що останній вважає за доцільне призначити [PERSON], [INFO] опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. Перешкод для призначення опікуном [PERSON] над недієздатним [PERSON] судом не встановлено. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Враховуючи складність виготовлення мотивувальної частини рішення, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 800 гривень на кожну дитину. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони різні люди за характером та поглядами на життя. З відповідачем часто виникали конфлікти та скандали, які стали причиною припинення шлюбних стосунків. Разом не проживають близько року. Зазначає, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання спільних дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на доводи викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що немає можливості сплачувати аліменти в розмірні 800 грн. на кожну дитину, так як є безробітним. Не заперечував щодо розірвання шлюбу. Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] стверджується, що між сторонами 17 вересня 2005 року укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №18. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], являються сторони по справі. Згідно ст.ст.180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За статтею 184 ч.1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує у натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, виходячи із положень ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» щодо прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому зазначає, що між нею та відповідачем [PERSON] 09 січня 2008 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей немає. Життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів, часто виникають сварки у зв'язку з чим з вересня 2015 року вони припинили спільне проживання. Просить розірвати укладений з відповідачем шлюб та стягнути з нього судові витрати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з викладених у позові підстав і просила розірвати укладений з відповідачем шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. З поданої ним до суду 03 лютого 2016 року заяви вбачається, що він згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09 січня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Пнівненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 6). Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження сім'ї сторін є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, у зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд змінює їй прізвище [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] належить стягнути понесені останньою і документально підтвердженні (а.с. 1) судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому зазначає, що між нею та відповідачем [PERSON] 12 квітня 2003 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів, інтересів в житті та поглядів на життя. Окрім того, [PERSON] зловживає алкогольними напоями, що призводить до сварок у сімї та застосування насильства, а тому просить розірвати укладений між ними шлюб, та стягнути судові витрати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з викладених у позові підстав і просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав і не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12 квітня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження, виданим Бужанівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с. 4). Від шлюбу у них є одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Оскільки сторони не бажають зберегти сім'ю, проживають окремо, відповідач позов визнав і таке визнання ним позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що шлюб належить розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому змінювати їй прізвище немає підстав. За згодою позивачки суд не стягує з відповідача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 12 травня 2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №51.) Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, з 2013 року вони з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, й за час спільного проживання переконалися, що в них немає спільних інтересів та бажання бути разом, кожен живе своїм життям, тому просить суд розірвати даний шлюб. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася, натомість подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов просить задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Тернюк) Т.О. зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №51.) 14 березня 2013 року у сторін народився син [PERSON]. З 2013 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їхньої дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 01 червня 2000 року з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, а тому просила суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності та після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій не визнав позову та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 червня 2000 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 4). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у них втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 21 травня 2010 року з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який на даний час проживає з нею. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, вже понад два місяці проживають окремо. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, а тому просила суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2010 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4). Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у них втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, понад два місяці проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала 24 листопада 2013 року з відповідачем шлюб, від якого дітей не мають. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сімї і не бажає цього, а тому просила суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище Вівсяна та стягнути з відповідача на її користь затрачені нею судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просила розглядати справу за її відсутності та залишити після розірвання шлюбу прізвище «Лесна». Відповідач в судове засідання не зявився, подавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 136515 (а.с. 12). Від шлюбу дітей не мають. Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у них втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сімю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1 000грн. щомісячно до повноліття дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони різні люди за характером та поглядами на життя, спільне господарство не ведуть та не проживають однією сім»єю з середини 2015 року. Вважає, що сім»я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні та вихованні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участі у вихованні доньки не приймає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1 000грн. на утримання доньки. Представник позивачки [PERSON]- [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи із слідуючого. Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] стверджується, що між сторонами 23 лютого 2013 року укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного ставну по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 52. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO], являються позивачка та відповідач. Згідно ст.ст.180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За статтею 184 ч.1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує у натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], 12 грудня 2014 року підлягають задоволенню.

Outcome: approved