Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ « Полтаваобленерго» звернулось до суду з позовом в якому зазначало, що [PERSON] зареєстрований в Кременчуцькій філії ПАТ «Полтаваобленерго» як споживач послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за адресою: [ADDRESS].Зазначена квартира належить на праві часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також зазначало, що 25.04.2013 року між ПАТ «Полтаваобленерго» та [PERSON] укладено угоду про погашення боргу за спожиту енергію у вигляді опалення та гарячого водопостачання за період з 01.09.2001 року по 01.04.2013 року у розмірі 4266 грн. та зобов'язувався погашати його шляхом щомісячних платежів у розмірі 237,03 грн., строком до 25.10.2014 року. ПАТ «Полтаваобленерго» неодноразово уточнювало свої позовні вимоги та остаточно просило стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за угодою № 19/13 від 25.04.2013 року у розмірі 2581,39 грн. та з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в дольовому порядку на його користь заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, з урахуванням інфляції та 3% річних в сумі 2549,56 грн., за період з 01.04.2013 по 31.05.2015 року та судові витрати. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 лютого 2016 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії заборгованість за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з Угодою про погашення боргу за спожиту теплову енергію від 25.04.2013 № 19/13 у сумі 2581,39 грн. (яка складається з 2074,08 грн. борг за централізоване опалення, 507,31 грн. борг за гаряче водопостачання), інфляційні втрати у сумі 791,41 грн., 3 % річних 101,64 грн. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в дольовому порядку по 1/3 частині з кожного на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії: заборгованість за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання у сумі 2549,56 грн. (яка складається з 2151,20 грн. борг за централізоване опалення, 398,36 грн. борг за гаряче водопостачання), інфляційні втрати у сумі 875,36 грн., 3 % річних 51,20 грн. Стягнуто з [PERSON], на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії судовий збір у сумі 81,20 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії судовий збір у сумі 81,20 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії судовий збір у сумі 81,20 грн. В апеляційній скарзі порушено питання скасування рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог щодо [PERSON] з підстав неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи. Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає задоволенню частково. Виходячи з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального й процесуального права. Місцевим судом вірно встановлено, що [PERSON] зареєстрований в Кременчуцькій філії ПАТ «Полтаваобленерго» як споживач послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]( а.с.37-38). 25.04.2013 року між ПАТ « Полтаваобленерго» та [PERSON] укладено угоду про погашення боргу за спожиту теплову енергію № 19/13, відповідно до якого [PERSON] визнав борг за теплову енергію у вигляді опалення та гарячого водопостачання за період з 01.09.2001 року по 01.03.2013 року у розмірі 4266 грн. та зобов'язався погасити борг шляхом щомісячних платежів у розмірі 237,03 грн., строком до 25.04.2014 року(а.с.23). Відповідно до розрахунку ПАТ «Полтаваобленерго» за період з 01.04.2013 року по 31.05.2015 року за відповідачами рахується заборгованість у сумі 2549,56 грн. за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартиру за адресою: [ADDRESS]. Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідачів у дольовому порядку заборгованість за надані послуги за період з 01.04.2013 року по 31.05.2015 рік місцевий суд виходив з того, що з огляду на ст. 526 ЦПК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та відповідачами не надано належних та допустимих доказів на спростування заявлених вимог позивача. Проте, з висновком місцевого суду в частині стягнення заборгованості за період з 01.04.2013 року по 31.05.2015 рік з [PERSON] погодитись не можна з наступних підстав. З огляду на ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень та надати докази відповідно до ст. ст. 57-60 ЦПК України (ч. 3 ст. 10 ЦПК України). Із справи вбачається, що [PERSON] сплачував за свою частину квартири послуги за спожиту теплову енергію, що підтверджується наданими квитанціями( а.с.44-53) Дана сума складає 1/3 частину від всієї заборгованості за період з 01.04.2013 року по 31.05.2015 рік. За таких обставин у суду були відсутні підстави для стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 01.04.2013 року по 31.05.2015 рік. Доводи апеляційної скарги про нікчемність угоди № 19/13 від 25.04.2013 року не відповідають чинному законодавству. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до угоди № 19/13 від 25.04.2013 року [PERSON] зобов'язувався сплачувати заборгованість за вказаною угодою. За таких обставин, підлягає стягненню з [PERSON] заборгованість за угодою № 19/13 від 25.04.2013 року, інфляційні втрати та 3 % річних. Інші співвласники не надали до суду доказів про оплату послуг за теплову енергію. Відповідно до ч.1 ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у справі спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів ( обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. За таких обставин підлягає стягненню з [PERSON], [PERSON] заборгованість за надані послуги за період з 01.04.2013 року по 31.05.2015 року , інфляційні втрати та 3% річних. Таким чином, рішення місцевого суду підлягає скасування з ухваленням нового по суті заявлених вимог.

Outcome: partial