Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

у Радивилівський районний суд звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте, їхнім вихованням та утриманням займається лише [PERSON] Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. У відкрите судове засідання позивач не з'явилася. У своїй заяві до суду уточнила позовні вимоги і просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився. У своїй заяву до суду, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму. Ухвалою суду від 19.11.2018 р. позовну заяву прийнято до провадження із призначенням до судового розгляду. Інших процесуальних дій не вчинялося. Суд, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. У сторін є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 24.05.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 16.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області (а.с.5, 6). Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на належне утримання, вважаючи за необхідне стягнути аліментів з відповідача на утримання дітей, з підстав, вказаних у позові, позивач звернулася до суду. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на те, що діти проживають з позивачкою та у суду відсутні відомості про досягнення домовленості між нею і відповідачем про способи та обсяг участі батька в утриманні дитини (грошова або натуральна форма, розмір аліментів, першочергові потреби, які необхідні дітям з урахуванням їх віку та рівня розвитку, тощо), а тому суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів в судовому порядку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно приписів ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей, а отже він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дітьми, з огляду на що, суд вбачає підстави для стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Судом враховано, що відповідач є здоровою, молодою, працездатною людиною, тобто таким, що в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей та в матеріалах справи відсутні відомості, що спростували б такий висновок. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 01.11.2018 року, а тому за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. На підставі п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Як вбачається із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А відтак, враховуючи, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення аліментів, при цьому відповідач не звільнений від сплати такого, з огляду на задоволення вимог про стягнення аліментів, наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.. Враховуючи викладене та

Outcome: approved