Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , і яке складається з житлового будинку садибного типу загальною площею 82,6 кв. м та житловою площею 65,2 кв. м, літньої кухні загальною площею 39,0 кв. м інвентаризаційною вартістю 37539,0 грн, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що його батькам [PERSON] та [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS] . [INFO] його батько [PERSON] помер, після чого мати позивача [PERSON] відповідно до положень ст. 549 ЦК України в редакції Закону 1936 року прийняла спадщину,але не оформила її у встановленому законом порядку. 15.03.1994 року мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. [INFO] [PERSON] померла. Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, та отримав у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу було відмовлено через відсутність документів про реєстрації шлюбу між його батьками -- [PERSON] та [PERSON] . Тому він позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку. Ухвалою від 28.08.2021 року у справі відкрито провадження. Ухвалою від 06.10.2021 року у справі закінчено підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав,зазначених у позові ,та просили задовольнити. Представник відповідача -- Віньковецький селищний голова Лужняк В. також подав до суду заяву, якою просив справу слухати без участі представника Віньковецької селищної ради та рішення прийняти на розсуд суду. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] в с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Усе своє майно вона заповіла у власність позивачу [PERSON] , що засвідчено заповітом від 15.03.1994 року. Син померлої, тобто позивач [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] за заповітом, 03.11.2005 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, та зокрема на право на земельну частку (пай) КСП «Поділля» в с. Нетечинці Віньковецького району, та на земельну ділянку площею 0,44 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , і призначена для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , де батьком зазначено [PERSON] , а матір`ю -- [PERSON] ; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.11.2005 року згідно даних якого [PERSON] отримав у спадщину земельну частку (пай) КСП «Поділля» в с. Нетечинці Віньковецького району розміром 2,01 в умовних кадастрових гектарах після смерті [PERSON] ; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.11.2005 року згідно даних якого [PERSON] отримав у спадщину на земельну ділянку площею 0,44 га, яка знаходиться в [ADDRESS] і призначена для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства після смерті [PERSON] ; довідкою старости сіл Нетечинці, Славута, Дружба за № 356 від 08.07.2021 року, у якій зазначено, що згідно погосподарської книги № 6 особовий рахунок № [NUMBER] за 1991-1995 роки за адресою в [ADDRESS] проживали разом до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] та його дружина [PERSON] ; довідкою старости сіл Нетечинці, Славута, Дружба за № 574 від 06.08.2021 року, у якій зазначено: - згідно погосподарської книги № 6 за 1983-1985 роки [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх син [PERSON] проживали спільно та вели господарство; - згідно даних погосподарської книги № 6 за 1986-2000 року [PERSON] після смерті [PERSON] являлась головою домогосподарства; - згідно даних погосподарської книги № 6 за 2001-2005 роки головою двору став [PERSON] ; довідкою старости сіл Нетечинці, Славута, Дружба за № 660 від 25.10.2021 року, у якій зазначено, що згідно погосподарської книги № 5 за 1944-1945 роки на господарстві № 195 проживали та вели господарство [PERSON] (голова сімї), [PERSON] - його дружина, та діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; матеріалами спадкової справи № 307/2005, заведеної 03.11.2005 року до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно зі ст.ст. 524, 534ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем свої матері [PERSON] , спадщину прийняв, однак у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , постановою державного нотаріуса Другої Хмельницької державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку з цим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що [PERSON] за життя набула право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] відповідно до закону, однак не провела його державну реєстрацію, через що її спадкоємець - син [PERSON] не має змоги реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з чим виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Беручи до уваги, що визнання права власності за позивачем на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування не порушує прав чи інтересів інших осіб, ґрунтується на законі та доведений належними доказами, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved