Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина па спадкове майно, зокрема на будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS]. Згідно заповіту, складеного 23 лютого 1994 року, він є спадкоємцем всього її майна. Відповідачі по справі є дітьми [PERSON]та спадкоємцями за законом, на спадкове майно не претендують. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за заповітом, він звернувся в Рожнятівську державну нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на домоволодіння на спадкодавця. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушений звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивач не прибув, його представник по дорученню [PERSON] направив до суду заяву, в якій просить заслухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідачі в судове засідання не прибули, направили до суду заяви в яких вказали, що позов визнають повністю, просять справу розглянути без їх участі. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про смерть (а.с.18) підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] року. Згідно заповіту, складеного 23 лютого 1994 року (а. с 19) [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження в користь позивача. Копіями довідок № 78 від 30 січня 2017 року, № 66 від 06 лютого 2009 року та № 121 від 27 лютого 2017 року, виданих Цінівською сільською радою (а.с. 14, 15, 23) підтверджено, що спадкове домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS], побудоване в 1925 році, [PERSON] вів догляд за перестарілою бабусею [PERSON] та після її смерті вступив в управління спадковим майном. До позовних вимог про визнання права власності підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963 р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 30 січня 2017 року № 77/02-14 (а.с.17) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено, у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], є спадкоємцем за заповітом, відповідачі спадщину не прийняли, на спадкове майно не претендують, тому за позивачем слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 524, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved