Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

УПСЗН виконавчого комітету Лебединської міської ради звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до поданих заяв від 23.12.2016 року, 29.06.2017 року та 22.12.2017 року відповідачеві призначено та виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї в періоди з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року включно, з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року включно та з 01.12.2017 року по 31.05.2018 року включно. До заяв про призначення допомоги ним додавалися декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в яких відповідач вказував, що має у власності житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40,7 кв.м., іншого житла у власності або у володінні не має. 25.06.2018 року [PERSON] вчергове звернувся до УПСЗН з заявою про призначення соціальної допомоги та додав декларацію про доходи та майновий стан, у якій знову вказав, що має у власності лише одне вищевказане житлове приміщення. Управлінням була здійснена перевірка правильності та повноти інформації, вказаної у заявах та деклараціях, поданих відповідачем для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та встановлено, що відповідач не задекларував наявність у нього у власності 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 42,6 кв. м., право власності на яку набув у 2013 році. Таким чином, загальна площа житлових приміщень, що перебувають у власності відповідача, становить 69,5 кв. м., що перевищує норми володіння (користування) загальною площею житла (31,5 кв. м.) і за таких умов УПСЗН у наданні державної соціальної допомоги [PERSON] відмовило, як такому, що не має права на її отримання. Крім цього, позивач вважає, що відповідач при попередніх зверненнях за призначенням допомоги також подавав недостовірну інформацію про свій майнових стан, що привело до неправомірного отримання ним допомоги з грудня 2016 року по травень 2018 року. Згідно розрахунку УПСЗН поверненню підлягають кошти в розмірі 4781,73 грн. У лютому та березні 2019 року [PERSON] було добровільно повернуто кошти надміру виплаченої допомоги на загальну суму 600 грн. Решта до цього часу не відшкодовані. Тому УПСЗН виконавчого комітету Лебединської міської ради просило стягнути з нього на користь управління кошти в розмірі 4 181,73 грн. та понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2102 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача в наданій заяві позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 23.12.2016 року, 29.06.2017 року та 22.12.2017 року [PERSON] звертався до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області із заявами про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. До кожної заяви ним додавалась декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. У деклараціях він вказував, що має у власності житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа якого 40,7 кв.м. Також відповідач власноруч зазначав, що іншого житла у власності або у володінні не має. На підставі поданих [PERSON] документів, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», йому було призначено та виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї в періоди з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року включно, з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року включно та з 01.12.2017 року по 31.05.2018 року включно. 25.06.2018 року [PERSON] знову звернувся до управління із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, до якої додав декларацію про доходи та майновий стан, у якій знову вказав, що має у власності житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа якого 40,7 кв. м. Також відповідач знову власноруч зазначив, що іншого житла у власності або у володінні не має. З метою здійснення контролю за правильністю використання коштів державного бюджету, спрямованих на надання соціальних допомог, головним державним соціальним інспектором управління була здійснена перевірка правильності та повноти інформації, вказаної у заявах та деклараціях, поданих відповідачем для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. При проведенні перевірки, шляхом отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що відповідач під час звернень за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї не задекларував наявність у нього у власності 2/3 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Отже, управління було встановлено, що [PERSON] на праві власності належить: квартира загальною площею 40,7 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (зареєстрована 17.06.2009 року ) та 2/3 частини квартири загальною площею 42,6 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (зареєстрована 27.11.2013 року ). Таким чином, загальна площа житлових приміщень, що перебувають у власності відповідача становить 69,5 кв. м., що перевищує норми володіння (користування) загальною площею житла (31,5 кв. м.) і за таких обставин згідно п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям не призначається. Тому, рішенням від 25.06.2018 року [PERSON] було відмовлено у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. Крім цього, судом встановлено, що відповідач при попередніх зверненнях за призначенням допомоги також подавав недостовірну інформацію про свій майнових стан, а тому йому було виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з грудня 2016 року по травень 2018 року, права на отримання якої він не мав. Згідно розрахунку УПСЗН сума надміру виплачених відповідачу державних коштів у виді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яка підлягає поверненню, за період з грудня 2016 року по травень 2018 року становить 4 781,73 грн. У лютому та березні 2019 року [PERSON] було добровільно повернуто кошти надміру виплаченої допомоги на загальну суму 600 грн. Неповернутими залишаються кошти в розмірі 4181,73 грн. Відповідно до ч. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 року № 1768-III, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Згідно з ст. 5 вказаного Закону, розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. До стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму. Відповідно до п. 10 Порядку № 250, соціальна допомога не призначається у разі, зокрема, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м. на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м. на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). За правилами ч. 4 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», п. 25 та п. 28 Порядку № 250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру , внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення припиняють виплату допомоги, визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення, про що повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї, а у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки, вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. За правилами ч. ч. 1-3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд вважає, що обставини, якими Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради доводить свої вимоги про стягнення з [PERSON] надміру виплаченої допомого в сумі 4181,73 грн., знайшли своє, так як стверджуються відповідними доказами, дослідженими в судовому засіданні, які в ході судового розгляду відповідачем спростовані не були. Тому позовні вимоги УПСЗ виконавчого комітету Лебединської міської ради підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки рішення ухвалене на користь позивача, суд вважає необхідним також покласти на відповідача обов`язок відшкодувати позивачеві усі понесені і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2102 грн..

Outcome: approved