Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-23 00:00:00

У серпні 2015 року позивач - кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на наступне. 03.11.2007 року між кредитної спілкою «Перше Кредитне Товариство» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КВ-34/0418/07/273, згідно якого позивач надав відповідачці кредит на суму 3 200 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору відповідачка зобов'язалася повертати кредит на протязі 36 календарних місяців з моменту отримання (тобто, у жовтні 2010 р.) та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів згідно додатку №1 до договору. За прострочення повернення кредитних коштів, п. 9.4. кредитного договору була встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1 відсотка від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів. Відповідачкою порушенні умови кредитного договору, зобов'язання не виконанні. 03.04.2008 року, останній раз відповідачка сплатила за кредитним договором тіло кредиту, з того часу сума позики більш не сплачувалась. 16.03.2010 року, відповідачка внесла до каси позивача 100 грн. 00 коп., які були зараховані на погашення відсотків за даним кредитним договором. У зв'язку з порушенням зобов'язання у відповідачки перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 06.08.2015 року складає 86 864 гривні 94 коп. Посилаючись на вимоги ст.ст. 526, 527, 534, 625, 629, 1050,1054 ЦК України просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 86 864 грн. 94 коп., з яких: залишок боргу за тілом кредиту (основне зобов'язання) у розмірі 2 850 грн. 32 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 10 587 грн. 86 коп.; заборгованість по пені за прострочення платежів у розмірі 73 426 грн. 76 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу у відсутності представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву, якою позов визнала частково. Просила застосувати строки позовної давності відповідно до ст. 258 ЦК України, щодо стягнення з неї пені, застосувати спеціальну позовну давність строком в один рік. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.11.2007 р. між сторонами було укладено кредитний договір № КВ-34/0418/07/273, згідно якого позивач надав відповідачці кредит на суму 3 200 грн. 00 коп. (а.с.4). При укладанні цього договору сторони, відповідно до ст. 259 ЦК України, домовилися про зміну тривалості позовної давності до 10 років, що закріплено у п. 12.7 зазначеного договору. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору відповідачка зобов'язалася повертати кредит на протязі 36 календарних місяців з моменту отримання (тобто, у жовтні 2010 р.) та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів згідно додатку №1 до договору (а.с.5). За прострочення повернення кредитних коштів, п. 9.4. кредитного договору була встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1 відсотка від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів. У зв'язку з порушенням зобов'язання у відповідачки [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. На підставі ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. Згідно розрахунку наданого позивачем вбачається, що у відповідачки [PERSON] станом на 06.08.2015 р. заборгованість перед позивачем складає 86 864 гривні 94 коп., з яких залишок боргу за тілом кредиту (основне зобов'язання) у розмірі 2 850 грн. 32 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 10 587 грн. 86 коп.; заборгованість по пені за прострочення платежів у розмірі 73 426 грн. 76 коп. (а.с.6). Відповідно до вимог ч.1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно з загальною позовною давністю. Зміст кредитного договору свідчить про те, що сторони не встановлювати більш тривалий строк позовної давності щодо стягнення з позичальниці пені за прострочення виконання основного зобов'язання. Відповідно до частини другої вказаної статті позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідачка просила суд застосувати строки позовної давності в частині вимог щодо стягнення з неї пені. З огляду на розрахунок заборгованості наданого представником позивача пеня за прострочення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором за період з 01.06.2008 року по 02.06.2009 року, тобто за один рік, становить 9 123, 54 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки. Отже суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, та на користь позивача підлягає стягненню з відповідача заборгованість по кредитному договору № КВ-34/0418/07/273 від 03.11.2007 року у розмірі 22 561 грн. 72 коп., яка складається залишку боргу за тілом кредиту (основне зобов'язання) у розмірі 2 850 грн. 32 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 10 587 грн. 86 коп., та заборгованості по пені за прострочення платежів у розмірі 9 123 грн. 54 коп. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial