Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на наступне. Решетилівським районним судом Полтавської області було видано виконавчий лист № 2-215 від 15 квітня 2003 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. 17 грудня 2015 року йому виповнилось 18 років, але він продовжує навчатись у ДНЗ «Решетилівський професійний аграрний ліцей імені [PERSON]» і потребує матеріальної допомоги, , тому просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на період навчання у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити , проти заочного розгляду справи не заперечує /а.с.20/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивач вже закінчив навчання та на даний час працює /а.с.37/. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є сином відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 005460, виданим 04 січня 1998 року /а.с.5/. Виконавчим листом Решетилівського районного суду Полтавської області по справі № 2-215/2003 від 15 квітня 2003 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення повноліття дитиною /а.с.2/. Згідно паспортних даних, [PERSON] народився 17 грудня 1997 року, тобто досяг повноліття 17 грудня 2015 року /а.с.4/. Відповідно до довідки № 768 від 21 грудня 2015 року, [PERSON] дійсно навчається в державному навчальному закладі «Решетилівський професійний аграрний ліцей імені [PERSON]» ІІ рівня акредитації з 01 вересня 2013 року на третьому курсі денного відділення. Термін закінчення навчання - 30 червня 2016 року. /а.с.6/. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При цьому згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, оскільки відповідач не надає своєму повнолітній сину, що продовжує навчання жодної матеріальної допомоги, жодних доказів неможливості сплачувати ним аліменти на його утримання ним не надано, а також враховуючи те, що на момент звернення до суду з позовом [PERSON] продовжував навчання, що підтверджується відповідною довідкою, та мав закінчити навчання 30 червня 2016 року, однак суду не надано жодних доказів, що на день розгляду справи позивач не продовжує навчання, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved