Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на: \~? частину земельної ділянки площею 0,0800 га, кадастровий номер 2322155300:04:015:0299, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, вул. Пролетарська, буд. 3, та на ? частину земельної ділянки площею 0,0077 га, кадастровий номер 2322155300:04:015:0240, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, вул. Пролетарська, буд. 3. В обґрунтування позову зазначив, що 05.01.2017 р. помер його батько [PERSON] Після смерті залишилось спадкове майно у вигляді ? частини земельної ділянки площею 0,0800 га, кадастровий номер 2322155300:04:015:0299, розташованої в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, вул. Пролетарська, буд. 3, та ? частини земельної ділянки площею 0,0077 га, кадастровий номер 2322155300:04:015:0240, розташованої в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, вул. Пролетарська, буд. 3. Інші ? частини вищевказаних спадкових земельних ділянок належать йому на праві приватної власності. Спадщину після смерті батька він прийняв своєчасно та належним чином. Після звернення до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено в звязку з тим, що своє право власності на спадкове майно батько при житті не зареєстрував на своє імя. Позивач в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника. Представник позивача [PERSON] до суду не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи представник Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не зявився. До суду від відповідача надійшла заява № 01-13/677 від 28.08.2017 р. про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якій також зазначено про те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову. Повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилась, у заяві від 01.09.2017 р. просила розглянути справу за її відсутності, зазначила про відсутність заперечень проти позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори від 14.05.2010 р., реєстровий номер 490, [PERSON] та [PERSON] успадкували по ? частки майна після смерті [PERSON], в тому числі земельних ділянок з кадастровими номерами 2322155300:04:015:0240 та 2322155300:04:015:0299. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 381295, виданого Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 05.01.2017 р. [PERSON] помер 03.01.2017 р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої крім іншого увійшли також і ? частина земельної ділянки площею 0,0800 га, кадастровий номер 2322155300:04:015:0299, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, вул. Пролетарська, буд. 3, та на ? частина земельної ділянки площею 0,0077 га, кадастровий номер 2322155300:04:015:0240, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, вул. Пролетарська, буд. 3. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІІ-ЖС № 420812 [PERSON] є батьком [PERSON] позивача у справі. З копії спадкової справи вбачається, що заповіту [PERSON] не залишив. Заявою від 21.02.2017 р. [PERSON] прийняв спадщину за законом як спадкоємець першої черги. 07.07.2017 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на означені земельні ділянки, що підтверджується відповідною заявою, що міститься в матеріалах спадкової справи. Постановами приватного нотаріуса [PERSON] № 190/02-31 від 07.07.2017 року та № 191/02-31 від 07.07.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Системно проаналізувавши докази у справі суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] успадкував по ? частки земельних ділянок з кадастровими номерами 2322155300:04:015:0240 та 2322155300:04:015:0299, які за життя належали [PERSON], а [PERSON] у свою чергу успадкував майно, що належало спадкодавцю, у тому числі по ? частині означених земельних ділянок. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Вищевикладене свідчить про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а обставини на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Враховуючи, що позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до остаточного висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved