Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

У серпні 2013 року до суду надійшла позовна заява ФОП [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Позивач зазначив, що 17.02.2010 року ним укладено договір з [PERSON] про надання юридичних послуг з питання надання консультацій у зв'язку із проблемою, яка виникла у його родича [PERSON] стосовно заволодіння гр. [PERSON] належним [PERSON] автомобілем з напівпричепом. Згодом було з'ясовано, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. За договором про надання юридичних послуг було передбачено комплекс таких послуг у рамках зазначеної цивільної справи. Представлення інтересів у суді не передбачалось. Згідно із договором поруки укладеним з [PERSON], останній зобов'язався сплатити суму винагороди у разі невиконання [PERSON] умов договору про надання йому юридичних послуг . Згідно із актом виконаних робіт від 15.04.2011 року [PERSON] отримав економічний ефект у сумі 232 050,00 грн. закінченням вирішення цивільної справи за позовом [PERSON] до нього про стягнення 232 050,00 грн., шляхом прийняття судом ухвали про залишення позову без розгляду у зв'язку із повторною неявкою [PERSON]. Сума оплати наданих юридичних вимог складає 116 025,00 грн. Оскільки відповідачі не виконали зобов'язань по договорам вони мають сплатити йому, позивачу з врахуванням ст. 625 ЦК України 116 746,78 грн. солідарно. Тому позивач просив стягнути зазначену суму з [PERSON], [PERSON] на його користь. 28 листопада 2013 року представником позивача подано заяву про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] на підтвердження викладених у позові обставин справи. У письмовому відзиві відповідач [PERSON] посилався на те, що позивач не пред'явив позову щодо стягнення суми боргу до 30.10.2013 року, тому пропустив строк позовної давності та просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства без його участі в судових засіданнях. За змістом пояснень відповідач підтвердив підписання акту між позивачем та [PERSON] про виконання робіт та зобов'язання виплати останнім передбачених договором грошових коштів. Представник позивача просив провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наданих суду доказів. Ухвалою суду від 28 січня 2014 року постановлено про заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] на виклики суду повторно не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслав. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає уточнені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Звертаючись до суду з позовом та надаючи суду показання як свідок, [PERSON] зазначив, що до нього звернувся [PERSON], родич [PERSON], з проханням надати йому термінову правову допомогу. Він пояснив, що 15 лютого 2010 року знаходився у місті Києві на вантажному автомобілі в районі вулиці Великої Окружної чекаючи завантаження на зазначений автомобіль DAF сідлового тягача червоного кольору державний номер [NUMBER] і напівпричепа бортового марки SCHMITZ державний номер [NUMBER], маючи довіреність на право керування. Власником зазначеного автомобіля і напівпричепа є [PERSON]. Приблизно о 10 годині ранку даним автомобілем і напівпричепом, незаконно заволодів громадянин [PERSON] разом з працівниками Києво-Святошинського РУ ГУ МВС України в Київській області на підставі ухвали Ленінського районного суду міста Харкова від 09.02.2010 у справі №2-148/2010, якою накладено арешт та передано на відповідальне зберігання сідловий тягач марки DAF XF 95.380 реєстраційний номер [NUMBER] червоного кольору, та напівпричіп бортовий марки SCHMITZ реєстраційний номер [NUMBER]. Того ж дня [PERSON] були надані [PERSON] необхідні консультації без укладання договору. Після консультацій 17 лютого 2010 року [PERSON] з'ясував, що у Ленінському районному суді Харкова дійсно 09.02.2010 була винесена ухвала про накладення арешту на сідловий тягач марки DAF XF 95.380 реєстраційний номер [NUMBER] червоного кольору, та напівпричіп бортовий марки SCHMITZ реєстраційний номер [NUMBER]. Одночасно, зазначеною ухвалою суд постановив передати на відповідальне зберігання [PERSON] належний відповідачу автомобіль і напівпричіп. При детальному ознайомленні з матеріалами справи було встановлено, що всі подані докази є підробленими, оскільки на них стоять підписи вчинені не [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини. Так, як вбачається з матеріалів справи, представник [PERSON] [PERSON], діючи на підставі довіреності подав до Харківського районного суду міста Харкова позовну заяву про стягнення з [PERSON] коштів в сумі 232 050,00 грн. боргу за договором позики, та звернення стягнення на предмет договору застави. До позову, представник [PERSON] надав копію договору позики грошей від 29.07.2009 нібито укладеного між [PERSON] та [PERSON], копію розписки від 29.07.2009, яка нібито свідчить про те, що Відповідач 2 отримав від [PERSON] 210 000,00 грн., а також копію договору застави автотранспортного засобу, згідно з яким нібито [PERSON] в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 29.07.2009 передав в заставу своє майно сідловий тягач марки DAF XF 95.380 реєстраційний номер [NUMBER] червоного кольору, та напівпричіп бортовий марки SCHMITZ реєстраційний номер [NUMBER]. Метою фальсифікації вказаних документів є незаконне заволодіння майном [PERSON]. Як зазначив позивач, [PERSON] таким чином намагався заволодіти майном [PERSON]. Після ознайомлення з матеріалами справи, [PERSON] уклав з [PERSON] договір від 17.02.2010 № 17/02/1 про надання правової допомоги з метою звільнити з під арешту майна [PERSON], повернути його власнику і підготувати правову позицію щодо отримання позитивного для [PERSON] судового рішення. Відразу Позивачем була підготовлена заява про скасування заходів забезпечення позову, яка була подана до суду 18.02.2010. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено виконання даного договору [PERSON]. Був проведений детальний правовий аналіз матеріалів судової справи, визначено стратегію захисту, визначено шляхи повернення автомобіля його власнику. В подальшому, [PERSON] було підготовлено ряд процесуальних документів, починаючи від відзиву на позовну заяву і клопотання про проведення експертизи і закінчуючи повідомленнями про злочин і скаргами на дії судді Ленінського районного суду міста Харкова, яка безпідставно наклала арешт на майно [PERSON]. Всі підготовлені Позивачем документи підписані як самим [PERSON] так і [PERSON] на підставі довіреності, яка була надана [PERSON] Ленінський районний суд міста Харкова 10.03.2011 виніс ухвалу, якою залишив без розгляду позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів у розмірі 232 050,00 грн. Тобто, результатом роботи [PERSON] було отримання позитивної для [PERSON] судової ухвали про залишення позову без розгляду та про зняття арешту з автомобіля і напівпричепа [PERSON] з поверненням його власнику. Відповідно до п. 3.1.1 Договору розмір винагороди [PERSON] за надання послуг, становить 50% від отриманого [PERSON] позитивного економічного ефекту у зв'язку із виконанням предмету договору (за умовами даного Договору під позитивним економічним ефектом мається на увазі отримання [PERSON] економічної вигоди, в тому числі і в разі досягнення домовленостей з кредиторами про зменшення суми боргу, що підлягає оплаті на користь кредиторів, або винесення судом рішення на користь [PERSON], тобто будь-якого рішення яким не буде задоволено позову [PERSON]). 15.04.2011 між [PERSON] та [PERSON] підписано акт виконаних робіт до Договору від 17.02.2010 № 17/02/1, що беззаперечно свідчить про прийняття [PERSON] наданих юридичних послуг, підтвердження їх якості, та підтвердження свого зобов'язання сплатити вартість цих послуг. Сума 116 025,00 грн. є 50% від суми 232 050,00 грн. (розмір позову [PERSON] до [PERSON]), тобто це розмір отриманої Відповідачем 2 економічної вигоди від надання юридичних послуг. За умовами Договору Відповідач 2 зобов'язався прийняти юридичні послуги та оплатити їх. Свідком [PERSON] підтверджено факт надання правової допомоги [PERSON] [PERSON] та факт невиконання договору від 17.02.2010 № 17/02/1 [PERSON] В судовому засіданні що відбулось 28.01.2014 [PERSON], як свідок в даній справі підтвердив факт невиконання [PERSON] договору про надання юридичних послуг в частині несплати суми. Також судом встановлено, що на день подання позовної заяви позивачем відповідачами не сплачено грошові кошти позивачу за договором від 17.02.2010 № 17/02/1 про надання юридичних послуг та Актом від 15.04.2011 наданих послуг відповідно до договору. Відповідно до ст. 256 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 625 ЦК України,боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи прострочення виконання зобов'язання зі сторони [PERSON] обраховується з наступного дня, встановленого для виконання зобов'язання (відповідно до ст. 253 ЦК України), тобто з 02.07.2011, то відповідно три відсотки річних від простроченої суми становить 721,78 грн., що складається з 241,03 грн. за період з 01.07.2011 по 31.12.2011 кількість днів прострочення становить 183 та 480,75 грн. за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 кількість днів прострочення - 366. Отже, сума заборгованості відповідачів перед позивачем становить 116 746,78 грн. За таких обставин суд вважає позов слід задовольнити та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором про надання юридичних послуг № 17/02/1 від 17.02.2010 року в сумі 116 746,78 грн. З огляду на викладене та на підставі ст.ст. 256, 525, 526, 553, 554, 625, 627, 628, 629, 638 ЦК України,

Outcome: approved