Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У серпні 2017 року до Менського районного суду Чернігівської області до суду звернувся заступник прокурора області в інтересах держави в особі Державної пенітенціарної служби України, [PERSON] Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області, Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 237\~075,20 грн. Позов мотивовано тим, що в провадженні Менського районного суду перебувають матеріали кримінального провадження № 42016270000000021 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що [PERSON], згідно з наказом начальника [PERSON] Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 154 о/с від 28.08.12 призначений на посаду заступника начальника установи з інтендантського та комунально-побутового забезпечення - завідуючого відділом інтендантського та господарського забезпечення Менської виправної колонії УДПтС України в Чернігівській області № 91 (далі - Установа). Згідно посадової інструкції, затвердженої 23.08.2012, [PERSON] був наділений повноваженнями та обовязками своєчасно і якісно виконувати плани роботи, накази і розпорядження керівництва, здійснювати розвиток підсобного господарства установи, заключати договори від імені Установи, вести переписку з питань, які відносяться до діяльності закріплених служб та нести відповідальність за завдану установі матеріальну шкоду, тобто фактично виконував адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції та відповідно до ч. 1 Примітки до ст. 364 КК України являвся службовою особою. У продовж серпня 2014 року, [PERSON], достовірно знаючи про виділення Установі бюджетних коштів в сумі 119 000 грн., призначених для закупівлі дров, з метою незаконного заволодіння вказаними коштами, використовуючи фіктивні документи, розтратив та заволодів ними шляхом зловживання своїм службовим становищем. Зокрема, з метою заволодіння вказаними коштами, [PERSON] домовився з представником ТОВ «КБЕ-ТРАНС» щодо укладення безтоварної фіктивної угоди щодо нібито придбання дров та подальшого розподілу перерахованих по договору коштів в сумі 119\~000 грн. з розрахунком 80% від вказаної суми (95178,72 грн) [PERSON] та 20 % від вказаної суми (23\~794,68 грн) в якості плати ТОВ «КБЕ-ТРАН» за надані послуги. З метою виконання свого протиправного плану [PERSON], на власному компютері виготовив договір № Г-3009/94-Г на суму 118 973 грн. між ТОВ «КБЕ-ТРАНС» та Установою. В подальшому, зустрівся представником ТОВ «КБЕ-ТРАНС» та надав йому для підпису вказаний договір, що той і зробив, та отримав від нього дві видаткові накладні № КБ-0000010 та № КБ-0000012, датовані 30 вересня 2014 року, в яких була вказана недостовірна інформація щодо поставки до Установи 246 метрів кубічних дров на загальну суму 118 973,4 грн., в яких поставив свій підпис, тим самим надавши даному документу статус офіційного та підтвердивши отримання товару, що повністю не відповідало дійсності. В той же день [PERSON] підписаний з ТОВ «КБЕ-ТРАНС» фіктивний договір № Г-3009/94-Г щодо поставки дров надав на підпис начальнику Менської в/к № 91, який не будучи обізнаним, щодо злочинних намірів [PERSON] підписав його. На підставі вказаного договору та видаткових накладних, які містили недостовірну інформацію про поставку дров, Установі платіжними дорученнями № 734 та № 735 від 3 жовтня 2014 року, перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «КБЕ-ТРАНС» бюджетні кошти на загальну суму 118 973,4 грн. В жовні 2014 року [PERSON] отримав від ТОВ «КБЕ-ТРАНС» раніше обумовлену частину вказаних коштів в сумі 95 200 грн., які привласнив. В подальшому, достовірно знаючи про те, що 27.10.2014 на рахунок Установи надійшли бюджетні кошти в сумі 118 101,80 грн. для закупівлі дров, з метою заволодіння вказаними коштами, домовився з невстановленим слідством представником ТОВ «Будпродакшн», з ознаками фіктивності, щодо укладення безтоварної фіктивної угоди щодо нібито придбання дров та подальшого розподілу перерахованих по договору коштів в сумі 119 000 грн. з розрахунком 80 % від вказаної суми, а саме 94 481,44 грн. [PERSON] та 20 % від вказаної суми, а саме 23 620,36 грн. в якості плати невстановленому слідством представнику ТОВ «Будпродакшн» за надані послуги. [PERSON] на власному компютері виготовив договір № Г-106 на суму 118 101,80 грн. між ТОВ «Будпродакшн» та Установою. В подальшому зустрівся з представником ТОВ «Будпродакшн» та надав йому для підпису вказаний договір, що той і зробив, та отримав від нього дві видаткові накладні № БП-0000010 та № БП-0000011, датовані 23 жовтня 2014 року, в яких була вказана недостовірна інформація щодо поставки до Установи 246 метрів кубічних дров на загальну суму 118 101,80 грн., в яких поставив свій підпис, тим самим надавши даному документу статус офіційного та підтвердивши отримання товару, що повністю не відповідало дійсності. В той же день [PERSON] підписаний з ТОВ «Будпродакшн» фіктивний договір № Г-106 щодо поставки дров надав на підпис начальнику Установи, який не будучи обізнаним, щодо злочинних намірів [PERSON] підписав його. На підставі вказаного договору та видаткових накладних, які містили недостовірну інформацію про поставку дров, Установі платіжними дорученнями № 817 та № 818 від 27 жовтня 2014 року, перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Будпродакшн» бюджетні кошти на загальну суму 118 101,80 грн. У жовтні 2014 року [PERSON] отримав від ТОВ «Будпродакшн» раніше обумовлену частину вказаних коштів в сумі 94 481,44 грн., які привласнив. Діючи в подальшому з метою укриття своєї протиправної діяльності, яка полягла в розтраті та заволодінні шляхом зловживання службовим становищем бюджетними коштами, [PERSON], використовуючи досягнуті раніше ним домовленості та незаконно привласненні ним кошти в сумі 189 660,16 грн., частину цих коштів в сумі 70 000 грн. витратив на придбання дров у ДП «Сосницярайагролісгосп» для опалення Установи в кількості 394,1 метрів кубічних, які в подальшому були поставлені до установи, та кошти в сумі 45 200 грн. на придбання дров у [PERSON] та [PERSON] для опалення установи в кількості 279,9 метрів кубічних, які в подальшому також були поставлені до установи. Крім того, [PERSON] з метою прикриття своєї злочинної діяльності залучив до своїх протиправних дій свого підлеглого інженера будівельника Установи [PERSON]. Так, у жовтні 2014 року [PERSON] повідомив [PERSON] про те, що до Менської ВК № 91 будуть завозитися дрова паливні та обовязок у їх прийомі покладається саме на останнього. 14 жовтня 2014 року [PERSON] отримав від [PERSON] невстановлену слідством кількість незаповнених видаткових накладних, у яких у графі «Постачальник» було зазначено ТОВ «КБЕ-Транс» та ТОВ «Будпродакшн» , а у графі відвантажив стояв відтиск печатей ТОВ «КБЕ-Транс та ТОВ «Будпродакшн». Отримавши вказані накладні, [PERSON] виконуючи спільний з [PERSON] план, усвідомлюючи, що дрова фактично поставляються не ТОВ «КБЕ-Транс» та ТОВ «Будпродакшн», а ДП «Сосницяраагролісгоп», фізичними особами - [PERSON], [PERSON] та співробітником установи - молодшим інспектором відділу охорони [PERSON], які не мають жодного відношення до діяльності вказаних фірм, заповнив та підписав від імені ТОВ «КБЕ-Транс» та ТОВ «Будпродакшн» на кожен транспортний засіб видаткові накладні, до яких вніс завідомо недостовірні відомості щодо постачальника дров та засвідчив неправдиві документи своїм підписом. Згідно вироку Менського районного суду від 23 травня 2017 року [PERSON] і [PERSON] визнані винними у вчиненні інкримінованих їм злочинів. Посилаючись на те, що відповідачами добровільно не відшкодована завдана шкода, прокурор в інтересах держави в особі Державної пенітенціарної служби України, [PERSON] Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області, Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» звернувся до суду про стягнення завданої шкоди в судовому порядку. В ході розгляду справи заступник прокурора області надав заяву про зменшення позовних вимог, в звязку з частковим добровільним відшкодуванням шкоди відповідачами, тому просив стягнути з них солідарно шкоду в розмірі 101\~875,20 грн. Прокурор Менської місцевої прокуратури Кот [PERSON] в судовому засіданні підтримала зменшені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Представник позивача Державної пенітенціарної служби України [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнали, проти задоволення позову не заперечували. Після перерви в судове засідання не зявились, просили розгляд справи закінчувати без їх участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав, після перерви в судове засідання не зявився, надав суду заяву про закінчення розгляду справи без його участі. Представники позивачів [PERSON] Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області та Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. За таких обставин, справу можливо розглянути без участі представників позивачі, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача Державної пенітенціарної служби України, відповідачів та представника відповідача [PERSON] [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до Указу Президента України «Про затвердження Положення про Державну пенітенціарну службу України» від 06.04.2011 № 394/2011 Державна пенітенціарна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. Менська виправна колонія № 91 забезпечує реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань, є бюджетною установою та відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1190 ЦК України передбачає, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Як встановлено судом, вина [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України доведена судом, вирок суду за їх обвинуваченням набрав законної сили. Як установлено вироком суду, на рахунок Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» упродовж 2014 двічі надходили суми коштів для закупівлі дров: 118973,40 грн. та 118\~101,80 грн. Так, із суми коштів у розмірі 118\~973,40 грн. на рахунку ТОВ «КБЕ-ТРАНС» залишилось 23773,40 грн., [PERSON] привласнено 95\~200 грн. Із суми коштів в розмірі 118101,80 грн. на рахунку ТОВ «Будпродакшн» залишилось 23620,36 грн., [PERSON] привласнено 94481,44 грн. З метою укриття протиправної діяльності, яка полягала в розтраті та заволодінні шляхом зловживання службовим становищем бюджетними коштами, частину коштів в сумі 70\~000,00 грн. та 45\~200 грн. витрачено на придбання дров для опалення установи. Крім того, під час судового розгляду кримінального провадження відносно [PERSON] та [PERSON], останнім добровільно було повернуто на рахунок ДУ «Менська виправна колонія (№91)» кошти в сумі 20000 грн., що підтверджується довідкою начальника ДУ «Менська виправна колонія (№91)» [PERSON] (а.с.79). Таким чином розмір спричиненої і не відшкодованої відповідачами шкоди становить 101\~875,20 грн. Згідно зі ст. 5 п. 6 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши докази, які є у справі, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved