Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з позовною заявою, у якій просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO], тривалістю в три місяці. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON] та єдиним спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. У шестимісячний строк для прийняття спадщини він не звертався до нотаріуса з відповідною заявою, оскільки не був обізнаний з існуванням спадкового майна у вигляді права на земельну частку (пай) в КСП «Іванківське», що належало спадкодавиці на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 23 грудня 1999 року. Ця обставина свідчить про те, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 15.01.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 9 годину 30 хвилин 14 лютого 2019 року. 14 лютого 2019 року ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 28 лютого 2019 року ухвалою суду було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 годину 00 хвилин 03.04.2019 року. Позивач не з'явився у судове засідання та подав заяву, в якій він позов підтримує, просить його задовольнити та проводити розгляд цивільної справи у його відсутності. Представник Іванківської сільської ради у судове засідання також не з'явився та надіслав заяву, в якій він просить суд розглянути цивільну справу у його відсутності та при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 липня 2007 року (а.с.5). Позивач є сином [PERSON] та єдиним спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 4 вересня 1951 року (а.с.10). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №55207440 від 20 лютого 2019 року (а.с.28), спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Аналіз цієї обставини свідчить про те, що позивач у встановлений законом строк для прийняття спадщини до нотаріуса з відповідною заявою не звертався. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач дійсно пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини строком в 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Встановлено, що [PERSON] має обґрунтовані сподівання на набуття права власності на спадкове майно. Відмова позивачу у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини призведе до невиправданого втручання у право [PERSON] на набуття та володіння спадковим майном. Ця обставина свідчитиме про пряме порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою підставою для задоволення позову.

Outcome: approved