Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У січні 2015 року позивач - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № KRP0AD40308064 від 10.12.2008 у розмірі 27358,88 доларів США, що за курсом 15,77, відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.01.2015, складає 431449,57 грн. На підтвердження вимог надав розрахунок, згідно якого заборгованість складається із заборгованості за кредитом 7326,43 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 1532,40 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 580,50 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань договору 16601,65 доларів США, штрафу (фіксована частина) 15,85 доларів США, штрафу (процентна складова) 1302,05 доларів США. Також, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати - судовий збір у сумі 3654,00 грн. \~Представник позивача надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, у звязку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Матеріалами справи встановлено, що 10 грудня 2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № KRP0AD40308064. Згідно договору банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 5976,58 доларів США на термін до 09.12.2013, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином, згідно з вимогами договору та у встановлений строк, що передбачено ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредит у розмірі 5976,58 доларів США. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи положення ч. 1 ст. 524 ЦК України, передбачено, що зобов'язання мають бути виражені у грошовій одиниці України - гривні. Згідно з ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, у кредит можуть бути надані згідно діючого законодавства як грошові одиниці України - гривні, так і іноземна валюта, що виступатиме предметом зобов'язання і може бути предметом стягнення на погашення заборгованості за кредитним договором по рішенню суду. Виходячи зі змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику. Чиною ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні спірного договору відповідачу були відомі усі умови договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили відповідача прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах. Однак відповідач умови договору належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 20 січня 2015 року виникла заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем, з яким погоджується суд, становить 27358,88 доларів США, за курсом 15,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.01.2015 складає 431449,57 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 7326,43 доларів США, - заборгованість по процентам за користування кредитом 1532,40 доларів США, - заборгованість по комісії за користування кредитом 580,50 доларів США, - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань договору 16601,65 доларів США, - штраф (фіксована частина) 15,85 доларів США, - штраф (процентна складова) 1302,05 доларів США. Таким чином, дослідивши та перевіривши матеріали справи, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, задовольняючи вимоги позивача, судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved