Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

У січні 2019 року позивачі - [PERSON] та [PERSON] , звернулися до суду з позовом де вказують, що їх матері - [PERSON] на праві власності належало 14/25 часток житлового будинку [ADDRESS] . На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1000 га, з кадастровим номером з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В додатку до зазначеного акту від 14.06.2007 року у якості співвласників зазначеної земельної ділянки вказані [PERSON] та [PERSON] , але частки кожного із співвласників не визначені. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0489 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В додатку до зазначеного акту від 14.06.2007 року у якості співвласників зазначеної земельної ділянки вказані [PERSON] та [PERSON] , але частки кожного із співвласників не визначені. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді зазначених земельних ділянок. Інших спадкоємців, крім позивачів, після смерті [PERSON] немає. Вони звернулись до органів нотаріату за оформленням своїх спадкових прав на спірну земельну ділянку, але отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не визначені частки кожного із співвласників. Тому просили визначити за [PERSON] , яка померла [INFO] , частку в спільній сумісній власності на зазначені земельні ділянки. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2019 року позов було залишено без руху і позивачам було надано строк для усунення недоліків, тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали. У встановлений судом строк позивачі, вказані в ухвалі недоліки, усунули. 06 березня 2019 року судом з відділу обліку та моніторингу інформації про зареєстроване місце проживання ГУ ДМС України в Харківській області було отримано інформацію щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача [PERSON] Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2019 року позов було прийнято до провадження суду і призначено у підготовче судове засідання. 13 березня 2019 року від відповідача надійшла зустрічна позовна заява де вона просить визначити за [PERSON] , який помер [INFO] частку у спірних земельних ділянках. 16 квітня 2019 року [PERSON] та [PERSON] суду надана уточнена позовна заява, в якій вони просять визнати за кожним із них по 14/25 часток спірних земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 22 квітня 2019 року [PERSON] була надана уточнена позовна заява, в якій вона просить визнати за нею право власності на 11/25 часток спірних земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник у судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити, проти задоволення позову [PERSON] не заперечували. [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явились, надали письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити. Проти задоволення основного позову не заперечували. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та постановити рішення у відповідності з діючим законодавством. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились фіксування судового процесу технічними засобами, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не проводилось. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1000 га, з кадастровим номером з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В додатку до зазначеного акту від 14.06.2007 року у якості співвласників зазначеної земельної ділянки вказані [PERSON] та [PERSON] , але частки кожного із співвласників не визначені. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0489 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В додатку до зазначеного акту від 14.06.2007 року у якості співвласників зазначеної земельної ділянки вказані [PERSON] та [PERSON] , але частки кожного із співвласників не визначені (а.с.13-14). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 19 травня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.15). Після її смерті [PERSON] та [PERSON] звернулись до органів нотаріату за оформленням своїх спадкових прав. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 листопада 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за реєстровим №2846, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 14/25 часток домоволодіння [ADDRESS] , які залишилися після смерті [PERSON] (а.с.7). Як вбаається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 лютого 2008 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за реєстровим №2-658, [PERSON] належить 11/25 часток домоволодіння [ADDRESS] , що залишилися після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.94). У судовому засіданні також встановлено, що доля земельних ділянок, розташованих за адресою: [ADDRESS] , не вирішена через невизначені часток кожного із співвласників. Відповідно до п.4.12 та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачі, як за основним, так і за зустрічним позовом, не мають змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Відповідно до ст.ст.25, 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Згідно з роз`ясненням Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 - в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296 - 1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає позови обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне залишити витрати по оплаті судового збору за позивачем [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved