Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У січні 2016 року заявник [PERSON] звернувся з цією заявою до суду, посилаючись на те, що з 26.05.1981 року проживає за адресою: [INFO], що вбачається з відмітки у його паспорті та довідки за формою 3. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року № 106 місто Боярку було віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю. 08.06.1993 року заявнику [PERSON] облдержадміністрацією було видано посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 році (категорія 4), серії В-1 № 188082. Проте, у 1993 році всі документи, які посвідчували його особи, були складені російською мовою, при цьому працівником, який заповнював бланк вказаного посвідчення було помилково перекладено його прізвище з російської мови українською як «Виниченко», хоча правильно було «Вініченко». У подальшому заявнику було видано паспорт громадянина України, де вже правильно було вказано його прізвище як «Вініченко», але з цього часу прізвища, зазначені у паспорті заявника та його посвідченні громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, стали відрізнятися. Оскільки заявник більше 29 років постійно проживав у м. Боярці, яка є зоною посиленого радіоекологічного контролю, і 27.11.2015 року йому виповнилося 55 років, він набув право з 27.11.2015 року на дострокове призначення пенсії, а тому у листопаді 2015 року звернувся до Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах як особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, однак йому було відмовлено у її прийнятті, так як у його посвідченні громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 році (категорія 4), серії В-1, № 188082, виданому 08.06.1993 року [PERSON] облдержадміністрацією, зазначено прізвище «Виниченко», яке не відповідає прізвищу заявника «Вініченко» за паспортом, що унеможливлює призначення пенсії на даний час. Тому заявник просив, встановити факт, що посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 році (категорія 4), серії В-1, № 188082, виданому 08.06.1993 року [PERSON] облдержадміністрацією на імя [PERSON], належить [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]. Заявник направив до суду заяву в якій просив вимоги заяви задоволити, а справу розглянути у його відсутності. Заінтересована особа Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про день, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, та письмові докази які в ній знаходяться, знаходить, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Як вбачається із матеріалів справи, що [PERSON] народився 27.11.1960 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІ-УК № 352600. Відповідно до паспорту громадянина України, виданого Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області, прізвище заявника зазначено як «Вініченко». Відповідно до трудової книжки заявника, його прізвище зазначено як як «Вініченко». 08.06.1993 року заявнику [PERSON] облдержадміністрацією було видано посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 році (категорія 4), серії В-1 № 188082. Проте, у 1993 році всі документи, які посвідчували його особи, були складені російською мовою, при цьому працівником, який заповнював бланк вказаного посвідчення було помилково перекладено його прізвище з російської мови українською як «Виниченко» Те що прізвище заявника «Вініченко» підтверджується такими письмовими доказами як, копія свідоцтва про народження, паспорту, копії трудової книжки, копія ІПН. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії. Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 році (категорія 4), серії В-1, № 188082, виданому 08.06.1993 року [PERSON] облдержадміністрацією на імя [PERSON], належить [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER].

Outcome: approved