Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

У січні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач з'явилась, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити. Після надання строку для примирення в судове засідання призначене на 05 грудня 2014 року не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просив суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Також зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з травня 2013 року. Діти , [PERSON] та [PERSON], будуть проживати з нею. Відповідач у судове засідання з'явився, та заперечував проти задоволення позову, просив суд надати строк для примирення. В судове засідання призначене на 05 грудня 2014 року не з'явився, причини не явки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони одружені з 14 жовтня 2006 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Амур-Нижньодніпровським віділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської робласті, актовий запис № 1061. Позивач та відповідач мають дітей - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 02 лютого 2011 року, та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 02 лютого 2011 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 28 лютого 2014 року сторонам надавався строк для примирення два місяці, однак як вбачається із заяви позивача до примирення не відбулось. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ст. 24 СК України. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, враховуючи те, що за час строку для примирення стосунки між сторонами не покращилися, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved