Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У січні 2015 року позивач КП «Київжитлоспецексплуатація» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про розірвання договору та виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 травня 2013 року між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП «Київжитлоспецексплуатація» та народним депутатом України [PERSON] укладеного договір № 1171 про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду, а саме нежилі приміщення в будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 93,30 кв.м., у тому числі І поверх - 1,70 кв.м., 2 поверх - 0,90 кв.м., 3 поверх - 1,50 кв.м., 4 поверх 89,20 кв.м. на строк до 21 травня 2016 року. Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов'язаний сплачувати орендну плату, компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, та компенсацію витрат підприємства, починаючи з дати підписання орендарем та орендодавцем акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди. Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, то утворилась заборгованість орендної плати за період з 20 травня 2014 року по 31 грудня 2014 року на суму 23 637 грн. 47 коп., що відповідає її не сплаті за 7,3 місяців. Тому, позивач звернувся з цим позовом до суду та просив розірвати договір оренди нежилого приміщення, виселити відповідача із займаних нежилих приміщень, зобов'язати відповідача передати позивачу орендовані нежилі приміщення через невиконання [PERSON] умов укладеного договору оренди. У судовому засіданні представники позивача та третьої особи підтримали вимоги. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. З урахуванням думки представників позивача та третьої особи, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до рішення Київської міської ради від 13.01.1992 р. № 26 «Про формування комунального майна міста та районів» нежиле приміщення в будинку [ADDRESS] віднесено до комунальної власності територіальної громади м. Києва та згідно з розпорядженням представника Президента України від 29.05.1992 р. № 368 «Про створення державного комунального виробничого житлово-ремонтного об'єднання» закріплено за виробничим житлово-ремонтним об'єднанням (правонаступник КП «Київжитлоспецексплуатація») на праві повного господарського відання (а.с. 7-23). 23 травня 2013 року між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП «Київжитлоспецексплуатація» та народним депутатом України [PERSON] укладено договір № 1171 про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду, а саме нежилі приміщення в будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 93,30 кв.м., у тому числі І поверх - 1,70 кв.м., 2 поверх - 0,90 кв.м., 3 поверх - 1,50 кв.м., 4 поверх 89,20 кв.м. на строк до 21 травня 2016 року. Вказаний об'єкт оренди знаходиться на балансі КП «Київжитлоспецексплуатація» (а.с. 24-31). Відповідно до п.п. 3.1, 3.3, 3.6 вказаного договору відповідач зобов'язаний сплачувати орендну плату, компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди та компенсацію витрат підприємства, починаючи з дати підписання орендарем та орендодавцем акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди. Вказане також закріплене і в ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». За умовами договору оренди відповідач зобов'язаний сплачувати незалежно від наслідків господарської діяльності орендну плату та компенсацію витрат підприємства своєчасно (щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця), починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати є дата підписання орендарем та орендодавцем акта приймання-передачі при повернення об'єкта оренди позивачу (п.п. 3.7, 4.2, 3.5 договору). Проте відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість орендної плати за період з 20 травня 2014 року по 31 грудня 2014 року на суму 23 637 грн. 47 коп., що відповідає її не сплаті за 7,3 місяців (а.с. 32-36). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до п. 9.6 договору оренди та ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України). Відповідно до п. 5.2 договору оренди при несплаті орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу орендодавець має право відмовитись від договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря. Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору (ст. 782 ЦК України). Отже, однією з підставою розірвання договору оренди є невиконання сторонами своїх зобов'язань, в тому числі і несплата орендної плати. Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, то суд дійшов висновку про розірвання договору оренди. Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління майном (ст. 133 ГК України). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку і про задоволення позовних вимог у частині виселення відповідача з нежилих приміщень, які є об'єктом договору оренди, а також зобов'язання відповідача передати позивачу об'єкт оренди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved