Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позову послалась на те, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Право власності на житло набула внаслідок придбання майна згідно договору купівлі-продажу від 27.11.2015 року. Після укладення договору купівлі-продажу та реєстрації права власності попередні власники виїхали з квартири, проте відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою. Той факт, що відповідач зареєстрований у зазначеній квартирі позбавляє її, як власника майна, можливості повноцінно ним користуватись та розпоряджатись. Крім того, вона змушена нести додаткові витрати з оплати комунальних послуг. Вирішити спір у добровільному порядку неможливо. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії паспорта відповідача серії [NUMBER] останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 27.11.2015 року [PERSON] зобов'язався передати у власність позивачу квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] а покупець зобов'язався прийняти майно та сплатити за нього обумовлену грошову суму. Право власності позивача на квартиру [ADDRESS] підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.11.2015 року №48601038. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Порушення свого права власності позивач обґрунтовує тим, що збереження реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає їй повноцінно нею користуватися та розпоряджатися; призводить до необхідності нести додаткові витрати на оплату квартирної плати та комунальних послуг. Оскільки припинення права власності відповідача на спірну квартиру включає й припинення його права користування нею, позовна вимога про позбавлення права користування спірною квартирою (визнання таким, що втратив право користування цієї квартирою), відповідає вимогам закону, у зв'язку з чим задовольняється.

Outcome: approved