Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 04.07.1997 помер батько її чоловіка [PERSON], який постійно проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,29 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Митинецької сільської ради Красилівського району, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0228446 від 19.11.1996. Спадкоємцем [PERSON] була його дружина [PERSON], яка померла 09.07.1999, спадкоємцем якої був її син [PERSON], який помер 05.03.2003, які спадщину не встигли оформити. За життя її чоловік [PERSON] заповіт не склав, а тому має місце спадкування за законом. Вона, як дружина [PERSON] є спадкоємцем першої черги. Шлюб між нею та спадкодавцем був укладений 05.11.1978 і на час смерті її чоловіка вони перебували в зареєстрованому шлюбі. Після смерті чоловіка вона прийняла спадщину та подала заяву до Красилівської державної нотаріальної контори. Також після смерті чоловіка вона звернулась до Летичівської державної нотаріальної контори за оформленням спадкового житлового будинку. Однак, постановою від 16.06.2014 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ і рекомендовано вирішити дане питання в судовому порядку. У даний момент вона не має можливості одержати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачено, про що розміщено оголошення в газеті «Красилівський вісник». Оскільки чоловік помер, то на даний час неможливо в позасудовому порядку оформити право власності на земельну частку (пай). Неможливість належного оформлення земельної частки (паю) після смерті чоловіка породжує невизначеність у її правах як спадкоємця, позбавляє можливості в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися земельною часткою (паєм). Просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], право на земельну частку (пай) площею 3,29 умовних кадастрових гектари, яка перебувала в колективній власності КСП «Бужок» с.Митинці Красилівського району Хмельницької області, яке належало йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0228446 від 19.11.1996. Ухвалою Красилівського районного суду від 28.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та про повне визнання позовних вимог. Статтею 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) зясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Відповідно до чч. 1-3 ст. 200 ЦПК України в підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження в справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частинами 1, 2, 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження в справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення в звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved