Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 9093,35 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.12.2006 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно станом на 05.10.2014 року має заборгованість - 12391,17грн., яка складається: 2312,76грн. заборгованість за кредитом; 10078,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також 500грн. штраф (фіксована частина), 409,21грн. штраф (процентна складова) Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, розгляд справи просив здійснювати за його відсутності. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до договору № б/н від 05.10.2014 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії катки(а.с.12-18). Однак, в порушення умов договору відповідач не сплачував суму кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанком» та [PERSON], встановив, що станом 05.10.2014 року має заборгованість - 12391,17грн., яка складається: 2312,76грн. заборгованість за кредитом; 10078,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також 500грн. штраф (фіксована частина), 409,21грн. штраф (процентна складова)(а.с. 9-10). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача. Крім цього, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Як вбачається із розрахунку комісії та пені, який суд перевірив та зазнав правильним, відповідно був нарахований штраф у розмірі 500 грн., - (фіксована частина), відсоткова складова 409,21 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено публікацію у газеті «Донбас» на суму 82,25 грн. яку слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved