Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

У серпні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування в інтересах дитини: [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Виконавчий комітет Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дитини під опіку держави. В обґрунтування заявлених позовних вимог в позовній заяві зазначено, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], фактично не займаються її вихованням та утриманням, ухиляються від виконання покладених на них батьківських обов'язків. На даний час неповнолітня [PERSON], [INFO], з 26.05.2017 перебуває на повному державному забезпеченні в комунальному закладі «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, до якого була влаштована за клопотанням Служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області у зв'язку з тим, що її батько - [PERSON] відмовився забирати дитину додому з комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2» Запорізької обласної ради на літні канікули, а місцезнаходження матері дитини вихователям не відомо. Батьки не відвідують неповнолітню дитину за місцем її перебування, не цікавляться життям та майбутньою долею своєї дитини. На підставі вищевикладеного позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача до суду не з'явилась, про час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, відповідно до якої позовну заяву підтримує у повному обсязі. Просить розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі до суду не з'явились, про час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується роздруківками з офіційного веб-сайту суду з повідомленнями про виклик, які містяться в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомили. Відповідачі, у строк, встановлений ухвалою суду від 03.09.2018, відзиви на позовну заяву на адресу суду не надіслали. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області до суду не з'явився, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої з вимогами позовної заяви згоден в повному обсязі, просить суд розглядати дану справу без його участі. Додаткові письмові пояснення по справі відсутні. Представник третьої особи - Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з'явився, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду пояснення щодо позову, в яких просив задовольнити вказану позовну заяву, а розгляд справи проводити без його участі. Також надав Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON], [INFO], від 24.09.2018, останній проживає у будинку батька, працює неофіційно, має неповнолітню доньку п'ятнадцяти років - [PERSON], якою не опікується, вихованням не займається, дитина навчалась в інтернаті, зараз знаходиться в притулку, батько життям дівчинки не цікавиться та не опікується. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією Свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, актовий запис № 485, [INFO] народилась [PERSON] (а.с. 6). Матір'ю дитини є [PERSON], батьком - [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоровця, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Всупереч наведеним вимогам закону, [PERSON] та [PERSON], як мати та батько, не виконують своїх обов'язків по відношенню до неповнолітньої дитини, фактично не займаються її вихованням та утриманням, ухиляються від виконання покладених на них батьківських обов'язків. Згідно з листом комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2» Запорізької обласної ради від 23.05.2017 № 155 встановлено, що станом на 23.05.2017 неповнолітня [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], опинилась в складних життєвих обставинах. Батьки неповнолітньої - [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюбні стосунки, дитина певний час мешкала з батьком. 22.05.2017 [PERSON] зателефонував вихователю та проінформував про те, що він відмовляється забирати доньку додому на літні канікули. З матір'ю дитини зв'язатися неможливо, тому що протягом перебування доньки в навчальному закладі вона жодного разу її не відвідала (а.с. 9). Службою у справах дітей Запорізької райдержадміністрації Запорізької області (далі - Служба) 26.05.2017 подано клопотання № 22-30/0406 про прийняття неповнолітньої [PERSON], [INFO], до комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради (а.с. 10). Відповідно до листа комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради (далі - Центр) від 29.05.2017 № 01/14-149, у центрі з 26.05.2017 на повному державному забезпечені перебуває неповнолітня [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно з копією довідки Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 05.03.2018 за № 12.05, [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований і мешкає за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідки-характеристики Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 05.03.2018 за № 01-48/663, [PERSON], [INFO], офіційно не працевлаштований, на контакт з сусідами та соціальним спеціалістом не йде (а.с. 13). Згідно з довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області, [PERSON], [INFO], у 2014 році змінила прізвище на «[INFO]», в 2016 році зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Відповідно до копій довідок Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 06.08.2018 № 91 та 1955, [PERSON] зареєстрована, але не проживає за вищевказаною адресою (а.с. 17). Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України визначається, що батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, або особи, які їх замінюють, мають право та зобов'язані виховувати дитину, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] тривалий час вихованням та утриманням дитини не займаються, свідомо ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Запорізької державної адміністрації Запорізької області № 145 від 29.09.2017 «Про соціальний захист неповнолітньої [PERSON], [INFO] р.н.» визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] (а.с. 20-21). Згідно з листом Центру від 02.03.2018 № 01-14/79, батьки неповнолітньої [PERSON], [INFO], за весь період перебування її в закладі жодного разу не відвідали дитину, не телефонували, не цікавились станом її здоров'я, умовами проживання, виховання, навчання (а.с. 18). Також Центр надав характеристику на неповнолітню дитину, відповідно до якої дитина потребує уваги та турботи батьків (а.с. 19). Відповідно до копій заяв неповнолітньої [PERSON] від 27.03.2018 та від 10.08.2018, остання не заперечує проти позбавлення батьківських прав її батька - [PERSON] та матері - [PERSON] (а.с. 22, 23). За таких підстав, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], оскільки вони матеріально дитину не забезпечують, з нею не проживають, її вихованням не займаються, не піклуються про стан її здоров'я, фізичним, духовним, моральним розвитком не цікавляться, що є порушенням обов'язків батьків по вихованню дітей, передбачених ст. 150 СК України. Оскільки на теперішній час дитина перебуває у комунальному закладі «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради та знаходиться на повному державному утриманні, за таких підстав неповнолітню [PERSON], [INFO], необхідно передати під опіку держави. Відповідно до ст. 183 СК України, суд вважає доцільним стягнути з кожного з батьків на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись неповнолітня [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved