Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона навчається в Генічеському медичному училищі на ІІ курсі фельдшерського відділення денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги. Оскільки, відповідач, як батько, добровільно матеріальної допомоги не надає, з урахуванням уточнень, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. Відповідач до початку судового засідання надав відзив на позовну заяву, за яким позовні вимоги не визнав. Зазначив, що на даний час ніде не працює, проживає разом із співмешканкою та її сином, які перебувають на його утриманні. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Крім того, зазначає, що йому відомо, що [PERSON] працює та проживає в цивільному шлюбі з чоловіком, а не зі своєю матір`ю, як зазначено в позові. Вважає, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що вона потребує матеріальної допомоги на період навчанням. У зв`язку з цим, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав необґрунтованості та неможливості надавати відповідачем таку допомогу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд приходить до наступного висновку. Так, суд встановив та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.07.2001 року, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а. с. 4). За довідкою Генічеського медичного училища від 18.06.2019 року №273, [PERSON] дійсно є студентом ІІ курсу фельдшерського відділення, денної форми навчання. Повністю на державному забезпечені не знаходиться. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року (а. с. 9). Згідно з довідкою виконавчого комітету Нововоронцовської селищної ради Нововоронцовського району Херсонської області від 12.07.2019 року №1086, [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а. с. 8). Отже, [PERSON] є повнолітньою, що продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочку, сина регулюються главою 16 СК України. Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з приписами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання, що визначено ч. 2 ст. 199 СК України. За ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на ту обставину, що на даний час ніде не працює, проживає разом із співмешканкою та її сином, які перебувають на його утриманні. Однак, вказані обставини не виключають обов`язку батька надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Разом з тим, відповідачем не надано доказів того, що він є непрацездатною людиною та за станом свого здоров`я, чи з інших причин не може працювати, що б унеможливлювало виконання ним обов`язку утримувати повнолітню доньку. Доводи відповідача про те, що нібито позивач [PERSON] працює та проживає в цивільному шлюбі з чоловіком, суд не бере до уваги, так як вказані обставини не підтверджуються жодними доказами в розумінні ст. 81 ЦПК України. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги, що відповідач є працездатною людиною та за станом здоров`я спроможний платити аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, враховуючи, що [PERSON] досягла повноліття та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, суд задовольняє позовні вимоги і стягує з відповідача аліменти на користь позивача на період навчання в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень. Крім того, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн, у зв`язку з тим, що позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі ст. ст. 182, 198-200 СК України,

Outcome: approved