Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він був прийнятий на роботу в ДО «Комбінат «Рекорд» на посаду газоелектрозварника та 15.03.2017 року отримав травму, після чого постійно перебував на стаціонарному лікуванні. Починаючи з дати травмування по день подання позову до суду перебував на лікарняному, однак лікарняних не отримує, оскільки ДО «Комбінат «Рекорд» всупереч вимогам чинного законодавства було вжито всіх заходів, щоб приховати травму. Комісією з соціального страхування з тимчасової втрати працездатності були прийняті рішення, оформлені протоколом № 3 засідання комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 18.04.2017 року та протоколом № 4 засідання комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 27.04.2017 року, якими йому відмовлено в наданні матеріального забезпечення в зв`язку з невідповідністю пояснення до акта про нещасний випадок невиробничого характеру. Однак зазначені рішення вважає незаконними, так як підстави для ненадання допомоги по тимчасовій непрацездатності, які містяться в рішеннях, не відповідають вичерпним передбаченим ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставам для ненадання такої допомоги, чим порушується його право на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Тому позивач просить скасувати рішення комісії Державної організації «Комбінат «Рекорд» із загальнообов`язкового державного соціального страхування в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, оформлені протоколом № 3 засідання комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 18.04.2017 року та протоколом № 4 засідання комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 27.04.2017 року про відмову в наданні матеріального забезпечення в зв`язку з невідповідністю пояснення до акта про нещасний випадок невиробничого характеру. Також у поданій разом із позовною заявою до суду заяві просить поновити йому строк звернення до суду з позовом, який пропущено з поважних причин, враховуючи отримання ним 15.03.2017 року травми та у зв`язку з чим перебування на стаціонарному лікуванні на час подання до суду позову. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з викладених у ньому підстав. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що оскаржувані позивачем рішення комісії є законними, враховуючи, що за наслідками розслідування випадку створеною відповідною комісією підприємства було складено акт № 7 про нещасний випадок невиробничого характеру від 14.04.2017 року, згідно якого позивач отримав побутову травму в неробочий час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Представник третьої особи у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, а в останнє судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила. За заявою позивача про забезпечення доказів ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 02.11.2017 року витребувано з ДО «Комбінат «Рекорд» протокол № 3 засідання комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 18.04.2017 року та протокол № 4 засідання комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 27.04.2017 року про відмову у наданні матеріального забезпечення, у зв`язку з невідповідністю пояснення до акту про нещасний випадок невиробничого характеру. Суд, заслухавши позивача та його представника, представників відповідача та третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 28.09.2018 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 11.12.2018 року у цивільній справі № 295/6719/17 за позовом [PERSON] до Державної організації «Комбінат «Рекорд», третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Житомирській області, про визнання недійсним акту проведення розслідування нещасного випадку, зобов`язання вчинити певні дії, у задоволенні позову відмовлено. Також судом було встановлено, що позивач працював на посаді газоелектрозварника в Державному підприємстві «Комбінат «Рекорд» та 15.03.2017 року за вказівкою керівництва підприємства він разом із [PERSON] виконував роботи по навантаженню на трактор дерев`яних відходів, які знаходились на території захисної споруди комбінату (водоймі). В той же день близько 12-30 год. головний механік Люлевич В.Ф., якому було доручено організацію виконання даного завдання, виявив, що працівники підприємства [PERSON] і [PERSON] перебувають у стані алкогольного сп`яніння, тому вказані особи були відсторонені від роботи, а позивача доставлено автомобілем за місцем його проживання. Як зазначено в наведених вище судових рішеннях, наступного дня 16.03.2017 року позивач звернувся за медичною допомогою до лікаря травматолога поліклінічного відділення КУ ЦРЛ, де повідомив, що ним отримана травма ноги в побуті. Так, із запису в амбулаторній карті ф. 025/о вбачається, що зі слів пацієнта [PERSON] травма отримана в побуті 15.03.2017 року о 22-00 год., що засвідчено його особистим підписом, але в подальшому 28.03.2017 року він подав в КУ «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради заяву про те, що травма отримана ним 15.03.2017 року на виробництві. 14.04.2017 року комісією щодо розслідування нещасного випадку складено акт № 7 за формою НТ про нещасний випадок невиробничого характеру, який стався з позивачем по його особистій вині та необачності, виходячи із попутного транспорту. Висновки комісії ґрунтуються на підставі даних, отриманих із листа КУ «Центральної районної лікарні» від 03.04.2017 року № 621 та додаткової копії листа непрацездатності ЛАГ № 867612 від 16.03.2017 року з кодуванням «невиробничі травми-5» та копії первинного огляду травматолога від 16.03.2017 року, згідно якого травма отримана в побуті. У справі № 295/6719/17 судами було зроблено висновок про те, що будь-яких належних і допустимих доказів того, що позивач отримав травму ноги в період виконання ним трудових обов`язків, тобто з ним стався випадок виробничого характеру, матеріали справи не містять. Позивач, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, до настання нещасного випадку був відсторонений від роботи відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, тому згідно з підпунктом 2 пункту 16 Порядку даний нещасний випадок, є таким, що не пов`язаний з виробництвом. Як зазначено в акті № 7 за формою НТ про нещасний випадок невиробничого характеру від 14.04.2017 року (а. с. 6), який є чинним, комісією з розслідування нещасних випадків та аварій на виробництві встановлено, що постраждалий електрогазозварник [PERSON] 15.03.2017 року отримав побутову травму у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по своїй особистій вині та необачності, виходячи з попутного транспорту. У зв`язку з отриманою травмою у період з 16.03.2017 року по 24.09.2017 року позивач перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, що вбачається з листків непрацездатності серії АДГ № 867612, серії АДГ № 867813, серії АДД № 014009 , серії АДД № 014143, серії АДД № 013669 (а. с. 48-52). Позивачу було відмовлено в наданні допомоги по листку непрацездатності серії АДГ № 867612 за період з 16.03.2017 року по 14.04.2017 року у зв`язку з відсутністю пояснень, а також у зв`язку з невідповідністю пояснень та акта про нещасний випадок невиробничого характеру № 7 від 14.04.2017 року відповідно до рішень засідання комісії із соціального страхування (рішення уповноваженого) державної організації «Комбінат «Рекорд», оформлених протоколами № 3 від 18.04.2017 року та № 4 від 27.04.2017 року (а. с. 90, 91). Серед основних трудових прав працівників у ст. 2 КЗпП України визначено право на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності. Право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випрабування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною). Статтею 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначені підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності. Так, згідно ч. 1 цієї статті допомога по тимчасовій непрацездатності не надається: 1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину; 2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби; 3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; 4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; 5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням; 6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням. Досліджені судом докази та встановлені обставини свідчать про те, що 15.03.2017 року отримав побутову травму внаслідок нещасного випадку невиробничого характеру, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підтвердженням чому є чинний акт № 7 за формою НТ про нещасний випадок невиробничого характеру від 14.04.2017 року. У рішенні комісії із соціального страхування державної організації «Комбінат «Рекорд», оформленому протоколом № 3 засідання комісії із соціального страхування (рішення уповноваженого) державної організації «Комбінат «Рекорд» від 18.04.2017 року в частині відмови в наданні позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності по листку непрацездатності серії АГД № 867612 з 16.03.2017 року по 14.04.2017 року, підставою відмови в наданні такої допомоги позивачу зазначено «відсутність пояснень», що суперечить передбаченим ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставам для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, а тому в цій частині рішення комісії є незаконним і підлягає скасуванню. Із протоколу № 4 засідання комісії із соціального страхування (рішення уповноваженого) державної організації «Комбінат «Рекорд» від 27.04.2017 року вбачається, що позивачу було відмовлено в призначенні допомоги по листку непрацездатності серії АГД № 867612 з 16.03.2017 року по 14.04.2017 року у зв`язку з «невідповідністю пояснень та акта про нещасний випадок невиробничого характеру № 7 від 14.04.2017 року». Оскільки при прийнятті оскаржуваного у позові рішення комісією було взято до уваги наявність складеного акта про нещасний випадок невиробничого характеру № 7 від 14.04.2017 року про отримання позивачем травми в стані алкогольного сп`яніння і ця обставина узгоджується з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, а саме у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням, через те зазначене рішення комісії відповідає вимогам закону і суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у частині його скасування. Окрім того, варто зауважити, що у позовних вимогах позивач просив скасувати рішення комісії Державної організації «Комбінат «Рекорд» із загальнообов`язкового державного соціального страхування в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, оформлене протоколом № 4 засідання комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 27.04.2017 року про відмову в наданні матеріального забезпечення в зв`язку з невідповідністю пояснення до акта про нещасний випадок невиробничого характеру. Проте в цьому рішенні комісії підставою для відмови в наданні матеріального забезпечення позивачу зазначено невідповідність пояснення не «до» акта, а «та» акта про нещасний випадок невиробничого характеру № 7 від 14.04.2017 року, що не вказує на незаконність оскаржуваного позивачем рішення комісії. Перебування позивача з часу отримання ним травми та на час подання до суду позову на лікуванні підтверджує наявність поважних причин пропуску ним передбаченого ч. 1 ст. 233 КЗпП України тримісячного строку для звернення до суду з позовом, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню на підставі ст. 234 КЗпП України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 960,00 грн. (640,00 грн. + 320,00 грн.), оплачений позивачем за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення доказів, підтвердженням чого є оригінали квитанцій.

Outcome: partial