Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою №8 в будинку №64 по проспекту Незалежності в м. Чернівці, та зняття їх з реєстраційного обліку. Посилалася на те, що з відповідачкою по справі вона перебувала в дружніх стосунках. Приблизно в лютому 2016 року відповідачка попросила зареєструвати її та трьох дітей в квартирі, запевнивши, що найближчим часом купить квартиру і знімиться з реєстрації. Отримавши згоду, відповідачка з трьома дітьми зареєструвалася в її квартирі, проте ніколи в ній не проживала, комунальні послуги не сплачувала. Вважає, що реєстрація в квартирі обмежує її право власності на користування і розпорядження своїм майном. А тому просила визнати відповідачку з трьома дітьми такими, що втратили право користування квартирою та зняти їх з реєстраційного обліку. У відзиві на позовну заяву представник третьої особи [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що право позивача не порушено, оскільки вона в спірній квартирі не зареєстрована. У неї є декілька квартир, що належать їй на праві власності. В той же час, відповідачі не мають іншої реєстрації. Проживають у друзів по вул. Коперніка, 1-А/7, оскільки позивачкою та її чоловіком чиняться перешкоди в користуванні квартирою. У 2016 році між сторонами був укладений договір найму житла, вони сплачували комунальні послуги. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2016 року (а.с.7, 9). Відповідно до виписки з домової книги від 02 листопада 2017 року в даній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Згідно зі ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладатиінші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1\~ст.\~383\~ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У силу ч. 2\~ст.\~405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~ \~ \~ \~ Відповідно до акту від 28 жовтня 2017 року, складеного працівниками КЖРЕП №14, у спірній квартирі відповідачі не проживають з липня 2017 року (а.с.11). Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні визнав ту обставину, що відповідачі не проживають у спірній квартирі з 2016 року. Однак, вважає, що позивачкою чиняться перешкоди в користуванні квартирою. Допитані в судовому засіданні свідки показали, що їм відомо, що відповідачка з дітьми в спірній квартирі не проживає з липня 2017 року, оскільки позивачка просила її виселитися і відповідачка звільнила приміщення. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що відповідачка з неповнолітніми дітьми без поважних причин не проживає в спірній квартирі більше року, а тому їх слід визнати такими, що втратили право користування квартирою. Доводи відповідача та третьої особи [PERSON] про те, що був укладений договір найму спірної квартири, що вони сплачували комунальні послуги та що їм на теперішній час чиняться перешкоди в користуванні квартирою є безпідставними, оскільки не доведені належними та допустимими доказами. В квитанціях про оплату комунальних послуг «платником» значиться [PERSON], а не відповідачка. Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про вчинення перешкод користування спірною квартирою. Що стосується позовної вимоги про зняття відповідачки з дітьми з реєстраційного обліку, то суд вважає, що в цій частині слід відмовити, виходячи з наступного. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, суд вважає, що рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття цих осіб з реєстраційного обліку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, пов»язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви в розмірі 704,80 грн. На підстав викладеного та

Outcome: partial