Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, в якому вказує, що 20.11.2014 року між нею та представником відповідача було досягнуто згоди на укладення договору на виготовлення та установку 3 вікон та 1 балконного блоку із стекло пластика на загальну суму 11550 грн., 21.11.2014 року підписаний відповідний Договір купівлі-продажу № DE, сплачено аванс у розмірі 1600 грн., але зі специфікації, приєднаної до договору, яка сторонами угоди підписана не була, дізналась про те, що предметом договору на обумовлену суму 11550 грн. є 2 вікна та 1 балконний блок із стекло пластика, після чого звернулась до відповідача заявою про розірвання договору. Листом від 28.11.2014 року відповідач підтвердила свою згоду на розірвання договору а повернення 50 % внесеного авансу, проте незважаючи на неодноразові звернення з приводу повернення коштів, на час звернення до суду з даним позовом кошти ФОП [PERSON] не повернула. Просить стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на її користь суму сплаченого авансу в розмірі 1600 грн., а також моральну шкоду в розмірі 1000 грн., яка буда завдана позивачці, 87-річній жінці, за перенесені переживання, пов'язані з обманом при укладенні договору. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, доручивши представляти свої інтереси [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Представник позивача до суду не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач ФОП [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], повідомлені про час та місце слухання справи, до суду не з'явилися, про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 224 ЦПК України судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 21.11.2014 року сторонами по справі ФОП [PERSON] та [PERSON] підписаний Договір купівлі-продажу № DE, предметом якого відповідно до п. 1.1 є наступне: Продавець продає належні йому ПВХ конструкції, а покупець в порядку та на умовах визначених в цьому Договорі, приймає та оплачує даний товар. Загальна вартість товару складає 11550 грн. 00 коп., попередня оплата1600 грн. 00 коп. Сума боргу до доставки 9950 грн. 00 коп., доставка Товару здійснюється за рахунок Постачальника. В ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 655, ч. 1 ст. 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. За змістом ч. 1 ст. 669 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Такм чином, не викликає сумніву той факт, що визначення виду товару та його кількості являються істотними умовами договору купівлі-продажу. Позивач [PERSON] в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перед укладенням договору сторони дійшли згоди про виготовлення та установку 3 вікон і 1 балконного блоку зі стеклопластика на загальну суму 11550 грн. Позивач наполягає на тому, що підписала Договір купівлі-продажу № DE від 21.11.2014 року саме на вищенаведених умовах. Проте ознайомившись зі змістом специфікації, отриманої 24.11.2014 року, встановила, що її ошукали, оскільки згідно замовлення предметом договору є виготовлення та установка 2 вікон і 1 балконного блоку зі стеклопластика. При цьому, не викликає сумніву той факт, що зміст Договору купівлі-продажу № DE від 21.11.2014 року, який підписаний сторонами по справі ФОП [PERSON] та [PERSON], не містить чіткого зазначення його предмету, а лише посилання на придбання покупцем конструкцій ПВХ на загальну суму 11550 грн. 00 коп. Конкретний перелік замовлених конструкцій з зазначенням їх розмірів та кількості міститься в Заказі № WW-9084 від 21.11.2014 року, згідно з якою замовник [PERSON] замовила такі конструкції: конструкція 1 - 1150х1330 - 2 шт., конструкція 2 - 1220х1330 - 1 шт., конструкція 3 - 720х2110 - 1 шт., який сторонами не підписаний. Як вказує у позові позивач [PERSON], Заказ № WW-9084 від 21.11.2014 року вона отримала 24.11.2014 року, ознайомившись з його змістом, з'ясувала, що він не відповідає домовленості, досягнутій нею попередньо з представником відповідача, оскільки містить 2 вікна (конструкції № 1) та 1 балконний блок (конструкції № 2 та № 3), а не 3 вікна, як вона сприймала, підписуючи Договір купівлі-продажу № DE від 21.11.2014 року про придбання конструкцій на загальну суму 11550 грн. 00 коп. Суд вважає обґрунтованими доводи позивача [PERSON] про те, що на час підписання договору їй не було пред'явлено специфікацію з описом товару з зазначенням розмірів та кількості замовлених ПВХ конструкцій, зміст Заказу № WW-9084 від 21.11.2014 року, отриманого нею 24.11.2014 року, не відповідав умовам домовленості, досягнутої при підписанні Договору купівлі-продажу № DE від 21.11.2014 року, з огляду на те, що зміст самого договору не містить опису товару, а Заказ не підписаний сторонами договору. При цьому, вказані твердження позивача відповідач не спростував шляхом подання належних та допустимих доказів. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги той факт, що конкретний опис товару та його кількість визначені у Заказі, який має бути невід'ємною частиною Договору купівлі-продажу № DE від 21.11.2014 року, проте вказаний документ ФОП [PERSON] та [PERSON] підписаний не був, суд вважає доведеним той факт, що сторони не дійшли згоди з усіх істотних умов договору, а відтак він не може бути визнаний укладеним, виходячи з положень ч. 1 ст. 638 ЦК України. Виявивши обман, [PERSON] 25.11.2014 року звернулась з заявою до ФОП [PERSON], в якій просила розірвати договір та повернути кошти в сумі 1600 грн. 00 коп., внесені нею як попередня оплата за товар. ФОП [PERSON] листом від 28.11.2014 року повідомила [PERSON] про свою згоду на розірвання договору та повернення 50 % від суми попередньої оплати згідно п. 8.2 Договору купівлі-продажу № DE від 21.11.2014 року, зазначила, що зв'яжеться з замовником в найближчий час та повідомить коли їй необхідно зайти за грошима. Разом з тим, ФОП [PERSON] кошти [PERSON] так і не повернула, незважаючи на неодноразові звернення останньої з цього питання, в тому числі письмові, що підтверджується листом від 24.12.2014 року, який направлявся на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та був отриманий нею 25.12.2014 року. В п. 2.7 Договору купівлі-продажу № DE від 21.11.2014 року встановлено, що покупець авансує кошти на товар в день укладання договору в розмірі до 80 % від вартості товару. Повний розрахунок за поставлений товар здійснюється до узгодженого дня поставки товару покупцю. В ч.ч. 2-3 ст. 693 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати Так, при підписанні Договору купівлі-продажу № DE від 21.11.2014 року [PERSON] на виконання вимог п. 2.7 було внесено кошти в сумі 1600 грн. Відповідно до п. 8.1, 8.2. Договору купівлі-продажу № DE від 21.11.2014 року, по бажанню покупця розірвання договору, а також повернення коштів здійснюється тільки в тому випадку, якщо покупець звернувся до постачальника з письмовим повідомленням протягом однієї календарної доби з моменту підписання даного договору. У випадку розірвання договору передоплата в сумі 50% за Товар не повертається. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Зміст Договору купівлі-продажу № DE від 21.11.2014 року свідчить про те, що кошти в сумі 1600 грн., внесені позивачем [PERSON] при його підписанні, являються авансом. Законом не передбачено, що якщо аванс згідно з умовами договору був переданий, а зобов'язання не виконано, то аванс або його частина залишається у сторони, яка його отримала. Така умова договору суперечить вимогам чинного законодавства. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача ФОП [PERSON] авансу, внесеного Договору купівлі-продажу № DE від 21.11.2014 року, у повному обсязі в розмірі 1600 грн. 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Суд вважає доведеним той факт, що позивач [PERSON] при підписанні Договору купівлі-продажу № DE від 21.11.2014 року фактично була введена в оману щодо предмету договору, сторонами так і не було досягнуто згоди його істотних умов договору, що стало підставою для її відмови від договору, яка була прийнята відповідачем, проте кошти в сумі 1600 грн., передані позивачем на виконання положень угоди, безпідставно не були повернуті їй відповідачем, не0важаючи на неодноразові звернення позивача з цього приводу. З огляду на вищенаведене, суд вважає обґрунтованими й такими, що заслуговують на увагу, твердження позивача [PERSON] про те, що вона як особа похилого віку, якій на час підписання договору виповнилось 87 років, зазнала переживань та страждань у зв'язку з укладенням угоди з відповідачем, нереалізованими очікуваннями напередодні зимового періоду замінити вікна у квартирі, й внаслідок поневірянь при намаганні повернути належні їй кошти та ігнорування її законних вимог з боку ФОП [PERSON], яка також безпідставно ухиляється і від явки до суду, тим самим затягуючи процес вирішення спору. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги характер, обсяг та тривалість моральних страждань, яких зазнала, а також враховуючи принцип співмірності та розумності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне стягнути на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 300 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial