Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач [PERSON] просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування належним йому житловим будинком, який знаходиться у [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він є власником будинковолодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] . Крім нього, у житловому будинку зареєстрована, але фактично не проживає його колишня дружина [PERSON] , з якою він розлучився у липні 2020 року. Остання, ще до розлучення в 2018 році покинула його житловий будинок та виїхала на постійне місце провживання в Республіку Чехія. Всі витрати по обслуговуванню будинку та сплаті комунальних платежів він несе сам, що ставить його у важке матеріальне становище. У добровільному порядку відповідачка знятися з реєстрації в будинку не бажає, чим порушує його майнові права. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просив про задоволення позову. Крім цього пояснив, що з відповідачкою розлучився у липні 2020 року, проте остання, ще в грудні 2018 року забрала з будинку всі свої речі і переїхала на постійне місце проживання в Республіку Чехія, де проживає з іншим чоловіком. З того часу відповідачка в належне йому будинковолодіння не поверталася, її речей та майна в ньому немає. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення судового розгляду не подавала, правом на подачу відзиву на позов не скористалася. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідачки з ухваленням заочного рішення, проти чого позивач не заперечує. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав від 07.07.2012 року та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.07.2012 року (а.с.6-7). Шлюб між сторонами розірваний 23 липня 2020 року, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23.07.2020 року (а.с. 8). У належному позивачеві будинку зареєстрована як член сім`ї його колишня дружина - відповідачка по справі [PERSON] . Остання на даний час знаходиться в Чеській Республіці, у будинку позивача не проживає на протязі 2019-2020 років, що підтверджується довідкою № 854 виданої Верхнострутинською сільською радою 06.11.2020 року, актом обстеження домоволодіння по [ADDRESS] , складеного комісією Верхньострутинської сільської ради від 06.11.2020 року (а.с.9-10). Крім цього, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] дала суду показання про те, що проживає з позивачем по сусідству, тому їй достовірно відомо, що відповідачка у належному позивачеві будинку не проживає з грудня 2018 року так як виїхала на постійне місце проживання в Республіку Чехія, де створила нову сім`ю. Свідок [PERSON] суду показав, що проживає в с. Верхній Струтинь Рожнятівського району та являється сусідом позивача. Йому достовірно відомо, що відповідачка в будинку позивача не проживає з 2018 року, остання проживає в Республіці Чехія з іншим чоловіком. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка не проживає у належному позивачу житловому будинку більше одного року, її майна та речей у вказаному будинку не має, будь-яких інших доказів про те, що відповідачка не проживає у житловому будинку позивачки з поважних причин судом не здобуто. За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачку [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку позивача. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в силу ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 20, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання.

Outcome: approved