Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

\~У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про стягнення аліментів. 13 лютого 2017 року представник позивача подала заяву про зміну розміру позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 3\~000,00 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з даним позовом до його повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що шлюб з відповідачем було укладено 11 грудня 1999 року. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, неповнолітня дитина [PERSON] залишився проживати з відповідачем та знаходиться на його утриманні. Зазначила, що вона самостійно доглядає, виховує та матеріально забезпечує малолітнього сина [PERSON] Відповідач, який проживає окремо, ухиляється від обовязку утримання сина [PERSON] Можливості самостійно належним чином утримувати малолітнього сина [PERSON], без участі відповідача, позивач не має. На теперішній час відповідач не отримує регулярного офіційного доходу, у звязку з чим позивач звернулась до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина саме у твердій грошовій сумі. Також зазначила, що відповідач на протязі 7 років займався підприємницькою діяльністю, мав значний матеріальний прибуток, сума якого у 2016 році складала 20\~000,00 грн. на місяць. Син [PERSON] потребує значних матеріальних витрат для підтримання його нормального життєвого рівня. Відповідач тимчасово не отримує дохід від підприємницької діяльності, станом на серпень 2016 року, коли був предявлений позов про стягнення аліментів, мав значний матеріальний прибуток в сумі 20\~000,00 грн. на місяць, за станом здоровя є працездатною людиною, на своєму утриманні, крім неповнолітнього сина [PERSON], інших утриманців не має. [PERSON] знаходиться на утриманні позивача, яка працює і одержує дохід в сумі 3\~034,50 грн. на місяць, але утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, які зобовязаний нести відповідач нарівні з позивачем. На підставі викладеного позивач була вимушена звернутись до суду з даним позовом про стягнення аліментів. Представник відповідача надав заперечення на позов та зазначив, що позивач, відповідно до нових позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3\~000,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Відповідач із заявленими позовними вимогами не згоден, вважає їх необґрунтованими та безпідставними з огляну на наступне. Зазначаючи про те, що відповідач мав значний матеріальний прибуток за 2016 рік, а саме - 20 000 грн. на місяць, позивач посилається на запис в акті обстеження житлово-побутових умов неповнолітнього [PERSON], що проживає з відповідачем, який був складений 10.03.2016 року комісією вчителів НВК № 137. В цьому акті зазначається, що батько забезпечує матеріальний дохід сім'ї, який на місяць приблизно складає 20 000 грн. [PERSON] посилання на такий акт не може підтверджувати достовірність факту саме такої суми місячного доходу Відповідача. В свою чергу відповідач надав податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, що була подана [PERSON] 13.01.2017 року до Державної податкової інспекції Бабушкінського району м. Дніпропетровська, згідно якого дохід відповідача за минулий календарний рік склав 49\~895,00 грн. Отже, середній місячний розмір прибутку відповідача складає 4\~157,92 грн. Зазначив також, що відповідач здійснює регулярний догляд за своєю матір'ю, [PERSON], яка народилася 03 жовтня 1930 року і зараз її вік становить 86 років. Пенсія [PERSON] не дозволяє їй самостійно підтримувати належний рівень життя для людини такого віку, отже відповідач допомагає своїй похилій матері матеріально. Також зазначив, що відповідач відповідально ставиться до своїх батьківських обовязків та забезпечує розвиток свого сина, що перебуває на утриманні у нього. Отже, нинішнє матеріальне становище Відповідача не може дозволити йому сплачувати аліменти на утримання свого молодшого сина у розмірі 3\~000,00 грн. на місяць, оскільки на утриманні у відповідача перебуває неповнолітній син, [PERSON], [INFO], вік якого потребує відповідних витрат на розвиток його особистості, та хвора матір похилого віку, стан здоров'я та загальний рівень життя якої потребують матеріального підтримання. У звязку з викладеним просив встановити стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON], явка якої була визнана судом обовязковою, надала у судовому засіданні 13.02.2017 року пояснення та зазначила, що син [PERSON] проживає разом з нею та її цивільним чоловіком, та має добрий стан здоровя, хронічних захворювань не має. Дитину вона утримує сама, а відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання. Старший син [PERSON] проживає разом з відповідачем та перебуває на його утриманні. Матеріальну допомогу вона [PERSON] не надає. Лише на свята, день народження та новий рік, дарить йому якусь суму грошей. Коли розлучалися вони з відповідачем досягли згоди, що кожен з них буде утримувати по одній дитині. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з урахуванням уточнених позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив стягувати аліменти на мінімально встановленому законом рівні, тобто 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також суду пояснив, що на теперішній час відповідач припинив свою підприємницьку діяльність з грудня 2016 року, та не має постійного офіційного доходу. На утриманні має спільну з позивачем неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], якого утримує самостійно, а також непрацездатну літню матір, якій також необхідна допомога. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11 грудня 1999 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 092824, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська 11 грудня 1999 року, актовий запис № 1155 (а.с. 8). Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладений 11 грудня 1999 року та зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська розірвано (а. с. 11). Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-KИ № 539525, яке видане повторно Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис - № 649 (а.с. 9); син - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-KИ № 125210, яке видане Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис - № 364 (а.с. 10). У вищезазначених свідоцтвах про народження батьками дітей зазначені [PERSON] та [PERSON]. Позивач, [PERSON], працює на посаді головного спеціаліста сектору діловодства загального відділу Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, що підтверджується довідкою № 1268 від 21.09.2016 року (а.с. 28). Згідно довідки про доходи від 21.09.2016 року № 76 рівень заробітку [PERSON] становить: за липень 2016 року 1\~762,15 грн., за серпень 2016 року 4\~307,50 грн. (а. с. 29). Син, [PERSON], залишився проживати разом з матірю, і на даний час знаходиться на утриманні та матеріальному забезпеченні позивача, та проживає за адресою: [INFO],б. 114, кв. 7, що підтверджується актом від 09.09.2016 року (а.с. 32). Вказаний факт також визнається обома сторонами по справі. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 16.09.2016 року місце проживання малолітньої дитини [PERSON], 29.03.2007 р. н. за вищевказаною адресою характеризується добре, квартира обладнана усім необхідним, дитина забезпечена меблями та своїм особистим місцем відпочинку, взаємовідносини у родині приємні та доброзичливі (а.с. 33). Син, [PERSON], [INFO], залишився проживати разом з батьком, і на даний час знаходиться на утриманні та матеріальному забезпеченні відповідача, та проживає за адресою: [INFO], б. 74, кв. 200, що підтверджується довідкою № 15/03 від 15.03.2016 року (а.с. 52). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 10.03.2016 року місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], 13.07.2000 р. н. за вищевказаною адресою характеризується добре, квартира обладнана усім необхідним, дитина забезпечена меблями та своїм особистим місцем відпочинку, взаємовідносини у родині приємні та доброзичливі (а.с. 106). Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено та цей факт не заперечується сторонами, що і відповідач по справі [PERSON], і малолітній син [PERSON], мають добрий стан здоровя та хронічних захворювань не мають. Згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця [PERSON] за 2016 рік отримав сукупний дохід у розмірі 49\~895,00 грн. (а.с. 147). При цьому твердження позивача про те, що дохід відповідача становить 20\~000,00 на місяць суд вважає недоведеними, оскільки на підтвердження цих обставин позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, та вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами про розмір доходу відповідача. Посилання на акт обстеження житлово-побутових умов від 10.03.2016 року в якому вказаний дохід відповідача на місяць у розмірі 20\~000,00 грн. суд до уваги не бере, оскільки вказаний дохід був зазначений у акті зі слів відповідача, жодними доказами не був підтверджений, та мав місце станом на березень 2016 року, тобто майже за рік до дня ухвалення рішення по справі, а на теперішній час відповідач взагалі припинив свою підприємницьку діяльність. Твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває його матір [PERSON], [INFO] (а.с. 144-145), суд до уваги не бере та ставиться до них критично, оскільки належних доказів на підтвердження цих обставин відповідач суду не надав. Також слід зазначити, що відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що [PERSON] є його рідною матірю, а представник відповідача у судовому засіданні визнавав той факт, що вказана особа проживає не разом з відповідачем а за іншою адресою. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом було встановлено, що відповідач по справі [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність з 21.12.2016 року, що підтверджується витягом з реєстру та описом документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії (а.с. 108-110). За таких обставин суд вважає встановленим той факт, що на теперішній час відповідач має мінливий та нерегулярний дохід, у звязку з чим аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд також приймає до уваги той факт, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина [PERSON], яку він повністю утримує та забезпечує усім необхідним. А позивач в свою чергу, в утриманні цієї дитини [PERSON], участі не бере, що визнавалося самим позивачем у судовому засіданні. Згідно\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. \~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду належних доказів того, що відповідач отримує дохід у розмірі 20\~000,00 грн. на місяць, та має можливість сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем до стягнення 3 000,00 грн. Згідно Закону України від 21.12.2016 року № 1801-VІІІ «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року 1\~689,00 гривень. З матеріалів справи вбачається, що малолітній дитині [PERSON] на час розгляду справи виповнилося 9 повних років. Оскільки батьки зобовязані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що справедливим розміром стягнення аліментів буде 800,00 грн., що становить половину від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1869,00 : 2 = 844,50), з відступом від рівності часток в сторону зменшення на користь відповідача до 800,00 грн., оскільки на його утриманні перебуває інша неповнолітня дитина. Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обовязок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, враховуючи, що на утриманні відповідача перебуває спільна з позивачем неповнолітня дитина - [PERSON], який проживає з відповідачем та яку він утримує самостійно, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та приймаючи до уваги часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 02 серпня 2016 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів. Згідно\~ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 181, 184, 191 СК України,

Outcome: partial