Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У серпні 2015 року позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якій посилаючись на порушення відповідачкою умов кредитного договору, укладеного з нею 16.05.2013 року, просив стягнути з неї заборгованість по виплаті кредитних коштів у розмірі 70\~913,53 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, через опублікування оголошення про її виклик в газеті «Рідне Прибужжя» від 03.12.2015 року за № 49. Заяв про розгляд справи за її відсутності не направляла, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.\~\~\~\~ Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Дійсно, 16.05.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який може бути змінений банком в односторонньому порядку у відповідності до п. 3.2.1.1.6. Умов та правил надання банківських послуг (надалі Умов), з якими позичальниця погодилася, ознайомившись із ними під розпис. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти ФОП [PERSON] у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг, 22.05.2013 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 5000 грн., який 19.06.2013 року збільшено до 9000 грн., 21.08.2013 року до 11000 грн., 09.09.2013 року до 16500 грн., 16.10.2013 року до 21000 грн., 14.11.2013 року до 26000 грн., та 02.03.2014 року зменшено до 25650 грн. Відповідно до п 3.2.1.4 Умов ФОП [PERSON] зобовязана погашати заборгованість по кредиту щомісячними платежами та сплачувати відсотки, виходячи з відсоткової ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом. Зокрема, при обнулінню дебетового сальдо 20-25 числа відсотки за користування кредитом складають 0 %, при необнуленню дебетового сальдо в одну із таких дат 36% річних, а при необнуленню дебетового сальдо більш ніж 90 днів 56 % річних. Згідно положень п.3.2.1.2.3.4 Умов банк має право при порушені позичальницею будь-якого із зобовязань, передбаченого цими Умовами, вимагати від позичальниці дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом у повному обсязі За приписами п. 3.2.1.5.1. Умов при порушенні позичальницею будь-якого зобовязання по сплаті відсотків за користування кредитом, винагороди, позичальниця сплачує банку за кожний випадок пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла за період, за який сплачується пеня від суми прострочення платежу за кожний день прострочення платежу. Нарахування такої неустойки здійснюється на протязі 3-х років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано позичальницею. В силу вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання які виникли між сторонами за договором повинні виконуватись належним чином і у встановлений договором строк. Згідно вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики встановленої договором. Згідно вимог ст. 526 та ч. 2 ст. 615 ЦК України боржник зобовязаний виконати зобовязання належним чином в установлений строк, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідачка в порушення умов кредитного договору не виконала зобов'язання по сплаті кредиту, відсотків та комісії, в результаті чого, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 03.08.2015 року, сума заборгованості склала 70 913,53 грн., що включає в себе: 25 934 грн. заборгованості за кредитом, 20 602,80 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 20\~408,76 грн. пеня за прострочення виконання зобовязання та 3\~967,97 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, які відповідачка, попри претензії позивача, добровільно погасити відмовляється. Як встановлено при судовому розгляді справи, 30.07.2014 року проведено державну реєстрацію № 25160060002002708 припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця [PERSON] Проте, за змістом ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст.ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобовязань для фізичної особи підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Не задоволені вимоги кредиторів можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством України. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 04.12.2013 року у цивільній справі № 6-125цс13. Таким чином, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача судові витрати, понесені ним та документально підтверджені на оплату судового збору у розмірі 709,14 грн. та на оплату витрат публікації в пресі оголошення про виклик відповідача до суду у сумі 220 грн., а всього у розмірі 929,14 грн.

Outcome: approved