overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 10 липня 2012 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, виховання дітей. Вже більше 6 місяців він проживає окремо від сімї, спільного господарства разом не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дітей не має. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 10 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області актовий запис № 20 та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір. Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2018 року та призначено підготовче засідання на 12 лютого 2018 року. 12 лютого 2018 року в підготовчому засіданні відповідач повідомила, що відзив на позовну заяву до суду не подавала та копію відзиву позивачу не надсилала. Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вказав на те, що час на примирення їм не потрібен. Відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі, просила час на примирення їм не надавати. Проти ухвалення рішення на стадії підготовчого провадження сторони не заперечували. Тож, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, оскільки відповідач позов визнала повністю і сторони проти такого вирішення справи не заперечували. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозвязку, в межах заявлених вимог, визнання позову відповідачем,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 08.09.2006 р., зареєстрованого у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 239. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Майнових спорів немає. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 08.09.2006р. у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 239 від 08.09.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 14.08.2010 року, зареєстрованого у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 63. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з червня 2016 року. Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Майнових спорів немає. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 14.08.2010 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 363 від 14.08.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 26.07.2016 р., зареєстрованого у Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 943. Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з вересня 2017 року.\~\~Позивач вважає, що їх сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згоден. Позивач звернулась до суду з заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 26.07.2016р. у Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 943 від 26.07.2016 р. Від шлюбу дітей не мають. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечила. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 25 000 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 8.08.2017 року [PERSON] позичила у нього кошти в сумі 25 000 грн. та написала розписку. Повернути кошти вона мала до 8.11.2017 року. Він неодноразово нагадував відповідачу про повернення коштів, однак відповідач борг не повернула, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Інфініті» про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтував тим, що у 2006 році та 05 грудня 2007 року між ним та ТОВ «Інфініті» укладено договори про резервування, згідно з умовами якого відповідач здійснює резервування за позивачем об'єктів нерухомості. На виконання умов договору резервування було укладено договори купівлі-продажу цінних паперів, згідно яких облігації, що емітовані ТОВ «Інфініті», повинні бути передані у власність [PERSON], а останній їх оплатити. Облігації, зазначені у договорах купівлі продажу цінних паперів, були оплачені [PERSON], що підтверджується платіжними дорученнями. Відповідно до офіційного видання Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку «Вісник.Цінні папери» « 169-170(1383) від 03.08.2005 року погашення цінних паперів, що емітовані ТОВ «Інфініті», проводиться у наступні терміни: дата початку погашення-07.08.2015 року, дата закінчення погашення -06.11.2015 року. Номінальна вартість одного цінного паперу -150 грн. У порушення норм закону та умов договорів відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, ухиляється від повернення суми боргу, що складає 114 915 штук цінних паперів на суму 17 237 250 грн. Просив суд стягнути з ТОВ «Інфініті» на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 17 237 250 грн.; судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав. У судове засідання представник відповідача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 10 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.\~Києві, актовий запис №\~1208. В обґрунтування позову зазначав, що з 10 грудня 2011 року він перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося, через різні погляди на життя та шлюб. Протягом двох років з жовтня 2015 року подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу є неможливими та суперечить його інтересам. Спору про поділ спільного майна подружжя між ними не існує. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 10 грудня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.\~Києві, актовий запис №\~1208. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з жовтня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 09 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 794. В обґрунтування позову зазначав, що з 09 липня 2014 року він перебуває у шлюбі із [PERSON], дітей від шлюбу вони не мають. Спільне сімейне життя у них не склалося, оскільки вони є зовсім різними за характерами людьми, мають протилежні погляди на життя та сімейні відносити, що призвело у подальшому до втрати взаєморозуміння. Подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їхній шлюб носить лише формальний характер. Примирення і подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам Спору про поділ спільного сумісного майна подружжя між ними на даний час не існує. Позивач [PERSON] у суді позов підтримав, просив суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 09 липня 2014 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 794. Від цього шлюбу дітей подружжя не має. Суд встановив, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 08 вересня 2006 року він зареєстрував шлюб із відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 896. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказав, що на протязі останніх двох років подружнє життя з відповідачем погіршилось, у теперішній час однією родиною з [PERSON] не проживають, у звязку із різними поглядами на подружнє життя, постійними сварками та конфліктами, що негативно впливало на виховання дітей. Вважав, що збереження їхньої родини неможливе, а тому просив його шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 08 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 896, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 08.09.2006 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 06.02.2007 Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження, виданого 22.02.2008 Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved