Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 33\~800 грн. разово та по 1600 грн. щомісячно в період з 01.09.2019 року по 01.03.2020 року на оплату місячного абонементу з занять по плаванню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, перебуває на її утриманні. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2018 року з відповідача стягуються аліменти, які збільшені постановою Одеського апеляційного суду, у розмірі 1500 грн. щомісяця. Вказує, що на сьогоднішній день даний розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, оскільки у сина поставлений діагноз Вальгусна деформація обох стоп з болевим синдромом. Для лікування та профілактики захворювання необхідно забезпечувати дитину спеціальним ортопедичним взуттям, ортопедичними устілками для взуття, масажами, лікувально-фізичною культурою, заняттями по плаванню, що потребує значних коштів. Позивачкою було придбано спеціальне ортопедичне взуття, а саме: домашні капці на суму 280 грн., сандалі на суму 1080 грн., кросівки на суму 975,00 грн., туфлі (для школи) на суму 1170,00 грн., черевики на суму 1290,00 грн., також масажний килимок для стоп «Пазли-6» від плоскостопості на суму 485,00 грн. По рекомендації лікаря необхідні заняття з плавання щонайменше два рази на тиждень, проте позивачка матеріально не в змозі оплатити заняття, тому нею був укладений договір від 02.06.2019 року про надання комплексу спортивно-розважальних послуг, а саме, плавання, один раз на тиждень у спортивно-розважальному клубі «Dream Life» та понесені витрати в сумі 800,00 грн., тому просить стягнути з відповідача оплату занять у басейні двічі на тиждень протягом 6 місяців, що складає 1600 грн. на місяць. Також позивачка зазначає, що нею було витрачено кошти на поїздку до м.Одеса на консультацію до лікаря 844,45 грн. на придбання квитків на залізничний транспорт на суму 844, 45 грн., та на проживання у м.Одеса протягом трьох днів 1800 грн. За рекомендацією лікаря нею було придбано ортопедичні устілки для зменшення больового синдрому на суму 428,16 грн. Для оздоровлення сина здійснено поїздки на море до с.Приморське Кілійського району у 2019 році, на що було витрачено 6\~000 грн., сплачено за масажі сину 1000 грн. Крім того, у зв`язку із тим, що син йде до першого класу школи, позивачка понесла додаткові витрати на придбання канцтоварів на суму 588 грн., шкільний одяг на суму 2145 грн. Також необхідно сплатити до фонду класу школи на ремонт 1940 грн. В дитячій кімнаті Єгора позивачка самотужки робить ремонт, а саме, придбала вікно на суму 2444 грн. Також, в період оскарження рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 20.12.2018 року до Одеського апеляційного суду позивачка укладала Договір №15/12 з юристом [PERSON] та сплачено за юридичне обслуговування 10\~500 грн. Загалом, позивачкою було витрачено приблизно 33\~800 грн. в період з березня 2019 року по серпень 2019 року, які вона просить стягнути з відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Представник [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивачки. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 04.12.2012 року (а.с.7). Постановою Одеського апеляційного суду від 18.04.2019 року (а.с.8-11) рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2018 року змінено в частині розміру стягнення аліментів. Збільшено розмір стягнутих аліментів до 1500 грн. Відповідно до вимог ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Неповнолітня дитина [PERSON] хворіє, діагноз захворювання «Вальгусна деформація обох стоп з больовим синдромом», тому потребує масажу, занять по плаванню, ортопедичне взуття, ортопедичні устілки в взуття, що підтверджується виписками із медичної кратки хворого (а.с.38, 39, 40). Отже, в силу даного захворювання дитина потребує обов`язкового систематичного лікування та заходів, направлених на профілактику розвитку захворювання, що відповідно зобов`язує батьків дитини нести додаткові матеріальні витрати. Позивачка зазначає, що за період з березня 2019 року по серпень 2019 року нею понесені додаткові витрати на лікування, розвиток, навчання та оздоровлення дитини в загальній сумі 33\~800 грн. В підтвердження зазначеного надано договір, укладений [PERSON] із спортивно-розважальним клубом «Dream Life» (а.с.12-13) про надання комплексу спортивно-розважальних послуг неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого позивачкою сплачено 800 грн. (вартість 1 заняття 200 грн.). Крім того, позивачкою було витрачено кошти на придбання ортопедичних устілок в березні 2019 року у розмірі 428,16 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.15) та на придбання квитків на залізничний транспорт у розмірі 844,45 грн., що підтверджується проїзними квитками (а.с.15-16). Також, [PERSON] понесені витрати для забезпечення дитини канцелярськими товарами для школи у розмірі 588 грн., шкільним одягом на суму 2145 грн., що підтверджується товарними чеками (а.с.18, 19). Також позивачкою придбано для дитини масажний ортопедичний килим для стоп вартістю 485 грн. (а.с. 25), черевики ортопедичні вартістю 1371 грн. (а.с.26, 27), туфлі вартістю 1170 грн. (а.с.28, 29), кросівки вартістю 975 грн. (а.с.30, 31), сандалі ортопедичні вартістю 1080 грн. (а.с.32, 33), капці на липучці ортопедичні вартістю 280 грн. (а.с.34,35). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачка несе додаткові витрати на утримання дитини у зв`язку з його хворобою, а тому відповідач повинен приймати участь у додаткових витратах та половина суми даних витрат, оскільки у батьків рівна відповідальність щодо утримання дитини ((800 грн. + 428,16 грн. + 844,45 грн. + 588 грн. + 2145 грн. + 485 грн. +1371 грн. + 1170 грн. + 975 грн. + 1080 грн. + 280 грн.)/2 =5083,31 грн., має бути стягнута з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача половина передбачуваних витрат на плавання щомісячно в період з 01.09.2019 року по 01.03.2020 року в сумі 1600*/2 = 800 грн. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позовні вимоги, щодо стягнення витрат за проживання в м. Одеса на суму 1800 грн., відвідування моря в с. Приморське Кілійського району на суму 6000 грн., масажів на суму 1000 грн., оплати до фонду класу на ремонт у сумі 1940 грн., не доведені належними доказами. Крім того, витрати на ремонт класу не є додатковими витратами передбаченими ст. 185 СК України. Відповідно до заказу №155884 від 16.07.2019 року позивачкою придбано вікно вартістю 2444,53 грн. (а.с.20). Суд також вважає вимоги в частині стягнення вартості вікна такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ці вимоги не передбачені ст. 185 СК України. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно Договору №15/12 від 15.12.2018 року укладеного з фізичною особою підприємцем [PERSON] (а.с.21-24), акту виконаних робіт від 01.07.2019 року та рахунку фактури від 15.12.2018 року позивачкою сплачено в період з березня 2019 року по серпень 2019 року за юридичне обслуговування 10\~500 грн. Як вбачається з позову ці витрати понесені у зв`язку з апеляційним розглядом іншої справи, а саме про стягнення аліментів, тому питання щодо стягнення цих витрат на правову допомогу в цій справі не може бути вирішено. Тому вимоги, щодо стягнення витрат за юридичне обслуговування в сумі 10\~500 грн. також не підлягають задоволенню. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що становить половину понесених позивачкою витрат у сумі 5083,31 грн. та по 800 грн. щомісячно передбачуваних витрат в період з 01.09.2019 року по 01.03.2020 року. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», то враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 224,68 грн судового збору.

Outcome: partial