Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

У січні 2018 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача боргу у розмірі 500 Євро та 500 американських доларів США, що підтверджується розпискою від 14.07.2016 року, в якій відповідач зобов'язаний повернути кошти по першій вимозі, та надав автомобіль «Мерседес Бенс S 221» д.н.з. [NUMBER], серія [NUMBER]. Проте, на неодноразові вимоги, щодо повернення боргу відповідач не реагує. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача складає 500 Євро та 500 американських доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 31 993, 37 грн. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось не можливим, позивач просить суд про задоволення позову. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і представник позивача не заперечує проти такого вирішення справ. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач отримав у борг на підставі розписки від 14 липня 2016 року грошові кошти у розмірі 500 Євро та 500 американських доларів США, зобов'язаний повернути кошти по першій вимозі та надав автомобіль «Мерседес Бенс S 221» д.н.з. [NUMBER], серія [NUMBER] (а.с. 10). Згідно зі ст. 1047 ЦК України підтвердженням укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2,3, ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та у порядку, що передбачені договором. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів. Як передбачено ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов 'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вищевикладеного позичальник зобов'язаний повернути: 47087 (сорок сім тисяч вісімдесят сім) гривень 96 копійок станом на 19 січня 2018 року, з яких: - 500 євро та 500 американських доларів, що на день звернення становить 31 993 (тридцять одна тисяча дев'ятсот дев'яносто три) гривні 37 копійок за курсом Національного банку України основного боргу. - 6 695 (шість тисяч шістсот дев'яносто п'ять) гривень 84 копійок, проценти від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України, розраховується за формулою: (Сума боргу) X (Ставка НБУ (%)) / 100% / 365 (кількість днів у році) X (кількість прострочених днів). 1457 (одна тисяча чотириста п'ятдесят сім) гривень 00 копійок, 3 % річних, розраховується за формулою: (3% Х суму боргу X кількість прострочених днів) / 365 (кількість днів у році) - 6 941 (шість тисяч дев'ятсот сорок одна) гривня 75 копійок сума інфляційних втрат, розраховується за формулою: (Сума боргу X індекс інфляції) - сума боргу. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 47 087, 96 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved