Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просив суд встановити факт його безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних з захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в зоні її проведення на території Донецької та Луганської областей в складі батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Київ-2» ГУ МВС України в м.Києві з 01.10.2014 р. по 01.11.2014 р., з 03.01.2015 р. по 02.02.2015 р. та з 15.04.2015 р. по 15.05.2015 р. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказував на те, що він - [PERSON] , позивний « [PERSON] » в період 2014-2015 р. на добровільних засадах у складі БПСМОП «Київ-2» ГУ МВС України в м. Києві приймав безпосередню участь в антитерористичній операції та бойових діях на сході країни, зокрема: -з 08.08.2014 до 05.09.2014 приймав безпосередню участь у бойових діях та виконанні бойових завдань в складі БПСМОП «Київ-2» в районі селища Чорнухине Луганської області, розташоване за так званим «Крестом» у Дебальцево. За період виконання бойових завдань в Дебальцівському та Чорнухинському районах неодноразово попадав під артилерійський обстріл з боку НЗФ, приймав участь в операціях по затриманню осіб, причетних до проведення незаконного референдуму та які мали відношенню до НЗФ. Під час проведення однієї з операцій в ході перестрілки, коли було вбито одного з працівників БПСМОП «Киів-2» (позивний якого був «17»), надавав першу невідкладну допомогу. Був залучений до нарядів по охороні розташування підрозділу. Приймав безпосередню участь у бойових діях під час боїв з НФЗ в сумісних операціях, які проводилися БПСМОП «Київ-2» разом з 25 батальйоном територіальної оборони «Київська Русь» на околицях Дебальцево та Чорнухино. У складі розвідувальної групи неодноразово виходив на бойові завдання по виявленню та визначенню розташування вогневих точок противника; -в період з 01.10.2014 - 01.11.2014 р. та з 03.01.2015 - 22.01.2015 р., в складі батальйону «Київ-2» у місті Волноваха Донецької області. Був задіяний у чергуванні на блок посту, приймав участь у складі груп по патрулюванню міста, а також брав участь у заходах по охороні важливих об`єктів (державних установ, мостів, комунікаційних споруд), виїжджав в складі зведеного загону для розмінування та знешкодження вибухонебезпечних боєприпасів, які знаходили місцеві жителі та снарядів, які не розірвалися після арт обстрілу, виїжджав на бойове завдання у село Гранітне Донецької області для збору та перевезення в тил ушкоджених засобів ведення бою, та проведення перевірки населення. Під час перебування у Гранітному попав під кулеметний та мінометний обстріл, 17.01.2015 р. за селом Миколаївка Донецької області у складі підрозділу приймав участь у знищенні вогневих точок. Під час цього бойового завдання попав під обстріли реактивних систем залпового вогню типу «Град», 20.01.2015 р. брав участь у складі оперативної групи швидкого реагування у евакуації поранених бійців ЗСУ та місцевого населення після обстрілів району селища Новотроїцьке Волноваського району Донецької області. В складі оперативної групи виконував бойове завдання по звільненню та ліквідації диверсійної групи разом з частинами Національної гвардії України у селі Трудове Волноваського району Донецької області; -З 15.04.2015 - 15.05.2015 перебував на добровільних засадах у батальйоні «Київ-2» у селищі Кримське Новоайдарського району Луганської області, де був задіяний у чергуванні на передовій і приймав участь у складі оперативної групи швидкого реагування по патрулюванню визначеного периметру території. Неодноразово попереджував дії диверсійних груп, які намагалися потрапити в тил через так звану «сіру зону» з тимчасово не підконтрольної території. Вказував на те, що встановлення вказаного факту йому необхідне для набуття в подальшому статусу «учасника бойових дій» з відповідними соціальними гарантіями. Вказував, що в липні 2017 року він-заявник звернувся до Міністерства внутрішніх справ України з приводу надання йому статусу учасника бойових дій, оскільки під час проходження служби в складі БПСМОП «Київ-2» він неодноразово залучався до проведення антитерористичної операції на Сході України й приймав участь у бойових діях. У відповідь Управління у справах учасників антитерористичної операції МВС України повідомило, що, у відповідності до облікових даних [PERSON] не проходив службу в складі ГУ МВС України в м. Києві. Оскільки така інформація не відповідає дійсності й свідчить про неналежне оформлення документації у відношенні заявника під час проходження ним служби в складі БПСМОП «Київ-2», з метою підтвердження факту участі в бойових діях під час проведення антитерористичної операції він- заявник вимушений звернутись з даною заявою до суду та посилаючись на обставини викладені в заяві просив заявлені вимоги задовольнити. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києві від 22 серпня 2018 року відкрито провадження у справі. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 30 листопада 2018 р. судом залучено до участі в справі в якості заінтересованих осіб Міністерство внутрішніх справ України, Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни. В судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали з підстав викладених у заяві, просили задовольнити заявлені вимоги. Представники заінтересованих осіб Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Міністерства внутрішніх справ України, Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції суду надано заперечення з приводу заявлених вимог. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути дану справу в відсутності вказаних представників. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, перевіривши їх на допустимість, належність, достовірність та достатність, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; становлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ч. 1 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава, конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканість. Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян (ст. 4 Закону України «Про основи національної безпеки України»). Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України, та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] [INFO] народився в м.Києві, зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , працює на посаді завідувача відділення анестезіології та інтенсивної терапії зі службою лікування гострого болю. Як вбачається з витягів з наказів Інституту раку НАН України № 111-В від 08.07.2014 р. [PERSON] завідувачу відділення анестезіології та інтенсивної терапії зі службою лікування гострого болю надано відпустки в рахунок щорічної відпустки з 14.07.2014 р. по 27.07.2014 р., згідно до наказу №171-В ід 09.10.2014 р. з 08.10.2014 р по 22.10.2014 р., наказу №176-В від 13.10.2014 р. з 23.10.2014 р. по 01.11.2014 р., наказу №9-В від 21.01.2015 р. з 26.01.2015 р. по 05.02.2015 р., наказу №92-В від 20.07.2015 р. з 24.07.2015 р. по 13.08.2015 р. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звертався до Міністра внутрішніх справ Авакова А.Б. з заявою про надання статусу учасника бойових дій на підтвердження вимог [PERSON] надано довідку про підтвердження перебування БПСМОП «Київ-2» згідно якої заступником командира БПСМОП «Київ-2» ГУ МВС України в м.Києві старшим лейтенантом міліції [PERSON] підтверджено, що [PERSON] дійсно з 01 жовтня 2014 р. по 01 листопада 2014 р., з 03.01.2015 р. по 02 лютого 2015 р., з 15 квітня 2015 р. по 15 травня 2015 р. перебував на службі в батальйоні патрульної служби міліції особового призначення «Київ-2» ГУ МВС України в м.Києві. Згідно довідки Голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України в м.Києві від 26.09.2017 р. [PERSON] до зони проведення антитерористичної операції не відряджався. З наданих суду копій посвідчень вбачається, що [PERSON] нагороджено відзнакою «За мужність та милосердя» 24.08.2016 р., нагрудним знаком «Захиснику України», заявнику висловлено подяку за самовіддане служіння українському народу та за неодноразово надану допомогу Батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Київ-2». Допитані судом в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вказували суду на наступні обставини. А саме, свідок [PERSON] вказував на те, що в період з 2014 р. по 2016 р. проходив службу в БПСМОП «Київ-2» на посаді начальника штабу, та заступника командира батальйону, може стверджувати, що в вказаний період [PERSON] позивний якого був «Хірург» неодноразово на добровільних засадах виконував бойові завдання у складі БПСМОП «Київ-2», допомагав і як лікар і як боєць, чергував на блок постах, приймав участь у складі груп по патрулюванню міста, допомагав пораненим до прибуття швидкої допомоги та прибуття до лікарні, неодноразово допомагав батальйону медичними препаратами. Свідок [PERSON] вказував на те, що в період з 2014 р. по 2015 р. також перебував в зоні АТО в складі БПСМОП «Київ-2» вказував, що заявник приймав безпосередню участь в антитерористичній операції та бойових діях на сході країни. Свідок [PERSON] який також в період з 2014 р. по 2015 р. перебував в зоні АТО в складі БПСМОП «Київ-2» як інспектор зв`язку та може стверджувати що знає [PERSON] який в період 2014, 2015 р. неодноразово приїздив до них в батальйон і допомагав їм виконувати як бойові завдання так і організовував побут бійців, надавав медичну допомогу. Свідок [PERSON] , вказував суду на те, що в період з 2014 р. по 2015 р. перебував в зоні АТО в складі БПСМОП «Київ-2» і може стверджувати що [PERSON] як боєць неодноразово в складі батальйону був на виїздах в м.Волноваха, на 1 му блокпосту лінії розмежування. Свідок [PERSON] вказував суду на те, що як на даний час та і в період з 2014 р. по 2015 р. перебував в зоні АТО в складі БПСМОП «Київ-2» оскільки є медичним працівником і може стверджувати, що [PERSON] в період 2014 р., 2015 р. неодноразово приїздив до них в батальйон і допомагав їм, як лікар, як простий боєць, виконував бойові завдання, допомагав йому з пораненими, а також, приводив медичні препарати необхідні для надання першої невідкладної медичної допомоги. Однак, попри надані докази спроби заявника отримати статус учасника бойових дій не вбачається можливим без відповідного рішення суду. Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі документів, які визначені п. 11 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 травня 2015 року № 200, та п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413. Крім того, у п. 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій визначено, що у разі звернення особи до суду стосовно встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення, таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій. Копія рішення суду підлягає зберіганню разом з іншими документами. Таким чином, до переліку документів, що підтверджують право громадянина на визнання його учасником бойових дій, входить рішення суду про встановлення факту участі особи в бойових діях. Відповідно до ст. 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413 в редакції яка діяла станом на 04.06.2015 р., статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національного гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції; працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися і брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення. Перелік вказаних осіб також був зазначений у попередній редакції п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно до п. 20 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів. Пунктом 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, в редакції яка діяла станом на 04.06.2015 р., встановлено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету на територіальній цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні їх проведення (витяги з наказів директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокації, книг нарядів, графіків населення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень). Отже, за вищевикладених обставин, оцінивши надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved