Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] без згоди батька - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 08 листопада 2005 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.03.2019 року було розірвано. У шлюбі в подружжя народилась донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Діти з 2018 року проживають разом з позивачем та повністю перебувають на її утриманні, відповідач жодної участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Рішенням Дарницького районного суду від 14.06.2019 р. задоволено позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. На даний час Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби міста Києва відкрито виконавче провадження №60429030 від 11.11.2019р. про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей. Відповідно до довідки №60429030/6 від 11.11.2019р. про розрахунок заборгованості встановлено, що станом на 01.11.2019р. заборгованість по аліментах становить 20 196,83 грн. На даний час позивач разом зі своїми дітьми фактично проживають у квартирі матері позивача [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] , крім того, позивач не тільки проживає, а ще й зареєстрована за даною адресою. З метою належного оформлення місця проживання своїх дітей та їх місця реєстрації позивач звернулася до Відділу з питань реєстрації місця проживання Дарницької РДА з заявою про реєстрацію місця проживання малолітніх дітей в квартирі своєї матері, в якій вона на даний час зареєстрована та проживаю, однак в проведенні вказаної реєстраційної дії було відмовлено, оскільки відсутня згода батька дітей на реєстрацію їх за новим місцем проживання. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням, щоб останній надав згоду на реєстрацію місця проживання їх малолітніх дітей за новим місцем проживанням тим більше, що сам відповідач зв`язок із дітьми не підтримує, їх навчанням та розвитком не цікавиться та має заборгованість по сплаті аліментів. Однак всі її прохання були відповідачем проігноровані. На даний час відповідач взагалі не цікавиться життям своїх дітей. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2020 року відкрите провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання, про причини неявки суду не повідомив, процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечував проти вирішення справи саме таким чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08 листопада 2005 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2290 від 08.11.2005р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 13). У шлюбі в подружжя народилась донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (а. с. 14, 15). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.03.2019 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а. с. 16 - 18). Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей (а. с. 19 - 21). Відповідно до довідки №60429030/6 від 11.11.2019р. про розрахунок заборгованості вбачається, що станом на 01.11.2019 р. заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 20 196,83 грн. (а. с. 26). В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрована та фактично разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтвержується Актом про проживання (а. с. 11, 35 - 36). З наданого до суду Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а. с. 37). [INFO] року [PERSON] як законний представник малолітньої дочки [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] , звернулася до Відділу з питань реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації із заявами про реєстрацію місця проживання малолітніх дітей за адересою: [ADDRESS] (а. с. 27 - 28, 29 - 30). Проте у реєстрації місця проживання дітей позивачу було відмовлено з підстав відсутності письмової згоди батька (а. с. 28, 30). Такі дії органу реєстрації ґрунтуються на положеннях статей 6, 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно з якими реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників, а підставою для відмови в реєстрації є, зокрема, неподання особою передбачених цим Законом документів або інформації. Оскільки відповідач [PERSON] як другий законний представник малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] згоди на їх реєстрацію за місцем проживання матері не надає, спір підлягає вирішенню в судовому порядку. При вирішенні вимог [PERSON] суд керується положеннями Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, і визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання, а також положеннями сімейного законодавства, які визначають умови реалізації особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. Так, згідно з положеннями статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Відповідно до положень статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а після десяти років - за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу діти проживають разом з матір`ю, жодних спорів щодо місця їх проживання між сторонами не виникало. За приписами статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно положень, закріплених у статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З огляду на встановлені обставини, ненадання відповідачем згоди на реєстрацію місця проживання дітей за місцем проживання матері розцінюється судом як зловживання батьківськими правами. Такі дії відповідача порушують права та інтереси малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , які підлягають судовому захисту шляхом надання дозволу на їх реєстрацію без згоди батька. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved