Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № CVCWAL0000122971 від 27.08.2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 12552,35 дол. США з умовами сплати 17,64% річних за його користування на строк до 26 серпня 2013 року. Зокрема, відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 24 число кожного місяця позичальник зобов'язався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, визначено, що позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Підписуючи кредитний договір, відповідач засвідчив, що ознайомився та погодився з умовами надання кредиту фізичним особам. Посилаючись на те, що банк свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі, однак відповідач у порушення умов договору кредитні кошти не повернув, що призвело до того, що станом на 10 березня 2015 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 56226,86 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 12639,74 дол. США, заборгованості по процентах за користування кредитом - 5066,14 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 25832,55 доларів США, штрафу (фіксована частина) - 11,50 доларів США, штрафу (процентна складова) - 2676 доларів США, банк просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № CVCWAL0000122971 від 27.08.2008 року в сумі 56226,86 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.03.2015 року складає 1221809,59 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника банку, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою місця його проживання, а також шляхом розміщення оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомив, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як убачається з наявних у справі доказів, 27.08.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CVCWAL0000122971, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 12552,00 доларів США з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 17,64 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту на термін до 26.08.2013 року в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів в обумовлених у кредитному договорі строки та порядку. Зокрема, відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 24 число кожного місяця позичальник зобов'язався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору (а.с. 7-9). Крім того, умовами договору визначено, що у випадку порушення Позичальником зобов'язань, передбачених статтями 6.2.2 та 6.2.3 Договору, щодо сплати винагород та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 (однієї) гривні за кожен день прострочки (п. 14.2 Договору). Відповідно до п. 14.9 Договору визначено, що при порушенні Позичальником будь-якого грошового зобов'язання за Договором понад 30 календарних днів, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень плюс 5% від суми невиконаного зобов'язання. Нарахування неустойки за цим договором здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконано відповідною стороною. Сплата неустойки здійснюється в гривнях. У випадку, якщо Кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати (п. 14.10). Крім того, відповідач [PERSON], підписуючи кредитний договір, засвідчила, що ознайомилася та погодилася з усіма умовами надання кредиту фізичним особам, що свідчить про те, що відповідач з умовами кредитування був ознайомлений. Так, частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджено ордером - розпорядженням від 27 серпня 2008 року про видачу відповідачу кредитних коштів в розмірі 11 993, 67 доларів США (а.с. 11), однак позичальник у порушення умов договору, взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Зокрема, станом на 10.03.2015 року у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 56 226,86 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 12639,74 дол. США, заборгованості по процентах за користування кредитом - 5066,14 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 25832,55 доларів США, штрафу (фіксована частина) - 11,50 доларів США, штрафу (процентна складова) - 2676 доларів США, що підтверджується наданим представником позивача на підтвердження своїх вимог відповідним розрахунком суми боргу (а.с. 4-5). Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного повернення кредиту та сплати процентів й відповідно належного виконання взятих на себе за договором кредиту зобов'язань. Крім того, за положеннями ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved