Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

У січні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 22 квітня 2015 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю, та спору щодо місця проживання яких, участі у забезпеченні умов життя дітей того з батьків, хто проживатиме окремо, а також майнового спору між сторонами немає. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого у сім`ї відбувалися конфлікти, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми між собою. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2018 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, у них відсутні спільні інтереси, відсутнє взаємопорозуміння, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дітей. За таких обставин, вважає, що нормальні шлюбні відносини між сторонами не можуть бути поновлені. На підставі викладеного, позивач просить шлюб розірвати. 14 січня 2020 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху (а.с.8). 03 лютого 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (а.с.22-23). Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить позов задовольнити (а.с.1267). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує, просить розірвати шлюб (а.с.27). Неявка сторін не перешкоджає здійсненню підготовчого провадження відповідно до ч.1 ст.198, ч.1 ст.223 ЦПК України. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.ч.3,4 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №22, що видане виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 22 квітня 2015 року (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей синів: [PERSON] , який народився [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого виконкомом Заворсклянської сільської ради Полатвського району Полтавської області 14 вересня 2015 року (а.с.4); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 29 листопада 2018 року (а.с.5). Відповідно до ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, і це вбачається з позову та наданих сторонами письмових заяв, що позивач та відповідач припинили шлюбні відносини і разом не проживають з грудня 2018 року, спільне господарство не ведуть. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, так як між собою не можуть знайти порозуміння і між ними виникають конфліктні ситуації, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 56, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved