Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], а [INFO] мати - [PERSON], після смерті яких відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] та на інше майно. В установлений законом строк, вона як спадкоємиця першої черги за законом, звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку Позивач в судове засідання не з'явилася, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Семенівської сільської ради Менського району, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що [INFO] в с. Семенівка Менського району Чернігівської області помер [PERSON], про що виконкомом Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є дружина - [PERSON] та донька - [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с.9, 65). [INFO] в с. Семенівка Менського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Як вбачається з матеріалів спадкових справ №121/2009 та №122/2009, заведених за заявами [PERSON], остання в установлений законом строк звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлих батьків - [PERSON] та [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 січня 2015 року №100/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок (а.с.98). Як вбачається із довідок №05 та №08 від 06 січня 2015 року, виданих виконкомом Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] відповідно до книги погосподарського обліку №10 за 1991-1995 роки Семенівської сільської ради зареєстровано під особовим рахунком [NUMBER], станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON], зареєстрований у ньому з 03 жовтня 1979 року по [INFO] (виписаний у зв'язку зі смертю), а членом двору його дружина - [PERSON], зареєстрована з 03 березня 1980 року по [INFO] (виписана у зв'язку зі смертю) (а.с.46, 47). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], належав на праві спільної сумісної власності у рівних частках [PERSON] та [PERSON] по ? частці кожному. Власником земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої на території [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) був [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 200417 (а.с. 43). 28 жовтня 2010 року державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори позивачу [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку (а.с. 71, 92). Враховуючи, що право на спірний будинок за спадкодавцями підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об'єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об'єктом спадкування. Як вбачається із повідомлення №515 від 26 грудня 2014 року, виданого комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.13). Згідно оцінки, проведеної 22 грудня 2014 року комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», вартість житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS], становить 25962,00 грн. (а.с. 19-42). Дослідженням технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого станом на 16 грудня 2014 року, встановлено, що власник даного житлового будинку з надвірними будівлями відсутній, дана садиба складається з житлового будинку А-1 (збудований в 1968 році), веранди а-1 (збудована в 1970 році), ґанку а1-1 (збудований в 1979 році), прибудови Ж1-1, літньої кухні Ж-1 (збудованих в 1960 році), прибудови А1-1 (збудована в 1976 році), сараю Б-1 (збудований в 1965 році), гаражу В-1 (збудований в 1982 році), навісу В1-1 (збудований в 1983 році), погреба з шийкою Г-1 (збудований в 1969 році), погреба з шийкою Д-1 (збудований в 1975 році), сараю З-1 (збудований в 1983 році), убиральні К-1 (збудована в 1977 році), колодязя питного №1 (збудований в 1979 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить (а.с.14-15). За таких обставин, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права [PERSON]. на спадкування шляхом задоволення її позову та визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями (житловий будинок А-1, прибудова А1-1, веранда а-1, ґанок а1-1, сарай Б-1, гараж В-1, навіс В1-1, погріб з шийкою Г-1, Д-1, літня кухня Ж-1, прибудова Ж1-1, сарай З-1, убиральня К-1, колодязь питний №1) загальною вартістю 25 962 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят дві) грн., розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після померлих [INFO] батька - [PERSON] та [INFO] матері - [PERSON]

Outcome: approved