Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON], [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування позову зазначали, що на підставі договору міни нерухомості № 260.М від 30.11.1995 року їм на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] Зазначений договір міни на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» був зареєстрований Запорізькою Регіональною біржею нерухомості. На даний час позивачами втрачено оригінал договору міни від 30.11.1994 року, що позбавляє позивачів можливості здійснювати права власника, у тому числі щодо відчуження квартири. Посилаючись на вказані обставини позивачі просили суд визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі ст. 392 ЦК України. У судове засідання представник позивачів не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність проти позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.11.1995 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] - з іншої було укладено договір міни № 260.М. За умовами вказаного договору, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] поміняли належну їм 3-кімнатну квартиру [ADDRESS] на 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] та 49/10 часин квартири [ADDRESS] Внаслідок договору міни у власність [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності перейшла квартира [ADDRESS] Вказаний договір міни на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» був зареєстрований Запорізькою регіональною біржею нерухомості. Сторони виконали всі умови договору, позивачі стали володіти та користуватися набутою ними у спільну сумісну власність квартирою. Право власності [PERSON] та [PERSON] на зазначену квартиру зареєстровано в ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», що підтверджено довідкою № 3173 від 11.04.2014 року на підставі правовстанволюючог документу - договору міни нерухомості № 260.М від 30.11.1995 року, наданою на запит суду. Проте, позивачі не можуть належним чином, як власники квартири володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, оскільки оригінал договору міни нерухомості №260.М було ними втрачено, а дублікат зазначеного договору отримати неможливо у зв'язку з тим, що Запорізька регіональна біржа у Єдиному державному реєстрі підприємств вже не значиться. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що раніше ніхто не оспорював право власності позивачів на квартиру [ADDRESS], вони вільно користувалися нею, але на даний час позивачі через втрату правовстановлюючого документу - договору міни, не в повній мірі можуть здійснювати своє право власності щодо зазначеного нерухомого майна, та не можуть усунути вказані порушення іншим шляхом, оскільки біржа нерухомості, яка посвідчувала договір № 260.М не видає відповідні дублікати, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] та в порядку ст. 392 ЦК України визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру, отриману ними у власність на підставі договору міни № 260.М від 30.11.1995 року, який було посвідчено у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу».

Outcome: approved