Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

У серпні 2016 року представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] В обґрунтовування позовних вимог зазначила, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають сина - [PERSON]. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину належала 1/2 частина квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на вказану квартиру та спадкоємцями першої черги за законом стали [PERSON] та її син [PERSON] Після смерті свого чоловіка позивачка у встановленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та було відкрито спадкову справу. 05 серпня 2016 року [PERSON], після спливу шестимісячного строку, було подано заяву до нотаріуса про видачу на її ім'я свідоцтва про право власності на частину вказаної квартири, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказану квартиру. На підставі викладеного, просила визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 13 серпня 1987 року відділом РАЦС Іллічівського райвиконкому м.Жданів, 02 серпня 1987 року народився [PERSON], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.09.1979 року (а.с.4). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, 1/2 частини квартири [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] (а.с.7). [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 30 січня 2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області серії [NUMBER]. (а.с. 4). Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно із відповіддю на запит суду Приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Пахніць Н.В., з 22.02.2016 року в провадженні нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 20/2016 до майна померлого 29.01.2016 року [PERSON] Спадкову справу було відкрито за заявою дружини спадкодавця - [PERSON] - про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку жилої квартири [ADDRESS]. 05.08.2016 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 22 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] В заяві зазначила, що спадкоємцями крім неї ще є донька померлого - [PERSON], син померлого - [PERSON] та мати померлого - [PERSON] 22 лютого 2016 року [PERSON] та [PERSON], відповідно до заяв, які містяться в матеріалах спадкової справи № 20/2016 від 22.02.2016 року, виданої Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецького округу Донецької області Пахніць Н.В., відмовились від належної їм частки у спадщині на користь [PERSON] Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.08.2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на майно, яке складається з 1\\2 частки квартири [ADDRESS]. В обґрунтування відмови державний нотаріус вказує на відсутність правовстановлюючих документів щодо належності вищевказаного нерухомого майна спадкодавцеві. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS], підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.1999 року, виданого державним нотаріусом Ашла О.К. Крім того, з відповіді МКП «Маріупольське БТІ» № 536 від 24.10.2016 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 19.10.1999 року № 2-1871 та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 25.02.1993 року № 3342. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду доказами та підлягають задоволенню. Крім того, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved