Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У своєму позові [PERSON] посилається на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого по вул. Головна (колишня Леніна), 70 в с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області. З відповідачем [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1998 року, який 22.08.2005 року був розірваний. Під час шлюбу, в 1998 році, з її згоди відповідач був зареєстрований у належному їй будинку. Однак, фактично в даному будинку вони не проживали як під час перебування у шлюбі, так і після його розірвання. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстрації в належному їй будинку, однак він в категоричній формі відмовляється. Завідувачем Сокирянського районного сектору Державної міграційної служби їй відмовлено у знятті з реєстрації в будинку відповідача та рекомендовано звернутися з позовом до суду. З підстав, зазначених у ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 391 ЦК України просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в належному їй житловому будинку №70 по вул. Головна в с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області. До початку розгляду судом справи по суті позивач [PERSON] шляхом подання до суду письмової заяви змінила підстави позову та просила задовольнити позов з підстав, зазначених у ч.2 ст.405 ЦК України, оскільки [PERSON] є бувшим членої її сімї чоловіком. Також, повністю підтримала позовні вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутності у звязку із доглядом за новонародженою дитиною. Надала згоду на заочний розгляд справи. Будучи вчасно та належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подав. Представник третьої особи - Сокирянського РС Державної міграційної служби УДМС України в Чернівецькій області, будучи вчасно та належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, в судове засідання також не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин та у відповідності до вимог ст.224 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи на підстави наявних в ній документів. З досліджених судом письмових доказів даної справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 29.10.1994 року державним нотаріусом Сокирянської районної державної нотаріальної контори [PERSON] позивач [PERSON] (раніше Чуп, [PERSON]) О.С. є одноосібним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Головна (бувша Леніна), 70 в с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області. З копії облікової картки обєкта погосподарського обліку Романковецької сільської ради на 2011-2015 роки вбачається, що в будинку по вул. Головна, 70 в с.Романківці в даний час зареєстровані відповідач [PERSON] та донька сторін [PERSON], [INFO]. Із довідки №3572 від 23.09.2015 року, виданої виконкомом Романковецької сільської ради та складених депутатом Романковецької сільської ради [PERSON] актів від 04.08.2015 року встановлено, що [PERSON] за адресою: вул. Головна, 70 в с.Романківці зареєстрований з 1998 року, однак в даному будинку фактично не проживав з моменту реєстрації і не проживає до цього часу. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-МИ №017401 від 16.11.2007 року судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі по 22.08.2005 року, тобто відповідач є бувшим членом сімї позивача, а саме бувшим чоловіком. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1383-1У (надалі Закон) реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст.7 вищезазначеного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, питання реєстрації місця проживання особи відносяться до категорії понять, які регулюються житловим законодавством. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач фактично не проживає в будинку позивача без поважних причин та відсутній в даному будинку з 1998 року, тобто більше одного року. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному позивачу житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому його місця проживання, яке є похідним від наявності у відповідача права на користування житлом, тому позовні вимоги суд вважає обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивача понесених судових витрат. На підставі ст. 405 ч.2 ЦК України та

Outcome: approved