Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням; зобов'язання зняти з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У 2006 році вона зареєструвала в цій квартирі відповідача, який є знайомим її матері. [PERSON] в спірній квартирі жодного дня не проживав, витрати на комунальні послуги не сплачує. Вважає, що відповідач втратив право користування житлом, оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин та не приймає участі в її утриманні. Просила суд ухвалити рішення, яким: - визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] - зобов'язати Солом'янський районний відділ в м. Києві Державної міграційної служби України в м. Києві зняти відповідача з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року прийнята заява позивача про зміну підстави позову (а.с. 34-35). Позивач у судове засідання не з'явилась, її представник подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення в справі заочного рішення не заперечує (а.с. 46). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 43). Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5). У зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3 від 16 січня 2017 року № 4 (а.с. 3). З позову вбачається, що відповідач в спірній квартирі жодного дня не проживав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивач посилається на письмові докази. У матеріалах справи містяться акти, складені позивачем у присутності свідків, від 04 лютого 2015 року, 01 січня 2016 року та від 01 грудня 2016 року, з яких вбачається, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 29 червня 2006 року (а.с. 6-8). Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом підлягає задоволенню. Позивач також просить зобов'язати Солом'янський районний відділ в м. Києві Державної міграційної служби України в м. Києві зняти відповідача з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням після набрання законної сили є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідним державним органом. Крім того, зобов'язати вчинити дії рішенням суду можливо лише відповідача у справі. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з [PERSON] на користь держави підлягає 640 гривень судового збору.

Outcome: partial