Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач). На обґрунтування позову було зазначено, що 18 серпня 2001 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 16.09.2002 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 13, видане відділом РАГС Ясинуватського районного управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 08.11.2008 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 1246, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку. Позивач посилається на те, що подружнє життя у них не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з вересня 2014 року, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції та розміщення повідомлення на сайті суду. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактично обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті по цього Кодексу. Статтею 112 СК У країни передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 18 серпня 2001 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 16.09.2002 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 13, видане відділом РАГС Ясинуватського районного управління юстиції Донецької області (а.с. 6). Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 08.11.2008 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 1246, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с.8). Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами фактично припинення шлюбні відносини, сторони мають різні погляди на життя, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, а позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відтак, суд робить висновок про те, що шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved