Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору №BL_КГ100095052 від 15 лютого 2012 року, який був укладений між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON], останній було видано кредит на поточні потреби в сумі 6000,00 гривень строком до 15 лютого 2015. серпня 2014 року зі сплатою 0,01 % річних. Відповідно до п. 4.3. зазначеного Кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені. Станом на 12 серпня 2015 року заборгованість відповідача складає 26608 грн. 69 коп., з яких: -3656 грн.57 коп.- прострочена сума кредиту; -0 грн.35 коп.- прострочені проценти за користування кредитом; - 3960 грн.- комісія за РО; -18991 грн.77 коп.- пеня за несвоєчасне погашення кредиту; - 0, 00 грн. - штраф за несвоєчасне погашення кредиту. У судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника банку. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого у своїй заяві не заперечувала представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] 15 лютого 2012 року уклали кредитний договір в сумі 6000,00 гривень строком до 15 лютого 2015 року зі сплатою 0,01 % річних, що підтверджується наданою суду копією кредитного договору №BL_КГ100095052. Відповідно до п. 4.2. зазначеного Кредитного договору у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3. загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини - 25 % від суми кредиту. Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконує. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, комісії та пені за несвоєчасне повернення кредиту обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 4.3. кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником сплати або не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Станом на 12 серпня 2015 року заборгованість відповідача складає 26 608 грн.69 коп., з яких: -3656 грн.57 коп.- прострочена сума кредиту; -0 грн.35 коп.- прострочені проценти за користування кредитом; - 3960 грн.- комісія за РО; -18991 грн.77 коп.- пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 12 серпня 2015 року наданий суду і відповідає вимогам закону. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки, зазначений позивачем розмір пені за прострочення повернення кредиту значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір пені до 3656,57 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки судом зменшено розмір пені з 18991,77 грн. до 3656,57 грн., розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача задоволено в сумі 11273,49 грн., яка складається з наступного: -3656 грн. 57 коп. - прострочена сума кредиту; -0 грн. 35 коп. - прострочені проценти за користування кредитом; - 3960 грн. - комісія за РО; -3656, 57 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, - 0, 00 грн. - штраф за несвоєчасне погашення кредиту. З урахуванням задоволення позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial