Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У серпні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що 03 червні 2000 укладено шлюб між нею та [PERSON] [INFO] року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на частину квартири за адресою: [ADDRESS]. У зазначені строки не звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на відкриту спадщину через те, що не знала, що частина квартири за адресою: [ADDRESS] належить її чоловіку на підставі свідоцтва про право власності, вважала, що вся квартира належить матері чоловіка [PERSON] Про існування спадщини дізналась тільки після смерті старшої сестри чоловіка [PERSON], яка померла [INFO] року. Про факт існування спадщини на частину квартири за адресою: [ADDRESS] стало їй відомо від матері чоловіка [PERSON], [INFO], та племінника чоловіка - сина [PERSON] - [PERSON], [INFO], які після смерті [PERSON] розповіли , що частина квартири за адресою: [ADDRESS] належить її чоловіку [PERSON] та оригінал свідоцтва про право власності на частину цієї квартири знаходився весь час у [PERSON] У квітні 2014 року звернувшись до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], отримала постанову про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в про розгляд справи у її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, крім того підтверджує той факт, що [PERSON] дізналась про існування спадщини від неї та [PERSON] тільки після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, так як всі правовстановлюючі документи на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] знаходились особисто у [PERSON] та проти задоволення позовних вимог щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини на частину квартири за адресою: [ADDRESS], яка відкрилась після смерті [PERSON] не заперечує. Представник третьої особи - Головне управління юстиції у м. Києві та Другої київської нотаріальної контори в судове засідання не з'явилисянадали заяву про розгляд справи їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2000 року укладено шлюб між [PERSON]. та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва серії [NUMBER] виданого 03.06.2000 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва (а.с. 4). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 16.06.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського району м. Києва (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.09.1997 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної, сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 7). Відповідно до ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом також встановлено, що 12.04.2014 року позивач [PERSON] звернулась до Другої київської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину, однак як вбачається з довідки № 2031/02-32 від 12.04.2014 року заступником завідувача Другої київської державної нотаріальної контори Ткач О.А. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском 6 місячного строку на прийняття спадщини. Разом з тим, позивач вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знала взагалі про існування спадщини. Оригінали документів знаходились у [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві після смерті якої і дізналась про існування спадщини ( а.с. 8). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Разом з тим, згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, якщо у складі спадщини є нерухоме майно порядок нотаріального оформлення права спадкоємця на спадщину є обов'язковим. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зі змісту ст. 1272 ЦК України, вбачається, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того, згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст. 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є органи місцевого самоврядування. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінюючи в сукупності надані докази та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимога позивача стосовно визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved