Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 43 597 гривень 78 коп., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та моральну шкоду в розмірі 2 000 гривень, судовий збір у розмірі 640 гривень. В обґрунтування позовних вимог, зазначено про те, 28.04.2017 року о 21 год. 10 хв., [PERSON], керуючи мопедом «Ямаха», без реєстраційного номера, з ознаками алкогольного сп'яніння, в м. Києві по проспекту Голосіївському 110, не врахував дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху чи перешкоди, яку був спроможний виявити, не вчинив всіх необхідних заходів для зменшення та зупинки свого транспортного засобу, чим спричинив зіткнення з автомобілем «Хюндай» і30, державний номерний знак [NUMBER], який рухався на зустріч, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Від огляду на стан алкогольного сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п.п. 2.5, 12.3 ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2017 р. визнано [PERSON], винним вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. В результаті ДТП було пошкоджено належний позивачеві [PERSON] на праві власності автомобіль «Хюндай» і30, державний номерний знак [NUMBER]. Дана подія сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм [PERSON], який керував мопедом «Ямаха», без реєстраційного номера. Оскільки автомобіль «Хюндай» і30, державний номерний знак [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень з вини відповідача [PERSON], то останній зобов'язаний відшкодувати матеріальний збиток у зв'язку з пошкодженням майна. Згідно звіту № 131-05-17 від 26.05.2017 року від 26.05.2017 року про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику «Хюндай» і30, державний номерний знак [NUMBER], станом на 26.05.2017 року становить 42 097 гривень 78 коп. Крім того, внаслідок зазначених протиправних дій відповідача [PERSON] позивач [PERSON] вимушений був оплачувати роботи по визначенню вартості завданого матеріального збитку та складання звіту № 131-05-17 від 26.05.2017 року. Вартість таких робіт складає 1 500 гривень, що підтверджується актами виконаних робіт та квитанцією. Крім того, позивач [PERSON] зазначає про те, що у зв'язку з перенесеним нервовим стресом, порушився звичайний життєвий ритм, що зумовило погіршення особистих стосунків з оточуючими людьми, з огляду на викладене, заподіяну моральну шкоду оцінює в розмірі 2 000 гривень. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений судом у встановленому ст. ст. 74, 76 ЦПК України порядку. Судові повістки повернулись до суду без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.04.2017 року о 21 год. 10 хв., [PERSON], керуючи мопедом «Ямаха», без реєстраційного номера, з ознаками алкогольного сп'яніння, в м. Києві по проспекту Голосіївському 110, не врахував дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху чи перешкоди, яку був спроможний виявити, не вчинив всіх необхідних заходів для зменшення та зупинки свого транспортного засобу, чим спричинив зіткнення з автомобілем «Хюндай» і30, державний номерний знак [NUMBER], який рухався на зустріч, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Від огляду на стан алкогольного сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п.п. 2.5, 12.3 ПДР України.. Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 25.05.2017 року у справі 752/9322/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. За правилом ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдиційні факти - це факти,встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб'єктивними і об'єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов'язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 зазначеної норми визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 02.09.2011 року, [PERSON] є власником автомобіля марки «Хюндай» і30, державний номерний знак [NUMBER]. На підтвердження розміру завданої позивачу шкоди, [PERSON] надано суду звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого ушкодженням транспортного засобу № 131-05-17 від 26.05.2017 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Хюндай» і30, державний номерний знак [NUMBER], становить 42 097 гривень 78 копійки. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Суд вважає, що вказаний звіт є належним доказом, оскільки він складений оцінювачем [PERSON], який має відповідне кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів. За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст. 1187 ЦК України). Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої за результатами розгляду справи № 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Вартість робіт зі складення звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого ушкодженням транспортного засобу, № 131-05-17 від 26.05.2017 року, відповідно до рахунку на оплату № 771 від 24 травня 2017 року, становить 1 500 грн. та сплачена [PERSON] згідно квитанції від 24.05.2017 року у зв'язку із чим вказана сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку із чим позов [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з відповідача [PERSON] в розмірі 2 000 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди виходячи з наступного. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З огляду на наявність шкоди, заподіяної майну [PERSON], протиправних дій [PERSON], а також наявність причинно-наслідкового зв'язку між ними, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved