Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У серпня 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вобґрунтування якого вказує, що відповідачі проживають за адресою [ADDRESS] і є споживачами послуг, що надаються Концерном «Міські теплові мережі».За період з грудня 2010року по червень 2015 року за вказаною адресою надавалися послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, загальна вартість яких становить 13142,11грн., станом на 01.07.2015р. сплачено було лише 2677,39грн., заборгованість становить 10464,72грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також витрати по платі судового збору. 02.10.2015 року позивач уточнив свої позовні вимоги, виключивши зі складу відповідачів [PERSON], яка відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] померла [INFO]. У судовому засіданні представник позивача просив уточнений позов задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, у зв'язку з тим, що позов пред'явлено з пропуском строку позовної давності, просила у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради №25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованим опаленням, централізованого постачання гарячої води, визначено концерн «МТМ», у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Концерн «МТМ» здійснює постачання теплової енергії в квартиру за адресою [ADDRESS]. Власником зазначеної квартири є відповідач [PERSON]., на її ім'я відкритий особовий рахунок [NUMBER], вона разом з [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується довідкою Центру обслуговування абонентів №380 від 24.10.2014р. Факт підключення будинку [ADDRESS], в якому знаходиться квартира відповідачів, до теплових мереж Концерну «МТМ», отримання послуг, які надаються концерном, відповідачами не заперечується. Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялись, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення їх від оплати, відповідачами не надано. Встановлено, що письмовий договір про надання вказаних комунальних послуг сторонами не укладався, проте відсутність відповідного договору не є підставою для звільнення від оплати наданих послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачами. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до числа житлово-комунальних послуг відносяться й послуги з центрального опалення. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, з урахуванням змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. за №630,ці правила регулюють правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Пунктом 18 Правил зазначено, що розрахунковий період для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно до вимог ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати своє майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк, а відповідно до ст.64-68 ЖК України наймачі (власники) жилого приміщення та повнолітні члени його сім'ї зобов'язані своєчасно та належним чином сплачувати комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно розрахунку ціни позову, за період з грудня 2010року по червень 2015 року включно Концерном «Міські теплові мережі» надано послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води на загальну суму 13142.11грн., сплачено всього 2677,29грн. Як пояснив представник позивача, у розрахунку у кожній графі за місяць відображено дані про вартість нарахованих комунальних послуг за такий місяць та дані про здійснені протягом цього місяці платежі. Відповідачем заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 264 ЦК України (правова позиція, висловлена у Постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14). Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2015р. судом було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення сум заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води з [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Отже, Концерн «МТМ» звернувшись у червня 2015 року до суду із заявою про видачу судового наказу, вчинив дію, передбачену ч. 2 ст. 264 ЦК України, перервавши строк позовної давності. Таким чином, враховуючи строки здійснення платежів, в межах строку позовної давності з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за період з квітня 2012 року по червень 2015 в розмірі 6100,99грн., а вимоги позову про стягнення заборгованості з грудня 2010 року по березень 2012 року знаходяться поза межами трирічного строку позовної давності, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. Таким чином, з відповідачів, в солідарному порядку, підлягає стягненню заборгованість на надані послуги з централізованого опалення у сумі 6100,99грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача, в солідарному порядку, підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial