Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що в квітні 2015 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини відмовляється. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду, а також кошти на своє утримання, розмір яких визначає в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 200 грн за надання правової допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримала, посилаючись на обставини зазначені в ній. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Вказала, що згідна за позовом лише в частині стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони з 26 квітня 2015 року перебувають у шлюбі (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 липня 2015 року у сторін є дочка, [PERSON], [INFO] (а.с.4). Як вбачається із довідки № 39 від 13 січня 2016 року, виданої Комаргородською сільською радою Томашпільського району Вінницької області [PERSON], [INFO], дійсно проживає та знаходиться на утриманні [PERSON] (а.с.5). Таким чином відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, враховуючи обставини справи, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхньої дочки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 25 січня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 25 січня 2016 року. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, а тому має фізичну можливість надавати допомогу на утримання дружини, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі, у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 551,20 грн судового збору. Разом з тим, не підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 200 грн за надання правової допомоги, оскільки як вбачається з норми ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої хувалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати, проте позивачем не надано доказів про сплату коштів за надання правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial