Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

У січні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 23 червня 2017 року між ним та відповідачем [PERSON] в Амур-Нижньодніпровському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 313, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, через що між ними виникали суперечки. З грудня 2018 року проживають окремо, збереження шлюбу вважає недоцільним. Дітей від шлюбу не мають. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 23 червня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 313. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони неповнолітніх дітей не мають. З 2018 року сторони проживають окремо, примиритися позивач не бажає. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Виходячи з взаємовідносин між сторонами, які проживають окремо, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а саме відсутність між сторонами взаєморозуміння, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, зокрема, відсутність неповнолітніх дітей, категоричне небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не ставила питання про відновлення її дошлюбного прізвища, прізвище дружині після розірвання шлюбу необхідно залишити « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved