Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] „Укрбізнесбанк в особі Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Укрбізнесбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17.04.2012 року між ПАТ „Український [PERSON] та [PERSON] укладено кредитний договір № 39.407-99/ф, відповідно до якого [PERSON] надав позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у сумі 40\~000,00 грн., на придбання автомобіля ТАТА LPT 613, 2005 року випуску, строком з 17.04.2012 року до 16.04.2015 року, зі сплатою 16% річних. Однак, відповідачем [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконуються, станом на 22.12.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 25\~292,60 грн., з яких: 14\~305,78 грн. сума за заборгованості за основним боргом, 6\~046,66 грн. сума заборгованості за процентами, 2\~640,83 грн. сума заборгованості по сплаті щомісячної комісії, в тому числі прострочена сума, 2\~299,33 грн. сума штрафу. Оскільки відповідач ухиляється від виконання зобовязань за кредитним договором і заборгованість за договором відповідно до його умов не погашає, ПАТ „Укрбізнесбанк просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № 39.407-99/ф від 17.04.2012 року у розмірі 25\~292, 60 грн., та судові витрати повязані зі сплатою судового збору та розміщенням оголошенням про виклик відповідача. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у пресі, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутністю, у звязку з неявкою у судове засідання відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи у сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 17.04.2012 року між ПАТ „Український [PERSON] в особі Запорізького відділення № 1 ПАТ „Укрбізнесбанк та [PERSON] укладений кредитний договір № 39.407-99/ф. Згідно п. 1 кредитного договору, [PERSON] надав позичальнику в тимчасове користування довгостроковий кредит у розмірі 40\~000, 00 грн. на придбання автомобіля ТАТА LPT 613, 2005 року випуску, строком з 17.04.2012 року до 16.04.2015 року, зі сплатою 16% річних, а [PERSON] зобовязався повернути кредит, сплатити комісії Банку і проценти за користування кредитом в порядку і на умовах встановлених даним договором. На вимогу п. 2.1. кредитного договору, [PERSON] відкрив позичальнику кредитний рахунок № 22037004634981 для видачі кредитних коштів, що підтверджується прибутково-видатковим касовим ордером № 01 від 17.04.2012 року. Відповідно до п. 4 договору, [PERSON] зобовязався дотримуватися принципів кредитування: строковості, платності, забезпеченості. При погашенні заборгованості за договором дотримуватися графіку погашення, приведено у Додатку № 1, який є невідємною частиною кредитного договору. Крім того, погашати заборгованість (кредит, відсотки за користування кредитом, суми комісії) у строки, визначені графіком та договором, сплатити комісію за супровід кредитного договору у розмірі 0,45% від суми кредиту, сплатити Банку 32% річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості від дати виникнення такої заборгованості до дати її погашення. Також, 17.04.2012 року між ПАТ „Український [PERSON] та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу № 39.412-63/ф, посвідчений приватним нотарусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], на виконання умов якого [PERSON] прийняв у заставу транспортний засіб автомобіль марки ТАТА, колір зелений, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 24.07.2015 року ПАТ „Укрбізнесбанк було направлено вимогу [PERSON], за вих. № 4089, відповідно до якої позивач вимагав від відповідача протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги погасити перед ПАТ „Укрбізнесбанк загальну суму заборгованості за кредитним договором № 39.407-99/ф від 17.04.2012 року в розмірі 25\~292,60 грн., однак зазначена вимога відповідачем залишена без уваги. Як вбачається із довідки про заборгованість за кредитним договором № 39.407-99/ф від 17.04.2012 року, яка надана позивачем на підтвердження позовних вимог, [PERSON] станом на 22.12.2015 року має заборгованість у розмірі 25\~292,60 грн., з яких: 14\~305,78 грн. сума за заборгованості за основним боргом, 6\~046,66 грн. сума заборгованості за процентами, 2\~640,83 грн. сума заборгованості по сплаті щомісячної комісії, в тому числі прострочена сума, 2\~299,33 грн. сума штрафу згідно п. 6.1. кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконувати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем [PERSON] порушені умови укладеного кредитного договору, суд вважає позовні вимоги доведеними, та такими що підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 25\~292,60 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких ст. 79 ЦПК України відносить судовий збір (ч. 1), та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (п. 6 ч. 3). Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено: судовий збір у розмірі 1 378,00 грн., та понесені витрати, які повязані з публікаціями в пресі оголошення про виклик відповідача загальним розміром 882,00 грн., у звязку з цим вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, як вбачається із постанови Правління Національного Банку України № 265 від 23.04.2015 року „Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ „Укрбізнесбанк, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладників фізичних осіб прийнято рішення № 87 від24.04.2015 року, яким з 24.04.2015 року розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Укрбізнесбанк [PERSON] з повноваженнями строком до 23.04.2016 року. Із внесенням змін 16.07.2015 року до Закону України „При систему гарантування вкладів фізичних осіб, які набули чинності 12.08.2015 року, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 155/10 від 25.08.2015 року щодо підтвердження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку [PERSON] За таких обставин, позовні вимоги ПАТ „Укрбізнесбанк в особі Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Укрбізнесбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved