Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони перебувають в шлюбі з 29.09.2015 року. Від шлюбних відносин мають доньку [PERSON] [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, скандалить дома в сім`ї, підіймає на позивача руки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала наполягала на їх задоволенні, оскільки відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі. У судовому засіданні відповідач заперечував проти позову та просив надати строк на примирення. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23.09.2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1866, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №110632. Від подружнього життя сторони мають спільну дитину доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ №158792. Відповідно до довідки Сновської міської ради №871 від 04.08.2017 року [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні позивача. На даний час відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі та згідно заяви позивача від 05.09.2017 року погрожує останній в телефонних розмовах та смс повідомленнях в наслідок чого суд не вбачає призначати сторонам строк для примирення.. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, скандалить дома в сім`ї та застосовує фізичне насильство (підіймає на позивача руки), крім того перебуває в місцях позбавлення волі. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та права дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 84 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 300 грн. 00 коп. та витрати понесені нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved