Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

У січні 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання непрацюючої матері. Позивачка [PERSON] у позові зазначає, що з 2015 року по грудень 2017 року сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до судового наказу з відповідача [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходів. Під час спільного проживання [PERSON] працював зварювальником на ПАТ «ЗЗРК», але в жовтні 2017 року він звільнився та неофіційно працевлаштувався на фірму зварювальником, де отримує постійний дохід у розмірі 6-7 тисяч гривень. На прохання позивачки надавати кошти на її утримання під час догляду за сином до трьох років відповідач відмовився. При винесенні рішення суду про стягнення коштів на утримання непрацюючої матері, просить взяти до уваги, що [PERSON] ухиляється від добровільного утримання неповнолітньої дитини та матері під час догляду за дитиною до трьох років, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, вона не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. У звязку з чим позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання до досягнення [PERSON], [INFO], трирічного віку, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу); судові витрати покласти на відповідача. В судові засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечує частково проти позову, просить стягнути з нього аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/10 частини його доходів. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що з 2015 року по грудень 2017 року сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №306602 (а.с.7). Відповідно до судового наказу від 05 лютого 2018 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходів (а.с.29). [PERSON] працює з листопада 2017 року і розмір його доходів складає в середньому 4000 гривень на місяць, що підтверджується довідкою про доходи, наданою ТОВ «СК Геоспецстрой» від 23 лютого 2018 року (а.с.25). Підтвердження отримання відповідачем заробітної плати 6-7 тисяч гривень щомісяця позивачкою не надано. Добровільно відповідач [PERSON] не надає кошти на утримання позивачки під час догляду за сином до трьох років. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, вона не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON], кошти на її утримання, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 29 квітня 2019 року. В іншій частині позову у задоволенні відмовити. Згідно з частиною 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За вимогами п.2 ч.2\~ст.137 ЦПК України, передбачено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для надання правової допомоги позивачкою була укладена угода про надання правової допомоги №966 від 09 лютого 2018 року з адвокатом [PERSON] За угодою передбачена оплата гонорару у сумі 500 гривень із урахуванням витраченого часу. За квитанцією №966 від 09 лютого 2018 року в рахунок почасового гонорару було сплачено 500 гривень. Згідно ч.6\~ст.137 ЦПК України\~обовязок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тому, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON], кошти на правничу допомогу у розмірі 500 грн. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: partial