Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що між нею та відповідачем 11 серпня 2017 року було укладено шлюб. Шлюб зареєстрований Індустріальним районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 590. Від цього шлюбу сторони у справі мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає\~разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина в добровільному порядку не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у сумі 3000,00 грн., щомісячно починаючи із дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини з якою проживає дитина у розмірі 1500,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьох років. 25 жовтня 2018 року на адресу суду позивачем спрямовано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої вона просить розглядати позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дружини у розмірі 1500,00 грн. щомісяця до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. В даний час відповідач мешкає окремо. Позивач мешкає разом з дитиною та в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому відчуває матеріальні труднощі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, беручи до уваги заяву позивача про зменшення позовних вимог, вважає, що предметом розгляду є позов в межах зменшених позовних вимог, який знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.6 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що в даний час спільна дитина сторін у справі [PERSON], [INFO], мешкає разом з матірю, тоюто позивачем у справі. Позивач на даний час не працює. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, на теперішній час зобовязання по виконавчим листам у нього відсутні. У звязку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач немає змоги працювати і утримувати себе. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір у розмірі 704,80 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved