Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30 червня 2003 року помер її батько [PERSON]. За життя батько залишив заповіт, посвідчений Добрятинською сільською радою Млинівського району Рівненської області 11 червня 2003 року за реєстром №11. Згідно даного заповіту останній заповів їй все своє майно де б воно не було і з чого б не складалось. Її мати - [PERSON] відмовилась від обов»язкової частки у спадщині за заповітом та від отримання свідоцтва в спільному майні подружжя на її користь. Вона вчасно прийняла спадщину після смерті батька шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину чи претендують на обов'язкову частку в спадщині немає. При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка була успадкована нею після смерті батька їй було відмовлено у його видачі. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: на земельну ділянку площею 0,54 га для ведення особистого підсобного господарства, яка належала [PERSON], який помер 30 червня 2003 року. В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача надіслав суду заяву в якій вказав, що [PERSON] позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві, просить розглянути справу у її відсутності. (а.с.26) Відповідач [PERSON] надіслала суду письмову заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності. (а.с.24) Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~Копією свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 131167, виданого 01 липня 2003 року, підтверджується, що [PERSON] помер 30 червня 2003 року у віці 69 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №15 (а.с.9). Згідно копії заповіту від 11.06.2003 року посвідченого Добрятинською сільською радою 11.06.2003 року, зареєстрованого у реєстрі за №11, [PERSON] заповів [PERSON] усе своє майно де б воно не було і з чого б не складалось. (а.с.10) З архівного витягу з рішення №9 Добрятинської сільської ради народних депутатів від 01.04.1994 року вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,54 га, яка знаходиться у с.Остріїв Млинівського району Рівненської області. (а.с.14) Згідно повідомлення державного нотаріуса Млинівської районної державної нотаріальної контори за вих.№28/02-14 від 24.01.2017 року [PERSON] є спадкоємицею на земельну ділянку площею 0,54 га, яка належала [PERSON] на підставі рішення Добрятинської сільської ради №9 від 01.04.1994 року. (а.с.16). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, спадкування згідно вимог ч.1 ст.1223 ЦК України буде здійснюватися за заповітом. У відповідності до ч.1 ст.131 Земельного кодексу України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, що відкрилась після смерті спадкодавця в суді не встановлено. Таким чином, позивач [PERSON] на законних підставах набула право власності на земельну ділянку загальною площею 0,54 га, яка розташована на території Добрятинської сільської ради Млинівського району Рівненської області та належала її батькові [PERSON], який помер 30.06.2003 року. На підставі 15, 328, 392, 1217, 1223, 1233, 1234, 1258, 1263 ЦК України,

Outcome: approved