Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У січні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить 3/8 частина житлового будинку, відповідачу [PERSON] належить 3/8 частин, а [PERSON] - ? частина житлового будинку по [ADDRESS] Києво-Святошинського району Київської області. Вказав, що добровільно поділити будинок вони не можуть. Просив суд поділити житловий будинок та виділити йому у власність 3/8 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS] в с. Горенка Києво-Святошинського районного суду Київської області; судові витрати покласти на сторони. При розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги відповідно до проведеної судом експертизи. Просив суд виділити йому в натурі частку майна з домоволодіння по [ADDRESS] Києво-Святошинського району Київської області відповідно до першого варіанта експертизи; стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію вартості за відступ від ідеальної частки в розмірі 17 925 грн. та від ідеальної частки надвірних споруд в розмірі 13 996грн.; стягнути з відповідачів солідарно судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 234,68 грн., по сплаті судової експертизи 3 798,60 грн., за виготовлення технічного паспорту в розмірі 1080,28 грн. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що враховуючи запропоновані варіанти експерта, домоволодіння слід поділити по першому варіанту, оскільки він відповідатиме чинним нормативам. Тому просили суд задоволити позов. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та представники відповідача [PERSON] проти позову заперечували в частині варіанту поділу. Вказали, що слід поділити будинок за другим варіантом, оскільки він відповідає фактичному користуванню сторонами будинковолодінням. Вказали, що експертом не було включено при поділі приміщення І площею 6,3 кв.м. Просили суд поділити домоволодіння по другому варіанту експертизи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25 грудня 2010 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, [PERSON] та [PERSON] належить по 3\\8 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] належить ? частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту житловий будинок складається з: веранди 1-1 площею 8,1 кв.м, котельня 1-2 площею 11,8 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 20,2 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 10,7 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 14,7 кв.м, кухня 1-6 площею 6,0 кв.м, тамбур І площею 6,3 кв.м, житлова кімната 3-3 площею 16,7 кв.м, коридор 3-2 площею 7,5 кв.м, кухня 3-1 площею 14,2 кв.м. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України та роз'яснень, викладених у п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Статтею 152 ЖК України передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок» судам роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК України). Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів цивільної справи та висновку судової будівельно-технічної експертизи №1871/1872/14-43 від 20 листопада 2014 року, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз є технічна можливість поділу будинку в натурі в між її власниками, за умови отримання дозвільної та погодженої документації. Висновок експертизи погоджений відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації київської області (лист №65 від 17 березня 2015 року), Києво-Святошинським районним відділом ГУ ДСНС України Державної служби України з надзвичайних ситуацій (лист №740 від 18 березня 2015 року). ДП по газопостачанню та газифікації Києво-Святошинське УЕГГ ВАТ «Київоблгаз» погодило висновок експертизи з попередженням власника частини земельної ділянки, по якій прокладено підземну частину газопроводу-вводу до будинку, про обмежене використання земельної ділянки в охоронній зоні газопроводу, що складає 2,0 м з обох боків від осі газопроводу, в межах якої не допускається складання матеріалів і обладнання, садіння дерев, влаштування стоянок автотранспорту, гаражів, кіосків та інших споруд; виконати роботи по реконструкції системи газопостачання в зв'язку з розподілом будинку, встановити окремі вузли обліку газу для кожної квартири (лист №680 від 16 березня 2015 року). Києво-Святошинська районна санітарно-епідеміологічна станція погодила варіант розподілу будинку між співвласниками при умові проведення та облаштування автономних інженерних мереж по кожній ізольованій квартирі (лист №152 від 17 березня 2015 року). Відповідно до запропонованого варіанту №1 експертом надано перелік робіт, які необхідно буде виконати співвласниками для переобладнання будинку з одноквартирного в трьохквартирний, в тому числі демонтування дверних блоків, розібрання частини стіни між приміщеннями для влаштування дверного прорізу, тощо. При цьому з висновку екстра не можливо встановити чи ці переобладнання та перепланування жилих приміщення передбачатимуть чи ні втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування. Рішенням виконкому Горенської сільської ради Київської області №19/2 від 28 травня 2015 року, яким присвоєно 3/8 частині житлового будинку [PERSON] поштову адресу. У судовому засіданні відповідно до ст. 10 ЦПК України неодноразово судом роз'яснено сторонам щодо надання дозволу органом місцевого самоврядування на переобладнання та перепланування житлового будинку, у разі зауважень до висновку експерта, право сторін на його допит. Відповідних клопотань сторонами та їх представниками не заявлялось. Оскільки сторони не можуть в добровільному порядку поділити житловий будинок, у висновку експерта міститься неповнота, яку не усунуто в судовому засіданні, не подано доказів щодо можливості переобладнання та перепланування будинку без втручання в несучі конструкції, тому у задоволенні позову суд відмовляє. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed