Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

у січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2016 року, мають сина - [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і їй важко самій його утримувати. Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує права, передбачені ч. 2, 4 ст. 84 СК України. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. У судове засідання сторони не зявилися, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином та завчасно, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 19), відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення (а.с.37). Виходячи з викладеного, суд уважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та дослідивши надані письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-КЕ № 252953 від 20.12.2016 року (а.с.5). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 142499 від 06.08.2016 року (а.с.2). Згідно довідки Машівської селищної ради Полтавської області № 1170 від 18.01.2018 року, позивач [PERSON] зареєстрована в [INFO] (а.с.6). За повідомленням Машівської селищної ради Полтавської області № 71 від 24.01.2018 р., інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON], відсутня (а.с.10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач вимоги позивача визнав та ніяких заперечень не надав, що свідчить про те, що він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, але має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, у звязку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, суд зазначає таке. Так, відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Виходячи з викладеного та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини визнав та жодних заперечень і доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини не надав, що свідчить про те, що він може надавати їй утримання, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки в розмірі ? частини його доходів до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352,40 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved