Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи вимоги тим, що 02.02.2014 між нею та відповідачем був укладений договір позики, на підтвердження укладення якого [PERSON] була видана розписка про отримання грошових коштів в сумі 12000 дол. США грн. зі строком повернення до грудня 2014 р. У визначений термін відповідач кошти не повернув. Посилаючись на ст.ст. 16, 536, 625, 1049 та 1050 ЦК України, [PERSON] просить стягнути з відповідача суму позики в розмірі 342144,18 грн., яка складається з суми боргу 309 960 грн. та 32 184,18 грн. 3 % річних за час прострочення виконання зобовязання. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку\~статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що 02.02.2014 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким позивач передав відповідачу 12000 дол. США, строком до грудня 2014 р., про що була складена розписка. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач (боржник) не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання щодо повернення позивачу суми боргу, у позивача відповідно до ст. 1049 ЦК України виникло право вимоги стягнення суми боргу та відсотків. Оскільки відповідач своєчасно не повернув суму позики, суд, дослідивши обставини справи, а саме розписку відповідача про отримання грошей, і перевіривши правильність розрахунків позивачем сум, які вона просить суд стягнути з відповідача на підставі порушення останнім виконання зобовязань за договором позики, приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушив умови договору позики, а тому вимоги позивача про стягнення з нього суми боргу та трьох процентів річних за час прострочення виконання зобовязання є обґрунтованими, та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума боргу, яка зазначена у розписці, у гривневому еквіваленті за курсом НБУ 309 960 грн., а також 3% проценти за користування позикою у сумі 32 184,18 грн., а всього в сумі 342 144,18 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи і звільнена від сплати судового збору, а тому суд присуджує у дохід держави з відповідача судові витрати у сумі 3421,44\~ грн.

Outcome: approved