Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

У серпні 2017 року Мале приватне підприємство «Шанс» (далі - МПП «Шанс») звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна та визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що 29.05.2000 р. між ТОВ «Весна» та МПП «Шанс» і [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу 1/20 частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS] Договір купівлі - продажу нерухомого майна було зареєстровано представництвом Одеської товарної біржі у м. Ізмаїл за № 5465. Згідно договору купівлі-продажу в подальшому останній нотаріальному посвідченню не підлягав. Оскільки умови вказаного договору купівлі-продажу було виконано сторонами, позивач просив визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним та визнати за МПП «Шанс» право власності на 1/40 частини нежитлового приміщення. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись у відповідності до ч.7 ст.128 ЦПК України належним чином, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. Згідно копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.05.2000 р. № 5465 МПП «Шанс» та [PERSON] придбали у ТОВ «Шанс» 1/20 частин нежитлового приміщення у равних частках, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.4-5). Договір було зареєстровано 29.05.2000 р. представництвом Одеської товарної біржі у м. Ізмаїл за № 5465 (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2004 р. , спадкоємцями майна померлого 08.04.2011 р. [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON].(а.с.11). Згідно копіям свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] є померлими [INFO]. та 08.04.2011 р., відповідно (а.с.30,31). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 28.07.2017 р. діяльність ТОВ «Весна» (код ЄДРПОУ 24764736) припинена за рішенням засновників 12.02.2007 р. (а.с.12-16). Згідно ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. З аналізу ч.1 ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. вбачається, що договори про відчуження нерухомого майна підлягали нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або часткова виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Згідно із ч. 2 цієї ж статті, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Станом на 2016 р. договір нотаріально не посвідчено. Згідно ст.71 ЦК України (в редакції 1963 року) загальний строк позовної давності для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Відповідно до ст.80 ЦК України (в редакції 1963 року) закінчення строку давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Оскільки вищевказаним договором передбачалось, що останній нотаріальному посвідченню не підлягає, і позивач не знав про порушення свого права, суд приходить до висновку про можливість визнання причини пропуску строку позовної давності поважною. На підставі викладеного,

Outcome: approved