Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У січні 2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому в остаточній редакції просила визнати за нею право власності на 1/2 частину жилого будинку [ADDRESS]; визнати частково незаконним та скасувати рішення Мелекінської сільської ради № 719 від 30.12.2005 року про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,2418 га під обслуговування жилого будинку [ADDRESS]; визнати недійсним державний акт серії АБ № 742237 про право власності на земельну ділянку площею 0, 2418 га за адресою: [ADDRESS], виданого 06.11.2006 року на ім'я [PERSON]; визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаної земельної ділянки. На мотивування своїх вимог посилалася на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29.09.1978 року,який розірвано за рішенням суду від 03.11.2009 року.У період подружнього життя спільно збудували житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]. Будинок та земельна ділянка зареєстровані на ім'я відповідача, а державний акт на земельну ділянку також зареєстрований на ім'я відповідача [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просить суд провести розділ домоволодіння [ADDRESS], а також господарських споруд, виділивши їй на праві власності 49100 частки вказаного домоволодіння, що складається: з кухні площею 10,3 кв.м.; частини коридору площею 9,6 кв.м.; овочесховища площею 11,3 кв.м; житлових приміщень площею 11,4 кв.м, площею 11,3 кв.м., площею 11,4 кв.м.; частини передньої площею 4,1 кв.м.; жилого приміщення площею 10,7 кв.м., драбинної клітини І площею 2,3 кв. м.; частини драбинної клітини IIІ площею 1,4 кв.м., загальною корисною площею 83,8 кв.м.; літньої кухні літ 3, сараю літ В та вбиральні літ Г ,відповідно до висновку експертизи № 10 від 04.03.2013 року; [PERSON] виділити та визнати за ним право власності у домоволодінні [ADDRESS] 51/100 частки вказаного домоволодіння , що складається: з частини коридору площею 3,6 кв.м.; комори площею 0,5 кв.м.; комори площею 3,9 кв.м.; коридору площею 2,6 кв.м.; частини передньої площею 5,1 кв.м.; жилого приміщення площею 26,4 кв.м.; жилого приміщення площею 9,9 кв.м.; туалету площею 0,8 кв.м.; ванної площею 3,6 кв.м.; гаражу площею 36 кв.м.; частини драбинної клітини площею 1,4 кв.м.; сараю літ Б та ворот №1, згідно з висновком експертизи № 10 від 04.03.2013 року; визнати частково недійсним та скасувати рішення Мелекінської сільської ради №719 від 30.12.2005 року про передачу [PERSON]у власність земельної ділянки площею 0,2418 га під обслуговування житлового будинку [ADDRESS];визнати недійсним державний акт серії АБ №742237 про право власності на земельну ділянку площею 0,2417 га за адресою:[ADDRESS],виданого Мелекінською сільською радою на ім*я [PERSON];визнати за нею право власності на земельну ділянку,площею 1185 кв.м,розташовану по [ADDRESS],розміри якої у відповідності з висновком судової будівельно-технічної експертизи б/н від 20.01.2014 року складає: 31 м.з боку заїзду з вул.Безуха; 34 м.по межі з участком [PERSON];34,05 м.по межі з боку прохода до моря;10,05 м.,11,2 м.,15,85 м.,4,20 м,1 м.,5,5 м.,1 м.,3,55 м.,3,4 м.,8.7 м.,20,45 м.по межі з ділянкою 51/100 частки домоволодіння [PERSON];стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати:299 гривень-судовий збір,сплачений при зверненні в суд з первісним позовом,51 гривню-судовий збір,сплачений при пред*явленні додаткового позову,240 гривень-за інформаційно-технічне забезпечення,сплачені в 2010 році,1400 гривень,2800 гривень,2500 гривень та 1600 гривень-витрати на проведення судових будівельно-технічних експертиз,а всього 8890 гривень. Відповідач позовні вимоги позивачки визнав частково,не заперечує проти розподілу житлового будинку з господарськими спорудами,виділивши йому в натурі на праві власності у домоволодінні [ADDRESS] 13/25 частки вказаного домоволодіння , що складається з частини коридору площею 3,6 кв.м.; комори площею 0,5 кв.м.; комори площею 3,9 кв.м.; коридору площею 2,6 кв.м.; частини передньої площею 5,1 кв.м.; жилого приміщення площею 26,4 кв.м.; жилого приміщення площею 9,9 кв.м.; туалету площею 0,8 кв.м.; ванної площею 3,6 кв.м.; гаражу площею 36 кв.м.; частини драбинної клітини площею 1,4 кв.м.; сараїв літ Б.В; уборної літ Г; ворот №1,відповідно до варіанту виділу частини будинку 2 співвласнику згідно з додатками 1,2 висновку експертизи № 10 від 04.03.2013 року.Позовні вимоги стосовно визнання частково недійсним та скасування рішення Мелекінської сільської ради №719 від 30.12.2005 року про передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,2418 га під обслуговування житлового будинку [ADDRESS] та визнання недійсним державного акту серії АБ №742237 про право власності на земельну ділянку площею 0,2417 га,вирішувані та спору не викликають.Що стосується земельної ділянки,то позивачці повинна належати земельна ділянка площею 1161 кв.м.,а не 1185 кв.м.Проти стягнення з нього судових витрат заперечує. Представник Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області та відділу держземагентства у Першотравневому районі Донецької області в судове засідання не з*явилися,до суду надали письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності. Суд,вислухавши сторони,дослідивши матеріали цивільної справи,приходить до наступного. Так,дійсно сторони з 29 вересня 1978 року по 30 грудня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі.(а.с.6,8 т.1). Згідно з дозволом №33 на виконання робіт, виданого [PERSON] у квітні 1987 року, йому було дозволено на земельній ділянці [ADDRESS] проводити будівництво. (а.с.26-29 т.1). 29.06.2010 року за [PERSON] в БТІ зареєстровано право власності на будинок за вказаною адресою.(а.с.7 т.1 ). Отже,під час перебування у шлюбі сторони збудували житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS], який зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 29 червня 2010 року. Рішенням Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області від 30 грудня 2005 року [PERSON] в порядку безоплатної приватизації передано у власність земельну ділянку площею 0,2418га для обслуговування житлового будинку за указаною адресою та 06 листопада 2006 року він отримав державний акт про право приватної власності на земельну ділянку (а.с. 11-12 т. 2). Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною З ст. 368 ЦК України передбачено,що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. При розгляді справи були проведені будівельно-технічні екпертизи №10 від 04.03.2013 року та б/н від 20.01.2014 року,відповідно до яких суд вважає за необхідне провести розподіл майна,виділивши [PERSON] на праві власності 49/100 частки вказаного домоволодіння інвентарною вартістю 228388 грн, що складається з кухні площею 10,3 кв.м.; частини коридору площею 9,6 кв.м.; овочесховища площею 11,3 кв.м; житлових приміщень площею 11,4 кв.м, площею 11,3 кв.м.; площею 11,4 кв.м.; частини передньої площею 4,1 кв.м.; жилого приміщення площею 10,7 кв.м., драбинної клітини І площею 2,3 кв. м.; частини драбинної клітини IIІ площею 1,4 кв.м., загальною корисною площею 83,8 кв.м.; літньої кухні літ 3, сараю літ В та вбиральні літ Г , відповідно до варіанту виділу частини домоволодіння 1-му співвласнику згідно з Додатками 1,2 висновку експертизи № 10 від 04.03.2013 року;[PERSON] в натурі на праві власності у домоволодінні [ADDRESS] 51/100 частки вказаного домоволодіння інвентарною вартістю 236938 грн, що складається з частини коридору площею 3,6 кв.м.; комори площею 0,5 кв.м.; комори площею 3,9 кв.м.; коридору площею 2,6 кв.м.; частини передньої площею 5,1 кв.м.; жилого приміщення площею 26,4 кв.м.; жилого приміщення площею 9,9 кв.м.; туалету площею 0,8 кв.м.; ванної площею 3,6 кв.м.; гаражу площею 36 кв.м.; частини драбинної клітини площею 1,4 кв.м.; сараю літ Б та ворот №1, згідно з висновком експертизи № 10 від 04.03.2013 року. Саме вказаний варіант розподілу житлового будинку з господарськими спорудами між подружжям,суд вважає найбільш наближеним до рівностей частин їх спільного майна. Рішенням Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області від 30 грудня 2005 року [PERSON] в порядку безоплатної приватизації передано у власність земельну ділянку площею 0,2418га для обслуговування житлового будинку за указаною адресою та 06 листопада 2006 року він отримав державний акт про право приватної власності на земельну ділянку. Отже, одержана відповідачем під час шлюбу у власність на підставі ст. ст. 81,116 ЗК України шляхом приватизації земельна ділянка є його особистою власністю. Позивачка як учасник спільної сумісної власності на будинок набуває право на відповідну частку. За ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Як роз'яснено у п. 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. Оскільки частка житлового будинку з господарськими спорудами позивачці становить 49/100 кв.м.,тому за [PERSON]необхідно визнати право власності на земельну ділянку,площею 1185 кв.м,розташовану по [ADDRESS],розміри якої у відповідності з висновком судової будівельно-технічної експертизи б/н від 20.01.2014 року складають: 31 м.з боку заїзду з вул.Безуха; 34 м.по межі з участком [PERSON];34,05 м.по межі з боку прохода до моря;10,05 м.,11,2 м.,15,85 м.,4,20 м,1 м.,5,5 м.,1 м.,3,55 м.,3,4 м.,8.7 м.,20,45 м.по межі з ділянкою 51/100 частки домоволодіння [PERSON]Ця частка земельної ділянки [PERSON]відповідає частці її майна. Що стосується позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення Мелекінської сільської ради про надання [PERSON] у власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ,то вони задоволенню не підлягають,оскільки не обгрунтовані і для їх задоволення правових підстав немає. Крім того,з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки судові витрати,а саме: 299 гривень-судовий збір сплачений при зверненні в суд з первісним позовом,51 гривні-судовий збір,сплачений при пред*явленні додаткового позову,240 гривень-за інформаційно-технічне забезпечення,сплачені в 2010 році,1400 гривень,2800 гривень,2500 гривень та 1600 гривень-витрати на проведення судово будівельно-технічних експертиз,а всього 8890 гривень.

Outcome: partial