Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

У серпні 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на протязі 2016-2017 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали в цивільному шлюбі як сім'я в помешканні відповідача. Від цивільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Після народження доньки, позивачка не побажала проживати разом з дитиною у помешканні відповідача і підтримувати з ним цивільні шлюбні відносини, а також не побажала укласти з ним шлюб. У звязку з тим, що відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати кошти в достатній кількості, на утримання їх спільної дитини, просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. Крім того, позивачка не працює, доходів для проживання не має, тому просить також стягнути аліменти на її утримання, до досягнення донькою трьохрічного віку, в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку відповідача. 18.10.2018 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження та проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні, представником позивача подано до суду клопотання про зменшення позовних вимог, в обґрунтування яких він зазначив, що враховуючи обставини справи просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві та клопотанні про зменшення позовних вимог. Позивач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала з урахуванням клопотання її представника про зменшення позовних вимог та повідомила, що відповідач частково надає кошти на утримання їхньої дитини, але цих коштів недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку, харчування оздоровлення дитини, до того ж на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а відтак має право на утримання батьком дитини. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі з урахуванням клопотання представника позивача про зменшення позовних вимог. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~ (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~\~ Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що протягом 2016-2017 року позивачка [PERSON] проживала в цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON], як сім'я у помешканні відповідача. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 36 від 11 лютого 2017 року Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області та видано Свідоцтво про народження серії І-ОК № 349116. Як вбачається із матеріалів справи малолітня дитина сторін - [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач необхідну матеріальну допомогу своїй малолітній доньці не надає. Відповідно до свідоцтва про народження, громадянка [PERSON], [INFO] є малолітньою та у 2035 році досягає свого повноліття. На даний час дитина [PERSON] проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Як встановлено судом, батько дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини відповідно до ст.ст.182, 183 СК України та вважає необхідним встановити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 30 серпня 2018 року, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з дня звернення до суду, а саме з 30 серпня 2018 року. Крім того, відповідно до вимог\~ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживають діти, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач визнав повністю позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивачки, в цій частині позовні вимоги не порушують права інших осіб, тому суд вважає можливим прийняти таке визнання позову. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Зважаючи, що відповідач є працездатною особою, має можливість сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання позивачки повинні бути стягнуті у частковому відношенні до доходу відповідача, а саме у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved