Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.06.2015 року вона була прийнята на посаду лаборант до ТОВ «Ізмаїльський елеватор». 27.05.2019 року вона була звільнена за угодою сторін, відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. 31.01.2019 року були звільнені працівники адміністрацій ТОВ «Ізмаїльський елеватор», саме з цього часу ТОВ «Ізмаїльський елеватор» не здійснює ніякої діяльності. Розмір середньоденного заробітку складає 305,96 грн, який розрахований наступним чином: заробітна плата за листопад 2018 року за 22 робочих дня складає 6294,60 гривень, за грудень 2018 року за 20 робочих днів складає 6556,11 гривень, тобто 6294,60+6556,11=12850,71 / 42 = 305,96 грн. У лютому 2019 року було 20 робочих днів, у березні 2019 року було 20 робочих днів, у квітні 2019 року було 21 робочий день, у травні 2019 року було 21 робочих дня, у червні 2019 року було 18 робочих днів, у липні 2019 року було 23 робочих дня, у серпні 2019 року (день звернення до суду 09.08.) було 7 робочих днів, тобто сума середньої заробітної плати за період з 01.02.2019 року по 09.08.2019 року складає 39774,80 грн, яка розрахована наступним чином - кількість робочих днів 130* середньоденний заробіток 305,96 грн. = 39\~777,80 грн. 31.01.2019 року позивачці був наданий розрахунковий листок за січень 2019 року, де сума нарахованої, але не сплаченої заробітної плати разом із грошовою компенсацією за невикористану відпустку склала 4263,32 грн. 23.05.2019 року їй була видана належним чином оформлена трудова книжка. Судовим наказом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2019 року з ТОВ «Ізмаїльський елеватор» на користь позивачки була стягнута заборгованість з заробітної плати в сумі 4263,32 грн., проте відповідач до теперішнього часу не здійснив повний розрахунок, у зв`язку із чим позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 39\~774,80 грн., станом на 09.08.2019 року з подальшим уточненням на день винесення рішення, з відрахуванням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів. Відповідно до ухвали судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2019 року справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до вимог ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст.81-89 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , остання була прийнята до ТОВ «Ізмаїльський елеватор» 15.06.2015 року на посаду лаборанта, згідно наказу №140 від 15.06.2015 року. 27.05.2019 року [PERSON] була звільнена з посади за угодою сторін (ч.1 ст.36 КЗпП України) згідно наказу №75-к від 27.05.2019 року (а.с.3). Згідно розрахункового листка за січень 2019 року борг за підприємством на кінець місяця складає 4263,32 грн. (а.с.4). Суд погоджується із розрахунком середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, відповідно до якого, розмір середньоденного заробітку складає 305,96 грн, який розрахований наступним чином: заробітна плата за листопад 2018 року за 22 робочих дня складає 6294,60 гривень, за грудень 2018 року за 20 робочих днів складає 6556,11 гривень, тобто 6294,60+6556,11=12850,71 / 42 = 305,96 грн. У лютому 2019 року було 20 робочих днів, у березні 2019 року було 20 робочих днів, у квітні 2019 року було 21 робочий день, у травні 2019 року було 21 робочий день, у червні 2019 року було 18 робочих днів, у липні 2019 року було 23 робочих дня, у серпні 2019 року (день звернення до суду 09.08.) було 7 робочий днів, тобто сума середньої заробітної плати за період з 01.02.2019 року по 09.08.2019 року складає 39774,80 грн, яка розрахована наступним чином - кількість робочих днів 130* середньоденний заробіток 305,96 грн. = 39\~774,80 грн. Як вбачається зі ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У відповідності до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно зі змістом ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Зі змісту ст. 110 КЗпП України слідує, що обов`язок повідомляти працівника про розмір загальної суми заробітної плати, розміри і підстави відрахувань та суми заробітної плати, що належить до виплати, покладено саме на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про оплату праці» структурою заробітної плати є основна, додаткова та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата, це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до вимог ст.32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року та пунктом 32 постанови №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що задовольняючі вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив, при цьому сума, яка підлягає стягненню, визначається без утримання прибуткового податку й інших обов`язкових платежів у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарних місяці роботи. Виходячи зі змісту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100,у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно із ч.2, п.8 ч.З Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р., нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Відповідно до підпункту «л» пункту 1, частини 3 пункту 2 пункту II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що на час розгляду справи позивачці заборгованість по заробітній платі не виплачена, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Ізмаїльський елеватор» на користь [PERSON] середньої заробітної плати за час затримки розрахунку у сумі 39\~774,80 грн. У силу ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved