Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні прав щодо виховання онука, в якій просила зобов`язати відповідача не перешкоджати їй брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] . Визначити наступні способи участі у вихованні онука [PERSON] у вигляді особистого спілкування: -побачення в будь-який день тижня за місцем навчання онука або за місцем проживання, перебування; -необмежене спілкування з онуком особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування; -в день побачення надати право забирати його з дому/школи або іншого навчального закладу особисто. Зобов`язати відповідача за два дні до зустрічі з онуком, надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настанні таких змін, повідомляти особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27.09.2018 року розірвано шлюб між сином позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] . В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Після розірвання шлюбу позивач втратила можливість вільного спілкування з онуком у зв`язку з тим, що він проживає разом з матір`ю у м. Полтаві. Крім того, відповідач забороняє онуку спілкуватися з нею, створює перешкоди для їх побачень. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.09.2019 року позовна заява [PERSON] передана до Октябрського районного суду м. Полтави. 01.04.2020 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні прав щодо виховання онука . Ухвалою Октябрського\~районного суду\~м.\~Полтави від\~07.04.2020\~року відкрито\~провадження у\~справі в\~порядку загального\~позовного провадження.\~ 05.05.2020 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила позовні вимоги задовольнити частково, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, з яких вбачається, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні позивача з онуком. Вона не заперечує, щодо побачень позивача у вівторок з 14.00 до 17.00 год. та неділю з 11.00 до 16.00 год. Водночас не заперечує щодо спілкування засобами телефонного зв`язку кожного дня та у встановлені часи у дні побачень. Водночас відповідач заперечує щодо вимоги позивача про побачення в будь-який день тижня за місцем навчання онука або за місцем проживання, перебування, оскільки син відвідує гуртки співів, танців після 6 уроків, а саме з 13.30 год. у понеділок, середу, п`ятницю. При цьому вважає, що спілкування повинно проходити за місцем проживання та реєстрації дитини у м. Полтаві та в її присутності (а.с.51-53). 22.05.2020 року до суду від позивача надійшли заперечення на відзив, в якому зазначала, що вона не зможе зустрічатися за місцем проживання невістки, оскільки у м. Полтаві не буде нормальних умов для спілкування з онуком (а.с. 55-58). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.11.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача та позивач заявлені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити у повному обсязі, зазначали, що відповідач не надає спілкуватися з онуком ні телефоном, ні особисто. Позивач у судовому засіданні пояснила, що онук майже п`ять років проживав разом нею. Останній раз вона бачила онука у 2019 році. 2 роки вона не спілкувалася з онуком, оскільки вона не хоче травмувати дитину, тому не приїздила більше до онука. Відповідач у судовому засіданні заперечувала стосовно тверджень позивача про те, що вона перешкоджає спілкуватися з онуком. Навпаки вона намагається сина спонукати до спілкування з бабусею, зокрема по телефону. Пояснила, що дитині не цікаво спілкуватися з позивачем по телефону, оскільки спілкування носить формальний характер, позивач не цікавиться інтересами дитини. Пройшло більше двох років, коли вони в останній раз бачилися, сину вже 8 років, йому не цікаво спілкуватися з позивачем, вона не може його змушувати. Відповідач не погоджується з вимогами позивача, оскільки вони не враховують інтереси дитини, яка ходить на гуртки, в тому числі і влітку. Також наполягала на тому, щоб зустрічі проходили у її присутності та в м. Полтаві. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до такого висновку. Згідно із частиною восьмою\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У частині першій\~статті 257 СК України\~встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Тлумачення частини другої та третьої\~статті 257 СК України\~свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до\~статті 263 СК України\~спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~ст. 159 цього Кодексу. Стаття 159 СК України\~передбачає, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Судом встановлено, що з 21.07.2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.09.2018 року (а.с. 6). Під час спільного проживання у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Відповідач разом з дитиною [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~статті 263 СК України\~спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159 СК України. За змістом\~статті 159 СК України\~суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Виходячи з положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Положеннями статей 12,\~81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 4\~ст. 129 Конституції України\~однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України) Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України). Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи характер спірних правовідносин, суд вважає, в межах даного спору позивачем не надано належних та допустимих доказів, які мали підтвердити неправомірні дії відповідача, пов`язані зі створенням перешкод в спілкуванні баби з малолітніми онуком, при зверненні з позовом до суду позивачем не долучено докази на підтвердження заявлених вимог. Проте судом встановлено, що між сторонами існують спір щодо участі баби у вихованні онука. Водночас, суд при вирішенні справи виходить з максимальних інтересів дитини, зокрема те, що дитина навчається і після навчання відвідує гуртки, а також займається у гуртках у літній час. Так, [PERSON] тричі на тиждень відвідує секцію рукопашного бою при Полтавському обласному військово-спортивному центрі «Воїн», заняття проходять за графіком: понеділок, середа, п`ятниця з 17.00 до 18.30 год. Крім того, суд враховує те, що продовж понад два роки баба не спілкувалася з онуком, тому для налагодження психологічно комфортного спілкування між ними потрібен час, оскільки за цей час у онука з`явилися власні інтереси, які відповідають його вікові. Змушування дитини до спілкування з бабою може призвести до протилежного бажання дитини, а саме небажання спілкування. Отже,\~суд \~вважає за\~можливим встановити\~такі способи\~виховання бабою\~онука як\~встановлення \~систематичних побачень\~у визначені\~дні за\~місцем проживання\~дитини у\~присутності матері,\~ а\~саме кожного вівторка з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. та кожної неділі з 11 години 00 хвилин до 16 години в присутності матері дитини [PERSON] , за місцем реєстрації дитини: [ADDRESS] , з подальшою можливістю відвідування місць для відпочинку тощо у м. Полтаві. Оскільки позивачем не доведено перешкоджання відповідачем спілкування баби та онука по телефону, то в цій частині слід відмовити. З огляду на вищевикладене, а також малолітній вік дитини, суд вважає, що у встановленні необмеженого спілкування з дитиною за місцем проживання позивача також слід відмовити, оскільки вказане буде суперечити інтересам дитини.

Outcome: partial