Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

У січні 2017 року позивач [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , адреса для листування: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулась до суду із позовом до відповідача АТ «Універсал Банк» (місце знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, код ЄДРПОУ 21133352), третя особа: [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про визнання поруки припиненою, в якому просила визнати припиненим договір поруки №001-2914/840/0273-Р від 10.10.2007 року. В обґрунтування позову вказувала, що 10.10.2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №001-2914/840-0273, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 141 800 доларів США із терміном повернення до 10.10.2027 року згідно з графіком платежів і платою за користування кредитом у розмірі 11,95% річних та за прострочення кредиту - 35,85% річних. 10.10.2007 року в забезпечення зобов`язань [PERSON] за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір поруки №001-2914/840/0273-Р за яким позивач зобов`язалась нести солідарну відповідальність з позичальником за кредитним договором. З 15.07.2008 року ВАТ «Універсал Банк» у односторонньому порядку змінено процентну ставку за користування кредитними коштами на 12,95% та підвищено процентну ставку у разі прострочення платежу до 38,85%. За твердженням позивача згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. На підтвердження підвищення АТ «Універсал Банк» базової відсоткової ставки за кредитним договором №001-2914/840-0273 від 10.10.2007 року в односторонньому порядку позивач посилається на висновок експертного дослідження №14738 від 21.01.2019 року ТОВ «Київський експертно-дослідницький центр». Таким чином, позивач вважає, що оскільки вона як поручитель за Договором поруки №001-2914/840/0273-Р від 10.10.2007 року не надавала згоду на внесення вищевказаних змін до Кредитного договору №001-2914/840-0273 від 10.10.2007 року, додаткових угод до Договору поруки не підписувала (не візувала), порука, що діяла за Договором №001-2914/840/0273-Р від 10.10.2007 року припинена на підставі ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України. У зв`язку із цим, просила про задоволення позовних вимог. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представники відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просили відмовити, крім іншого, з підстав внесення змін до ч. 1 ст. 559 ЦК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018 року №2478-VIII. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. 10.10.2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №001-2914/840-0273, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в розмірі 141 800 доларів США із терміном повернення до 10.10.2027 року згідно з графіком щомісячних платежів, сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 11,95% річних і за прострочення кредиту - 35,85% річних (а.с. 4-16). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №001-2914/840-0273 між банком та [PERSON] 10.10.2007 року укладено договір поруки №001-2914/840/0273-Р, за яким позивач зобов`язалась нести солідарну відповідальність з позичальником за кредитним договором (а.с. 7-9). Відповідно до ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частиною 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). За п. 4 Договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за Основним договором, що забезпечується такою порукою. У відповідності до Договору поруки №001-2914/840/0273-Р від 10.10.2007 року укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань, що виникли з кредитного договору №001-2914/840-0273 від 10.10.2007 року у повному обсязі. При цьому, згідно п. 2.1. договору поруки, Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою Поручителя» Сторони розуміють візування Поручителем змін до Основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки Поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення Поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін. Згідно листа ВАТ «Універсал Банк», який міститься в матеріалах справи (а.с. 33), ВАТ «Універсал Банк» посилаючись на «останні тенденції у фінансовій сфері та економічну ситуацію в Україні загалом» повідомляє позичальника [PERSON] про збільшення базової процентної ставки до 12,95%, застосування підвищеної процентної ставки (у разі прострочення платежу) 38,85%. З висновку експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження №14738 від 21.01.2019 року ТОВ «Київський експертно-дослідницький центр» вбачається, що з 15.07.2008 року АТ «Універсал Банк» підвищив базову відсоткову ставку за кредитним договором №001-2914/840-0273 від 10.10.2007 року в односторонньому порядку до 12,95% та почав застосовувати до кредиту підвищену процентну ставку за користування кредитом понад встановлені строки у розмірі 35,85% з 10.02.2009 року (а.с. 170-182). Таким чином, в судовому засіданні підтверджено, що банк підвищив базову відсоткову ставку за кредитним договором №001-2914/840-0273 від 10.10.2007 року в односторонньому порядку, що беззаперечно потягло за собою неузгоджене збільшення обсягу відповідальності поручителя. В свою чергу, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018 №2478-VIII внесено зміни до ч. 1 ст. 559 ЦК України та встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. При цьому, частиною 2 розділу ІІ Кінцеві та перехідні положення вказаного Закону України законодавцем визначено, що цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону. З огляду на зміст та положення ч. 1 ст. 559 ЦК України, чинної на час розгляду справи і прийняття рішення, зміна зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника не тягне за собою припинення поруки, а лише обмежує відповідальність поручителя за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Оскільки позивачем ініційовано позов саме про визнання поруки припиненою, при цьому в обґрунтування позовних вимог зазначено ч. 1 ст. 559 ЦК України, а підставою для задоволення вимог вказано зміну зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. Крім того, постановою апеляційного суду м. Києва від 29.09.2020 року у справі №756/11029/16-ц надано оцінку доводам [PERSON] , в тому числі щодо збільшення обсягу зобов`язань, здійснено перевірку розрахунку заборгованості по основному боргу та встановлено відсутність припинення поруки за відповідними частинами основного зобов`язання і залишено без змін рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12.09.2017 року, яким задоволено позов і стягнуто солідарно з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №001-2914/840-0273 від 10.10.2007 року у розмірі 73 200 доларів США та судовий збір у сумі 27 576 грн. 42 коп. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки доводи та обґрунтування позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed