Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 27 жовтня 2017 року він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 750 доларів США, на підтвердження чого останній надав йому розписку. [PERSON] мав повернути йому кошти на першу вимогу. Весною 2018 року він звернувся до відповідача із вимогою повернути грошові кошти, однак в добровільному порядку відповідач кошти не повертає. За таких обставин просить стягнути з [PERSON] на свою користь борг в сумі 750 доларів США, що еквівалентно 21000 грн. Представник позивача адвокат [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 жовтня 2017 року [PERSON] власноручно написав розписку, згідно якої він взяв у борг в [PERSON] грошові кошти в сумі 750 доларів США і зобовязався їх повернути на першу вимогу. Із вимогою про повернення коштів [PERSON] звернувся весною 2018 року, однак борг відповідачем досі не повернуто, що підтверджується оригіналом розписки від 27 жовтня 2017 року, яка зберігалась у позивача та надана суду. Частиною 1\~статті 1046 ЦК України\~визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2\~ст. 1047 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1, ч. 5 та ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У свою чергу, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в борг, а останній видав йому розписку про одержання цих коштів. Зміст указаної розписки вказує на те, що між сторонами виникли позикові правовідносини, в яких [PERSON] мав повернути [PERSON] позичені кошти на першу вимогу. Оригінал розписки знаходиться у [PERSON], що свідчить про неповернення відповідачем позики. Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] позику в сумі 750 доларів США, що еквівалентно 21000 грн. В спірному договорі позики від 27 жовтня 2017 року зобовязання виражене у валюті - доларах США, а грошовий еквівалент, тобто\~сума коштів у національній валюті України, не визначався. Вказаним договором не встановлено іншого порядку повернення боргу та не передбачено його визначення в грошовому еквіваленті до національної валюти України - гривні, тому правових підстав для перерахунку у гривні зазначеного боргу в розмірі 750 доларів США за офіційним курсом НБУ не вбачається. При цьому суд враховує висновки, зроблені в постанові [PERSON] Верховного Суду від 16 січня 2019 року (справа № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18). Отже, сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 750 доларів США. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачем сплачено 704 грн 80 коп. судового збору та 1000 гривень на правову допомогу й ця сума відповідачем не оспорюється, а всього 1704 грн 80 коп. судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved