Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

У серпні 2020 р. [PERSON] звернулась до суду з вище вказаним позовом, в якому зазначила, що наприкінці 2019 р.- початку 2020 р. їй стало відомо про відкриття виконавчого провадження №60321203 і видачу виконавчого напису № 22650, виданого 26.09.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з неї на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 22\~470,15 грн. До виконавчого напису додані наступні документи, на підставі яких його було вчинено: копія статуту АТ «Перший Український Міжнародний Банк»; копія документу під назвою виписка з рахунку [PERSON] ; копія «Пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти)»; копія письмової вимоги (повідомлення) від 15.08.2019р., без доказів направлення боржнику. Посилаючись на те, що вона повністю повернула кошти, які отримала від банку, пропуск строку позовної давності, наявність спору щодо розміру стягнутої суми, та на положення ст.ст.1, 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 26.09.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., який зареєстровано в реєстрі за № 22650 про стягнення з неї на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» грошових коштів в сумі 22\~470,15 грн. за кредитними договором№ 26253019855558 від 21.10.2015 р. Ухвалою суду від 07.08.2020 р. у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 23.09.2020 р. 23.09.2020 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 22.10.2020 р. 22.10.2020 р. розгляд справи відкладено на 13.01.2021 р. у зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні. 13.01.2021 р. розгляд справи відкладено на 11.03.2021 р. за клопотанням позивача на підставі ч.2 п.1 ст.223 ЦПК України. 11.03.2021р. позивач та її представник подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, просять задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. до суду не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала клопотання суду, відповідно до якого просила розглядати справу за її відсутності та постановити рішення згідно чинного законодавства. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.1 ст.211 ЦПК України. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд розглянув справу за відсутності представника відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснювалось згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, приймаючи до уваги позицію позивача та її представника, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом з письмових доказів, 06.09.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 26253019855558 від 21.10.2015 р., укладеним нею із АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український иіжнародний банк», заборгованості за кредитним договором № 26253019855558 від 21.10.2015 р. за період з 23.09.2018 р. по 23.09.2019 р. в сумі 22470,15 грн. (а.с.28). 21.02.2020 р. позивач звернулась із заявою до приватного нотаріуса КМНО Хара Н.С., в якій просила видати засвідчену копію виконавчого напису та копії документів на підставі яких видано виконавчий напис (а.с.26). Приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. Криворотько М.В. були надіслані документи, на підставі яких видано виконавчий напис, а саме: копія виконавчого напису; копія статуту АТ «Перший Український міжнародний банк»; копія документу під назвою «виписка з рахунку [PERSON] »; копія «Пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти)»; копія письмової вимоги (повідомлення) від 15.08.2019р. за вих. № 847 (а.с.28-35). 16.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60321203, на підставі виконавчого напису нотаріуса № 22650, виданого 26.09.2019 р. приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 22 970,15 грн. (а.с.24). 16.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. винесено постанову про звернення стягнення на основну винагороду. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 1 ЗУ «Про нотаріат», нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Згідно зі ст.. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом не встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичних осіб; строк, за який час має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в ЗУ «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому ст.. 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно не обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряти доводи боржника в повному обсязі й встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. П. п. 3.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зазначає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. У відповідності з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В обґрунтування вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивач посилається на повне погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.10-22), а також на те, що трирічний строк позовної давності минув 23.09.2019 р., з дня останньої оплати по кредиту, строк дії картки закінчився 30.06.2018р. і, з цього моменту, банк втратив можливість нараховувати відсотки визначені умовами договору. Відповідно до ст.256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень ст.88\~Закону України\~«Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Суд також звертає увагу, на той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості, або оспорити вимоги АТ «ПУМБ» чи виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За вище викладених обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису були відсутні, у зв`язку з чим задовольняє вимоги [PERSON] .. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved