Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

У серпні 2017 року Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідача щодо її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також стягнення аліментів з неї на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Зазначено, що малолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Хрещатик, 111. Позивач вказав, що з 07.06.2016 мати - [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» не відвідувала, листування не вела, їх долею не цікавилася, участі у вихованні та утриманні не приймала. Пояснено, що відповідно до характеристик, наданих Боярською міською радою Києво-Святошинського району Київської області, мати - [PERSON] характеризуються з негативної сторони, не має постійного місця роботи, вихованням дітей не займається, веде легковажний спосіб життя. Позивач посилався на те, що відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання, складених виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області квартира, де проживає [PERSON], потребує ремонту, умови проживання потребують покращення. За дітьми не здійснюється належний догляд. Зазначено, що 11 липня 2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області розглянуто питання щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав матері - [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Комісія з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області розглянувши надані матеріали щодо визначення доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав матері - гр. [PERSON], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], беручи до уваги думку членів комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області, враховуючи обставини, які мають істотне значення, з метою захисту прав і законних інтересів дітей, вирішила рекомендувати органу опіки та піклування підготувати та надати висновок до Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері - [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач пояснив, що відповідач свідомо нехтує своїми обовязками, не забезпечує харчування, медичного догляду та лікування малолітніх дітей, свідомо ухиляється від спілкування з ними, причому робить це без поважних причин, оскільки, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є малолітніми та не можуть самостійно захищати свої права, держава бере під свою охорону кожну дитину, яка позбавлена батьківського піклування. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.08.2017 у справі відкрито провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.09.2017 дану цивільну справу передано за підсудністю до Соломянського районного суду м. Києва. Ухвалою судді від 08.12.2017 справу прийнято до провадження Соломянського районного суду міста Києва та призначено справу до судового розгляду. 21.06.2018 на адресу Соломянського районного суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить: позбавити відповідача батьківських прав відповідача щодо її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також стягнути аліменти з неї на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача в судове засідання 05.02.2019 не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання 05.02.2019 відповідач не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, повноважного представника в судове засідання не направила, заява про розгляд справи у її відсутність до суду не надходила, про час розгляду справи повідомлена належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку сторони позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В судове засідання третя особа КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» не зявилася, від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують. В судове засідання третя особа Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області не зявилася, від його представника надійшла заява про розгляд справи без їх присутності, просили ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Інші треті особи в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, однак, їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з вимогами ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. 24.02.2016 народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Встановлено, що відомості про батька [PERSON] та [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Встановлено, що малолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Хрещатик, 111. Позивач звернувся із вказаним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з 07.06.2016 мати - [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» не відвідувала, листування не вела, їх долею не цікавилася, участі у вихованні та утриманні не приймала. Сторона позивача на підтвердження своїх вимог посилається на письмові докази. Як вбачається з характеристики Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 06.07.2017, [PERSON] характеризується, як не конфліктна особа, зловживає спиртними напоями, не працює. Встановлено, що відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання, складених виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області квартира, де проживає [PERSON], потребує ремонту, умови проживання потребують покращення. За дітьми не здійснюється належний догляд. Згідно висновку органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №07-21/2220 від 19.07.2017, останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] ,та [PERSON], [INFO]. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 3 цієї статті визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відтак, в матеріалах справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідачка самоусунулась від виховання власних дітей, а тому суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Що стосується вимоги про стягнення аліментів, слід зазначити наступне. При вирішенні цієї вимоги враховується, що такий захід спрямований на захист інтересів дітей, з метою забезпечення їх належного виховання, розвитку, медичного та соціального нагляду. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. У частині 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З позову вбачається, що утриманням та вихованням дітей мати не займається. З огляду на те, що, відповідач зобов'язана утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя, суд вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) з відповідача на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісяця. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з того, що обставини визначенні п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України судом встановлені, та позивачем належним чином доведені і відповідачем не спростовані. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір.

Outcome: approved