Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У своїй позовній заяві перший позивач [PERSON] просив постановити рішення, яким визнати недійсними та скасувати рішення Ясенської сільської ради від 8 листопада 2012 року про надання дозволу [PERSON] на складання\~ проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,1363 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та від 11 вересня 2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки за кадастровим номером 2624886701:01:005:0131, що знаходиться у с. Ясень по вул. Січових Стрільців та передачу її у власність [PERSON] У звязку із смертю позивача, ухвалою суду від 11 листопада 2015 року, проведено заміну позивача правонаступником [PERSON], яка збільшила позовні вимоги та просить визнати незаконним та скасувати рішення сесії Ясенської сільської ради від 12 лютого 2012 року про розірвання договору оренди від 20 травня 2002 року, укладеного між [PERSON] та Ясенською сільською радою. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що спірна земельна ділянка знаходиться у користуванні сімї позивачки з 2002 року на підставі договору оренди, яким вона надана їм для ведення особистого сільського господарства. Договір оренди сільська рада розірвала в односторонньому порядку, не повідомивши про це орендаря. Про наявність рішення сільради з цього приводу орендарю не було нічого відомо. Дозволивши [PERSON] складання проекту землеустрою зазначеної земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, не вирішивши питання про зміну цільового призначення землі,\~ а також передавши в послідуючому спірну земельну ділянку відповідачці у власність, не вирішивши питання про вилучення її з законного користування [PERSON], сільська рада діяла незаконно, а тому її рішення підлягають скасуванню. Вважає, що на даний час його довірителька фактично користується спірною земельною ділянкою, однак достовірно про це йому не відомо. Вважає, що договір оренди землі діє, тому що у встановленому законом порядку не розірваний. Позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті батька на половину належного спадкодавцю домоволодіння, тому, як законний спадкоємець, має право на продовження оренди землі. Йому відомо, що відповідачці видано свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку, однак вважає, що воно видано на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування, а тому після визнання судом незаконним зазначеного рішення, реєстрація права власності на землю має бути скасована. Також зазначив, що земельна ділянка є сільськогосподарського призначення, на ній не існує будь-яких будівель і споруд, а тому передавати її відповідачці для обслуговування неіснуючих будівель сільська рада не мала права. Представник Ясенської сільської ради за дорученням - [PERSON], позову не визнала та пояснила, що на спірній земельній ділянці, яка знаходиться у селі Ясень по вул. Січових Стрільців, знаходилися житловий будинок і господарські будівлі, які належали [PERSON]. Остання жила у будинку разом із своїми внуками [PERSON] та [PERSON], які зловживали алкоголем. У 2001 році [PERSON] та її внук [PERSON] одночасно померли, а [PERSON] не мав коштів їх похоронити. Тому похоронами займалися односельчани, за що [PERSON] пообіцяв віддати їм землю, якою користувалася його баба . За згодою [PERSON], у травні 2002 року, сільською радою було передано в оренду [PERSON], який займався похоронами його баби та брата, дві земельні ділянки загальною площею 0,22 га, у тому числі: 0,12 га орної землі у полі, та 0,10 га біля житлового будинку для сінокосіння. [PERSON] відразу після отримання в оренду землі, розібрав господарські будівлі, та неодноразово ставив питання про передачу йому землі у власність. Однак депутати сільської ради знали, що у [PERSON] є діти, які на той час були ще неповнолітніми, а тому у послідуючому неодноразово сесія приймала рішення про передачу зазначеної спірної земельної ділянки його дружині [PERSON], з якою [PERSON] уже не перебував у шлюбі. Рішення сесії з цього приводу неодноразово скасовувалися судом, тому що приймалися з порушенням процедури. Відповідачка є дочкою [PERSON], на даний час вона вже повнолітня, а тому сесія сільської ради передала їй спірну земельну ділянку розміром 0,1363 га у власність. На цей раз, сільська рада дотрималася всіх процедур. Орендар був у встановленому порядку повідомлений про розірвання договору оренди. Сільська рада повідомляла його про це як через пошту, так і через оголошення у місцевій районній газеті. У оренді [PERSON] перебувало 0,10 га городу, а решта біля 0,04 га землі знаходилось під будівлею житлового будинку. Однак у період передачі землі відповідачці будинок згорів. На даний час там згарище, на якому частково вціліли дві стіни, та ще зберігся погріб. Тому відповідачці передано землю для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вважає, що сесія, приймаючи оспорювані рішення, діяла законно та справедливо. Відповідачка [PERSON] позову не визнала та пояснила, що у житловому будинку, який знаходився на спірній земельній ділянці, жила її прабаба та її батько. Останні померли, коли їй було 9 або 10 років. Мати з того часу заявляла про свої права на цю землю, яка необхідна їхній сімї для будівництва житлового будинку. На даний час вона з чоловіком та дітьми і мати з братами живуть у двохкімнатному житловому будинку, а тому її сімї необхідно будувати своє жито. На спірній земельній ділянці на даний час залишився тільки погріб. Коли вона почала оформляти правовстановлюючі документи на право власності на землю та хотіла перейти жити у будинок, вони з матірю зробили у хаті порядок. На другий день будинок з невідомих їй причин згорів. Від нього залишилися тільки дві обгорілі стіни. Вони з чоловіком, для облаштування земельної ділянки, почали завозити на неї будівельні матеріали. Однак позивачка чинить їм перешкоди у користуванні земельною ділянкою, не пускає заїхати, обзиває. Вона у встановленому порядку отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку розміром 0,1363 га, що була у користуванні її прабаби та батька і служила для обслуговування належного їм будинку і господаоських споруд. Земля надана їй для будівництва та обслуговування житлового будинку. У встановленому порядку вона зареєструвала своє право власності на землю 14 листопада 2013 року. Тому вважає претензії позивачки на зазначену земельну ділянку безпідставними. Представник відповідачки адвокат [PERSON] позову не визнав та пояснив, що позивачка не набула права\~ на спадкування\~ спірної земельної ділянки, оскільки її батько ніколи не був власником цієї землі, її законним власником є відповідачка, а тому земля не може бути успадкована позивачкою. Крім того, позивачка пропустила строк на оскарження рішення сесії сільської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки, який був укладений між її батьком та Яскенською сільською радою та розірваний останньою 15 лютого 2012 року, а тому просить про застосування строку позовної давності щодо даної позовної вимоги. Вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з таких підстав. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60, 61 \~ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1363 га за кадастровим номером 2624886701:01:005:0131 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд у с. Ясень по вул. Січових Стрільців, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 листопада 2013 року (а. с. 40, 41). Вказаною земельною ділянкою тривалий час на правах оренди користувався [PERSON], якому Ясенська сільська рада, на підставі рішення сесії сільської ради від 19 травня 2002 року №2, надала у тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0,22 га, в тому числі: ріллі 0,12 га та сіножатей 0,10 га, для сільськогосподарського використання, на умовах оренди, терміном на 1 рік, що підтверджується копією договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 20 травня 2002 року (а. с. 18). Рішенням Ясенської сільської ради від 15 лютого 2012 року розірвано зазначений договір оренди №1 від 20 травня 2002 року, укладений з [PERSON], з 20 травня 2012 року, що підтверджується копією виписки з рішення Ясенської сільської ради від 15 лютого 2012 року (а. с. 43). Повідомлення про розірвання договору оренди, текст якого затверджений рішенням Ясенської сільської ради від 15 лютого 2015 року, опубліковано в районній газеті «Новини Підгіря», що підтверджується копіями повідомлення в газеті, виписки з рішення Ясенської сільської ради від 15 лютого 2012 року та додатку до рішення сесії (а. с. 39, 42, 44). Рішенням Ясенської сільської ради від 08 листопада 2012 року відповідачці [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1363 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що підтверджується копією виписки із рішення Ясенської сільської ради від 08 листопада 2012 року (а. с. 17). Рішенням Ясенської сільської ради від 11 вересня 2013 року відповідачці затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,1363 га за кадастровим номером 2624886701:01:005:0131 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд у с. Ясень по вул. Січових Стрільців, що підтверджується копією виписки із рішення Ясенської сільської ради від 11 вересня 2013 року (а.с. 16). До цього Ясенська сільська рада неодноразово передавала спірну земельну ділянку у власність матері відповідачки [PERSON] та самій відповідачці, проте рішення органу місцевого самоврядування з цього приводу неодноразово скасовувались у судовому порядку у звязку з недотриманням процедури розірвання договору оренди землі, укладеного 20 травня 2002 року між [PERSON] та Ясенською сільською радою, що підтверджується копіями рішень Рожнятівського районного суду від 14 липня 2006 року, від 3 березня 2006 року, від 01 липня 2008 року, копією постанови Рожнятівського районного суду від 08 лютого 2012 року та копією ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року (а. с.8-15, 62-64). Аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено, що спірною земельною ділянкою тривалий час користувався [PERSON] на підставі договору оренди, укладеного між ним та Ясенською сільською радою 20 травня 2002 року. 15 лютого 2012 року зазначений договір оренди був розірваний з ініціативи сільської ради, а спірна земельна ділянка вподальшому передана у власність відповідачці [PERSON] Земельні ділянки, які були надані в оренду [PERSON], рахувались за померлою [PERSON]. На земельній ділянці по вул. Січових Стрільців у с. Ясень, знаходилися належні [PERSON] житловий будинок та господарські споруди, які за час користування [PERSON] земельною ділянкою, майже повністю знищені. Передаючи [PERSON] у власність земельну ділянку, на якій знаходилось домоволодіння, належне [PERSON], сільська рада виходила з того, що відповідачка є єдиною спадкоємицею останньої, що підтверджується копією повідомлення Ясенської сільської ради № 317 від 27 червня 2015 року (а. с. 160). Згідно ст.792 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної\~\~ділянки регулюються законом. Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України та ст.1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 31 названого закону договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Статтею 33 цього ж закону встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 20 травня 2002 року був укладений між [PERSON] та Ясенскою сільською радою на строк 1 рік. Після спливу цього строку, сільська рада неодноразово приймала рішення про передачу у власність спірної земельної ділянки матері відповідачки [PERSON] та відповідачці [PERSON] Проте рішення сільської ради скасовувалися в судовому порядку у звязку з недотриманням встановленої законом процедури припинення договору оренди землі. Договір оренди від 20 травня 2002 року визнаний чинним постановою Рожнятівського районного суду від 08 лютого 2012 року, що підтверджується копією постанови (а. с. 14, 15). Будь-які докази на підтвердження укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі між [PERSON] та Ясенською сільською радою в матеріалах справи відсутні. Натомість Ясенська сільська рада, не бажаючи його поновлювати, належним чином повідомила [PERSON], про це, затвердивши текст відповідного повідомлення та опублікувавши його у випуску газети «Новини Підгіря» 20 квітня 2012 року. Отже [PERSON] був повідомлений про розірвання договору оренди за місяць до спливу строку його дії, як цього вимагає ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Позиція позивачки з цього приводу про те, що батько, а відтак і вона не знали про те, що сільрада не бажає продовжувати дію договору аренди землі є голслівною та суперечить наявним у матеріалах справи вищезазначеним доказам. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної [PERSON] і [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Судом встановлено, що Ясенська сільська рада передала у власність відповідачці земельну ділянку комунальної власності, попередньо припинивши у встановленому законом порядку договір оренди землі із [PERSON], предметом якого була спірна земельна ділянка. Зважаючи на такі обставини суд приходить до висновку, що при прийнятті Ясенською сільською радою оскаржуваних рішень про розірвання договору оренди землі, про затвердження [PERSON] проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки площею 0,1363 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у с. Ясень по вул. Січових Стрільців, органом місцевого самоврядування не порушено вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги щодо визнання зазначених рішень недійсними та їх скасування є безпідставними. Представник відповідачки [PERSON] просив застосувати до позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення сесії Ясенської сільської ради від 15 лютого 2012 року щодо розірвання договору оренди землі від 20 травня 2002 року позовну давність та відмовити у її задоволенні за пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом ч. 4 ст. 267 названого кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну та спеціальну. Відповідно до змісту ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки. Відповідно до ст. 253 названого кодексу, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За змістом ст. 261 цього ж кодексу, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Повідомлення про розірвання договору оренди було опубліковано у газеті «Новини Підгіря» 20 квітня 2012 року і з цього часу інформація про розірвання договору оренди стала загальнодоступна і позивачка чи інші особи мали змогу довідатися про порушення своїх прав. Таким чином перебіг строку позовної давності для даної позовної вимоги слід рахувати з 21 квітня 2012 року. Позивачка, як уже зазначалося, заявила позовну вимогу про визнання незаконним та скасування рішення сесії Ясенської сільської ради від 15 лютого 2012 року тільки 11 листопада 2015 року, в той час як встановлений законом строк позовної давності минув 21 квітня 2015 року. Отже строк позовної давності позивачкою щодо даноїї позовної вимоги пропущено. Однак суд пійшов до висновку, що позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення сесії Ясенської сільської ради від 15 лютого 2012 року щодо розірвання договору оренди землі від 20 травня 2002 року є безпідставною, оскільки сільська рада, розриваючи договір оренди землі з [PERSON], діяла відповідно до закону та у межах своїх повноважень. Тому у задоволенні даної позовної вимоги, як і інших її позовних вимог, слід відмовити саме за їх безпідставністю.

Outcome: dismissed