Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У серпні 2016 року позивач за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Для отримання спадщини позивач звернулася до Фастівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Однак, нотаріусом їй було відновлено у прийнятті спадщини, оскільки вона не надала нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. Позивач зазначає, що не має змоги надати нотаріусу правовстановлюючих документів на квартиру, оскільки вони знаходяться у відповідачки [PERSON], тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд визнати за нею [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадщину. Свій позов мотивує тим, що в провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до неї про визнання права власності на спадкове майно. користуючись наданим їй цивільно процесуальним правом, вона звертається до [PERSON] з зустрічним позовом. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла їй мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину квартир и [ADDRESS]. Позивач зазначає, що вона постійно проживала з мамою, доглядала її, але зареєстрована була за іншою адресою. В шестимісячний строк вона звернулася до приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу Чернишової О.А., проте від нотаріуса вона дізналася, що спадкова справа після смерті її матері вже заведена завідувачем Фастівської міської державної нотаріальної контори [PERSON] за заявою [PERSON]. У квітні 2014 року позивач спрямувала свою заяву про прийняття спадщини за місцем відкриття спадкової справи і була впевнена в тому, що заява прийнята державним нотаріусом і в тому, що вона вважається такою, що прийняла спадщину. 19 жовтня 2016 року [PERSON] дізналася від завідувача Фастівської міської державної нотаріальної контори про те, що копія її заяви про прийняття спадщини не була зареєстрована. А у зв'язку з тим, що нею не було надано документів, які підтверджують факт прийняття спадщини після смерті матері. Окрім того, позивач вказує на те, що не може реалізувати своє право на спадкування у нотаріуса, оскільки під час оформлення спадщини на квартиру після смерті батька [PERSON] було втрачено оригінал свідоцтва про право власності на житло. Тому, вона змушена звернутися до суду із зустрічним позовом, в якому просити суд визнати за нею [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. 26 жовтня 2016 року було прийнято зустрічний позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадщину прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом свій позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Зустрічний позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Первісний позов визнала проти його задоволення не заперечувала Відповідно до ч.4ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачами первісного та зустрічного позовів суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення первісного та зустрічного позовів. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування та визнання первісного та зустрічного позовів, суд вважає, що позови підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла, [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданим повторно, Серія [NUMBER], від 12 квітня 2014 року. (а.с.9). Як вбачається, із Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 22.11.1963 року, [PERSON], є матір'ю позивача за первісним позовом [PERSON], яка народилася [INFO] (а.с.6) та після реєстрації шлюбу з [PERSON] стала - «[PERSON]» (а.с.8). Окрім того, судом також встановлено, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] є донькою [PERSON], згідно Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 21.02.1969 року (а.с.44) та після реєстрації шлюбу з [PERSON] стала - «[PERSON]». (а.с43). Як вбачається з копії Свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1993 року № 182/6 виданого Фастівською міською радою народних депутатів, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належала [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 50). Позивач за первісним позовом [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON] отримали свідоцтва про право власності по ? частини квартири [ADDRESS], після смерті батька [PERSON]. (а.с.11-13, 57-59). Із матеріалів спадкової справи № 100/2014, заведеної Фастівською міською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], яка померла [INFO], вбачається, що 16.04.2014 року позивач за первісним позовом [PERSON] звернулася до Фастівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. (а.с.24). Однак, 23.08.2016 року отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 985/02-31 винесену Завідувачем Фастівської міської державної нотаріальної контори. Відмова мотивована тим, що нею не надано документів, які посвідчували у спадкодавця право на таке майно. Разом з тим, 19.10.2016 року Завідувачем Фастівської міської державної нотаріальної контори позивачу за зустрічним позовом [PERSON] було роз'яснено, що вона у встановлений законом шестимісячний термін не подала заяву про прийняття спадщини та у зв'язку з тим, що вона не пред'явила документи, які підтверджували факт прийняття спадщини, їй необхідно звернутися до суду з позовом, про визначення їй додаткового строку достатнього для прийняття спадщини. (а.с.52). Між тим, доводи позивача за зустрічним позовом [PERSON] щодо звернення в 6 місячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини підтверджуються наявною копією в матеріалах справи заяви про прийняття спадщини. (а.с.49). Як вбачається з Довідки Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації», від 22.11.2016 року № 1109, станом на 01 січня 2013 року, квартира [ADDRESS] по праву приватної спільної сумісної власності, зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом Фастівської міської ради від 12.11.1993 року, згідно рішення Виконкому Фастівської міської ради від 12.11.1993 року, № 182/6. (а.с.10). Згідно із статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлені судом обставини справи вказують, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не мають можливості належним чином прийняти та оформити спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам суд вважає вимоги позивача за первісним позовом та вимоги позивача за зустрічним позовом доведеними та обґрунтованими, а тому первісний та зустрічний позов підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved