Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт проживання з [PERSON] однією сімєю як чоловіка та жінки без шлюбу, посилаючись на те, що у період з 15.03.2011 року по 29.12.2015 року вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство, однак 29 грудня 2015 року [PERSON] помер і його син [PERSON], який знаходиться у психіатричному закладі із суворим наглядом, фактично позбавлений опіки. Стверджувала, що встановлення зазначеного факту їй необхідно для оформлення опіки над сином покійного [PERSON] - [PERSON], оскільки він є дуже хворою людиною і потребує опіки, його батьки померли, будь-які особи, які могли б опікуватись ним, відсутні. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2017 року в задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просила скасувати рішення суду та задовольнити її заяву, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги доказів, що містяться у справі, на підтвердження факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу із [PERSON] у період з 15.03.2011 року і до смерті останнього. Зазначала, що з 2010 року син померлого - [PERSON] знав її як цивільну дружину батька, вони постійно спілкувались, інколи проживали разом на дачі в м. Києві. Вказує, що чинне законодавство не вимагає письмового звернення або обовязкової письмової відмови органу опіки та піклування з питання призначення її опікуном [PERSON] для встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу. Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення [PERSON] та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення вимог заявниці, виходячи з наступного. Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів того, що вона письмово зверталася до органу опіки та піклування із заявою про призначення її опікуном [PERSON], а також з того, що [PERSON] не може відноситись до осіб, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах із [PERSON], оскільки останній не є її сином, разом з нею не проживав та не був повязаний з нею спільним побутом. З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, виходячи з наступного. За приписами п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, і зокрема, справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін,та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З матеріалів справи встановлено, що 29.12.2015 року помер [PERSON], смерть якого настала на дачі, що розташована в м. Києві, по вулиці 3-й Синьоозерній, ділянці № 11 (а.с. 8,11), належній на праві власності сину покійного [PERSON] Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 січня 2014 року до [PERSON]О було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом у зв»язку з тим, що останній внаслідок психічного захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вчинив суспільно-небезпечне діяння, пов»язане із заподіянням смерті іншій особі у стані неосудності (а.с. 9-10). В суді першої інстанції свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали свідчення про те, що , [PERSON] фактично проживала однією сімєю з [PERSON]В з 2010 року по день смерті останнього в с. Парафіївка. Згідно з матеріалами справи [PERSON] зверталась із заявою до Київської місцевої прокуратури № 7 м. Києва, яка в подальшому надала дозвіл [PERSON] для видачі трупа [PERSON], як цивільній дружині померлого, для кремації, що підтверджується копією листа Київської місцевої прокуратури № 7 м. Києва (а.с. 12). В засіданні апеляційного суду [PERSON] пояснила, що проживали з померлим [PERSON] в [ADDRESS], вели спільний побут, разом їздили на роботу у м. Київ, при цьому під час перебування у м. Києві проживали на дачі, що розташована за адресою: м. Київ, вулиця 3 Синьоозерна, ділянка № 11. Апеляційному суду Чернігівської області в ході розгляду даної справи [PERSON] було надано документи на підтвердження її витрат на поховання [PERSON], отримання праху померлого, отримання грошової допомоги на поховання від Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва. Оскільки з наведених матеріалів справи вбачається, що факт проживання [PERSON] та [PERSON], який помер 29 грудня 2015 року, однією сімєю як чоловіка та жінки без шлюбу з 15 березня 2011 року по 29 грудня 2015 року підтверджено достатніми та допустимими доказами, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення про задоволення заяви [PERSON] Висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви [PERSON] через те, що встановлення зазначеного юридичного факту не буде породжувати для [PERSON] такого наслідку як призначення її опікуном [PERSON], оскільки останній не є її сином, разом з нею не проживав та не був повязаний з нею спільним побутом, на думку апеляційного суду, є передчасними, оскільки питання призначення опікуна у даному випадку віднесено законом до компетенції органу опіки і піклування і суд не вправі наперед робити висновок щодо можливості призначення заявниці опікуном [PERSON]

Outcome: approved