Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 28.08.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують, оскільки втрачено взаєморозуміння один одного, постійно виникають сварки із-за різних поглядів на життя. Спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна не виникає. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб вона просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ухвали Дзержинського міського суду від 23.02.2016 року відповідач був допитаний згідно судового доручення. З заяви [PERSON] вбачається, що останній не згодний на розірвання шлюбу.\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що сторони 28.08.2015 року зареєстрували шлюб у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 717. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного та різними поглядами на майбутнє. Відповідно до ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 01.06.2016 року сторонам був наданий строк для примирення терміном на три місяці. Однак, примирення між сторонами не відбулось. Як вбачається з письмових пояснень позивача, остання на теперішній час перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком та бажає зареєструвати шлюб. Крім того, судом встановлено, що відповідач на даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~(далі за текстом\~СК України) позов про розірвання шлюбу може\~бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження\~шлюбу\~суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами\~законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved