Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

У серпні 2019 року до Броварського міськрайонного суду Київської області від [PERSON] надійшла заява, в якій остання просить ухвалити додаткове рішення у справі № 361/2595/19 щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат у розмірі 1500 грн. За змістом ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно із частиною 3 та 4 вищевказаної статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розгляд даної заяви про ухвалення додаткового рішення здійснюється без виклику сторін та інших учасників справи, так як суд не вбачає необхідності їх присутності у судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як передбачено ч.1,2,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Із матеріалів справи вбачається, що 03 листопада 2018 року між [PERSON] та адвокатом Льовкіним Максимом Олеговичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 5064/10 від 11.09.2012 р., видане Київською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури) укладено Договір про надання правничої допомоги № 016/2018 (а.с. 21). 03 листопада 2018 року між [PERSON] та адвокатом Льовкіним Максимом Олеговичем укладено додаткову угоду № 1 до вищевказаного договору, відповідно до п. 2 якої гонорар адвоката за надання правової допомоги становить 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. (а.с. 22). У змісті позовної заяви наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи. Загальна сума понесених позивачем судових витрат станом на подачу позову становить 1500 грн. У ході розгляду справи будь-які уточнення щодо понесених витрат стороною позивача не додавалися. Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн позивачем надано копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 30 березня 2019 року (а.с. 24). Також, до справи додано опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, за договором про надання правничої допомоги № 016/2018 від 03.11.2018 р. (а.с. 23). 01 серпня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області у даній цивільній справі ухвалено рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] . Однак, ухвалюючи рішення, судом не вирішено питання про стягнення судових витрат. З огляду на викладені обставини та враховуючи те, що при ухваленні рішення 01.08.2019 р. судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. Крім того, виходячи із положень ст. 270 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення судового збору. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладені норми чинного законодавства, та враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 768,40 грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі.

Outcome: approved