overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], мотивуючи позов тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає. Позивач в судовому засіданні, позов підтримала посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 046898 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції в Чернігівській області (а.с. 2) Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Із довідки № 207/03-19 від 21.01.2015 року виданої виконкомом Менської міської ради Менського району Чернігівської області, що [PERSON], [INFO] дійсно проживає спільно з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

у січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, вказуючи, що син [PERSON] в даний час навчається на першому курсі Харківського державного університету радіоелектроніки, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому вимушена звернутися до суду. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 27 листопада 2001 року. Згідно довідки Харківського національного університету радіоелектроніки [PERSON] навчається в даному закладі на першому курсі, строк закінчення - 30.06.2018 р. Згідно довідки відділу освіти Гадяцької районної державної адміністрації [PERSON] отримує середньомісячну заробітну плату в сумі 2770,18 грн. Суд встановив, що між сторонами існували сімейні правовідносини. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько зобов'язаний утримувати сина, що навчається. Витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави, так як позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду, а відповідач відповідно до посвідчення серії В-І № 002328 має другу групу інвалідності, що є підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча згідно закону зобов'язаний її надавати. Відповідач інших дітей не має, інших стягнень за виконавчими листами не має. Сторони у судове засідання нез'явились надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримала позов, відповідач проти його задоволення не заперечує. Перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO] р., батьками дитини записані сторони по данній справі, про що зроблений відповідний актовий запис. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт проживання неповнолітньої дитини з позивачкою та находженням на утриманні матері не спростовується відповідачем та підтверджується відповідною довідкою. Виходячи з вищенаведеного, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 184, 191 СК України, враховуючи матеріальний стан сторін по справі, вважає за необхідне стягнути з з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 800 грн. але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча згідно закону зобовязаний її надавати. Відповідач інших дітей не має, інших стягнень за виконавчими листами не має. Сторони у судове засідання незявились надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримала позов, відповідач проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва серії І-ВЛ № 012932 виданого виконкомом Граківської сільради Чугуївського району Харківської області про народження [PERSON], 01.04.2005 р батьками дитини записані сторони по данній справі, про що зроблений відповідний актовий запис. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт проживання неповнолітньої дитини з позивачкою та находженням на утриманні матері не спростовується відповідачем та підтверджується відповідною довідкою. Як вбачається з постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 21.11.2001 р.з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути аліменти на утримання спільної доньки Ірини -26.03.1999 р. у розмірі ? частини всіх видів його доходу починаючи з 14.11.2001 р. та до повноліття дитини. Виходячи з вищенаведеного, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 184, 191 СК України, враховуючи матеріальний стан сторін по справі, вважає за необхідне стягнути з з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 700 грн. щомісячно але не менш ніж 30% прожиткового мінінмуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що дитина проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча згідно закону зобовязаний її надавати. У подальшому позивач уточнила свої позвні вимоги, зменшивши суму аліментів, що пвдлягає стягненню до 500 грн. щомісячно. Відповідач інших дітей не має, інших стягнень за виконавчими листами не має. Сторони у судове засідання незявились надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримала уточнений позов, відповідач проти його задоволення не заперечував. Перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва серії 1-ВЛ № 245012 про народження [PERSON], дитина народилася 07.08.2011 р. та її батьками записані сторони по данній справі, про що зроблений запис акту про народження № 234 від 18.08.2011 р. ВРАЦС по м. Чугуєву Чугуївського МУЮ Харківської області.. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має мінливий дохід, суд стягує аліменти у твердій грошовій суммі. Факт проживання неповнолітньої дитини з позивачкою та находженням на утриманні матері підтверджується довідкою виданою головою виконкому Коробчанської сельскої ради Чугуївського району Харківскьої обалсті та не спростовується відповідачем. Виходячи з вищенаведеного, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 183, 191 СК України, враховуючи матеріальний стан сторін по справі, вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON]. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

у січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Березоволуцької сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті за життя на її ім'я залишила заповіт. Позивач не оформила спадщину в нотаріальній конторі в шестимісячний термін, в зв'язку з тим що проживала окремо від спадкодавця і про існування заповіту дізналася тільки від працівників Березоволуцької сільської ради, тому звернувся до суду. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Сторони також направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,980 га, яка розташована на території Березоволуцької сільської ради. 8 травня 2007 року в с. Березова Лука Гадяцького району [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла [PERSON] належне їй майно. [INFO] в с. Березова Лука Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Березоволуцької сільської ради на дату смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала одна [ADDRESS], Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлої [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини несвоєчасне отримання інформації позивача про наявність заповіту на її ім'я. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

у січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Біленченківської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи, що [INFO] року померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким належну їй земельну частку (пай) заповіла позивачу. На даний час позивач не має можливості скористатися правом на спадщину в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів на земельну ділянку, що спонукало звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельну ділянку. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Третя особа звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Судом встановлено, що 28 січня 2009 року в с. Біленченківка Гадяцького району [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким належну їй земельну частку (пай), державний акт на право власності серії ІІ-ПЛ № 011710 заповіла [PERSON] Згідно довідки відділу Держземагентства у Гадяцькому районі [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ІІ-ПЛ №011710, який видавався на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Біленченківської сільської ради від 01.03.01р. Площа земельної ділянки становить 2,079 га. Державний акт зареєстрований в Книзі видачі державних актів на право власності на землю за № 352 від 18.12.01 року по Біленченківській сільській раді. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 58994,65 грн. [INFO] року в с. Рудиків Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Біленченківської сільської ради на дату смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з чоловіком [PERSON] по [ADDRESS]. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] із заявою про відмову від спадщини звернувся [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], свідоцтва про право на спадщину не видавались. Гадяцькою державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на земельну ділянку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

у січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Ручківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, вказуючи, що у червні 2002 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай). На даний час позивач не має можливості скористатися правом на спадщину в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів, що спонукало звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельну ділянку. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Ручки Гадяцького району, її матір'ю є [PERSON] Згідно довідки відділу Держземагентства у Гадяцькому районі [PERSON] був отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0144084 на площу 3,95 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 1 серпня 1996 року. Вартість земельної частки (паю) становить 43088,20 грн. З викопіювання плану землекористування Ручківської сільської ради з визначенням місця розташування земельної ділянки (паю), яка належить [PERSON], вбачається, що земельна ділянка значиться під [NUMBER]. [INFO] в с. Ручки Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Ручківської сільської ради Гадяцького району [PERSON] на дату смерті була зареєстрована та проживала одна [ADDRESS]. Відповідно довідки Ручківської сільської ради Гадяцького району [PERSON] після смерті матері [PERSON] в шестимісячний термін фактично вступила в управління і володінням спадковим майном. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто звертався. Нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у оформленні спадщини після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на право на земельну частку (пай) розташованої на території Ручківської сільської ради і є всі підстави для визнання за нею права власності на земельну частку (пай) після смерті матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 08.11.2002 року та має доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Позивач вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно починаючи з 13.01.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Сторони у судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина. Відповідно до свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 15 листопада 2005 року, [PERSON] народилася [INFO]. Батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що у відповідача інших дітей немає та син [PERSON] залишається проживати з позивачем. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходів). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, позовна вимога підлягає задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 23.05.2014 року та мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Позивач вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги, тому просить Стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], для утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2015 року та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], а потім стягувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття. Сторони у судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина. Відповідно до свідоцтво про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO]. Батько - [PERSON]. Мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO]. Батько - [PERSON]. Мати - [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що у відповідача інших дітей немає та син залишається проживати з позивачем. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1 / 3 частки всіх видів заробітку (доходів). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, позовна вимога підлягає задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved