Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В процесі розгляду справи позивач подав уточнений позов, в якому замінив відповідача [PERSON] на належних відповідачів - ПрАТ «СК «Оранта-Січ» та ТОВ «Запоріжхлібтранс». В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що 01.12.2017 року о 06-03 годині [PERSON] , здійснюючи керування автомобілем ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] , в м. Оріхів Запорізької області, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді двох ран в нижній третині лівого передпліччя по задньо-внутрішній поверхні, двох ран в верхніх третинах правого передпліччя по зовнішній поверхні, які у своїй сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, та тупої травми животу у вигляді двухмоментного розриву печінки з вилиттям крові в черевну стінку та розвитком геморагічного шоку ІІ ступеню, яка кваліфікується у сукупності як тілесне ушкодження середньої тяжкості, як таке, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад три тижні. Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 25.10.2018 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Під час ДТП [PERSON] керував транспортним засобом у зв`язку із перебуванням в трудових відносинах із ТОВ «Запоріжхлібтранс». Крім цього, транспортний засіб ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] , станом на день ДТП було застраховано ПрАТ «СК «Оранта-Січ». В зв`язку з отриманням позивачем тілесних ушкоджень внаслідок вказаної ДТП, на проведення лікування ним були витрачені грошові кошти у розмірі 6083,40 грн. Крім цього, подія ДТП спричинила для позивача фізичний біль, стан стійкої емоціональної напруги, відчуття тривоги, та нервові переживання. Порушено нормальний ритм життя. Позивач вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Оранта-Січ» на його користь матеріальні збитки в розмірі 6083,40 грн. та моральну шкоду в розмірі 304,17 грн., а з ТОВ «Запоріжхлібтранс» - моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. Ухвалою суду від 22.01.2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.03.2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 25.10.2018 року. 29.10.2019 року ухвалою суду поновлено провадження у справі. 16.03.2020 року подано уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 20.03.2020 року замінено первісного відповідача у справі на належних відповідачів ПрАТ «СК «Оранта-Січ» та ТОВ «Запоріжхлібтранс». 27.03.2020 року від представника відповідача ПрАТ «СК «Оранта-Січ» надійшов відзив на позов. 02.06.2020 року позивачем подано уточнену позовну заяву. 30.07.2020 року від представника відповідача ТОВ «Запоріжхлібтранс» надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 28.09.2020 року підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в заявленому розмірі. Також додала, що спричинення позивачу тілесних ушкоджень під час ДТП, з огляду на його похилий вік, завдало йому моральних страждань. Представник відповідача ПрАТ «СК «Оранта-Січ» в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивач не звертався до страхової компанії із заявою про відшкодування шкоди, тому страховою компанією не порушено прав позивача. У разі звернення позивача із такою заявою, йому б до відшкодування підлягало 6083,40 грн. витрат на лікування та 304,17 грн. моральної шкоди. Просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача ТОВ «Запоріжхлібтранс» в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивач не довів позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, тому в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 01.12.2017 року о 06-03 годині [PERSON] , здійснюючи керування автомобілем ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] , в м. Оріхів Запорізької області, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді двох ран в нижній третині лівого передпліччя по задньо-внутрішній поверхні, двох ран в верхніх третинах правого передпліччя по зовнішній поверхні, які у своїй сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, та тупої травми животу у вигляді двухмоментного розриву печінки з вилиттям крові в черевну стінку та розвитком геморагічного шоку ІІ ступеню, яка кваліфікується у сукупності як тілесне ушкодження середньої тяжкості, як таке, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад три тижні. Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 25.10.2018 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно до копії медичної карти стаціонарного хворого № 5653 та виписного епікризу, [PERSON] з 01.12.2017 року по 15.12.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом тупа травма живота, двухмоментний розрив печінки, геморагічний шок, перепоно-мозкова травма, струс головного мозку.01.12.2017 року було здійснено оперативне хірурга та невропатолога. Також вказані лікарські препарати, які були використані при лікуванні позивача. Згідно з наданими суду квитанціями, позивачем було придбано в період з 05.12.2017 року по 19.12.2017 року лікарські препарати та засоби на загальну суму 6083,40 грн. Як свідчать індивідуальні відомості про застраховану особу, станом на 01.12.2017 року [PERSON] був працевлаштований в ТОВ «Запоріжхлібтранс» (а.с.123-127). [PERSON] під час ДТП виконував свої трудові обов`язки, оскільки працює водієм в ТОВ «Запоріжхлібтранс». Вказана обставина не оспорювалася сторонами під подання письмових заяв по суті. Крім цього, під час підготовчого засідання [PERSON] підтвердив вказану обставину. Транспортний засіб ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] , станом на 01.12.2017 року був зареєстрований за ТОВ «Запоріжхлібінвест» (а.с.121). Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану під час використання транспортного засобу ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] застрахована в ПрАТ «СК «Оранта-Січ» станом на 01.12.2017 року, що підтверджується полісом №АК6549306 (а.с.112). Щодо позовних вимог до відповідача ПрАТ «СК «Оранта-Січ» суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.1187 ЦК України,\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.\~\~ Закон України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану під час використання транспортного засобу ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] застрахована в ПрАТ «СК «Оранта-Січ» станом на 01.12.2017 року. Згідно\~ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону\~України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» визначено, \~що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою,\~заподіяною життю\~та здоров`ю\~потерпілого внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~є: шкода,\~пов`язана з\~лікуванням потерпілого; шкода,\~пов`язана з\~тимчасовою втратою\~працездатності потерпілим; шкода,\~пов`язана із\~стійкою втратою\~працездатності потерпілим; моральна\~шкода,\~що полягає\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких потерпілий\~-\~фізична особа\~зазнав у\~зв`язку з\~каліцтвом або\~іншим ушкодженням\~здоров`я; шкода,\~пов`язана із\~смертю потерпілого\~стаття 23\~ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно до\~статті 24\~ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Згідно п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках передбачених ст.41 цього закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до\~ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження\~\~здоров`я\~\~під\~\~час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення витрат на лікування та моральної шкоди в заявленому позивачем розмірі, оскільки витрати на лікування та їх необхідність підтверджені документально. Доводи представника відповідача ПрАТ «СК «Оранта-Січ» щодо того, що страховик не порушував прав позивача, так як позивач не звертався до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, суд вважає необґрунтованими, оскільки попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному\~статтею 35 Закону № 1961-IV,\~загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування. У даній справі страховий випадок (ДТП) стався 01.12.2017 року, а позов до суду подано в січні 2019 року, тобто в межах установленого законом трирічного строку. Вказане також підтверджується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 11.12.2019 року по справі №465/4287/15. Щодо позовних вимог до відповідача ТОВ «Запоріжхлібтранс» про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Положеннями\~статті 1187 ЦК України\~передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята\~статті 1187 ЦК України). Згідно ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.1\~ст.1168 ЦК України\~моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до частини першої\~статті 1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Аналіз норм статтей\~1167,\~1172,\~1187,\~1188 ЦК України\~дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Відповідно до\~ст.1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода, яка має бути сплачена страховиком у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, складає 304,17 грн. Таким чином, позивач, вважаючи страхове відшкодування моральної шкоди недостатнім для відшкодування моральної шкоди, має право на відшкодування відповідачем ТОВ «Запоріжхлібтранс» різниці між фактичним розміром завданої моральної шкоди і страховою виплатою, присудженою до стягнення від страховика. Отже,\~виходячи з\~аналізу вищевикладених\~норм закону,\~враховуючи,\~що вина\~працівника відповідача\~ТОВ «Запоріжхлібтранс»\~у вчиненні\~дорожньо-транспортної\~пригоди встановлена\~вироком суду,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~обов`язку відповідача\~ТОВ «Запоріжхлібтранс» відшкодувати позивачу завдану їй моральну шкоду. У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди»\~судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням зазначеного суд відхиляє доводи представника відповідача з приводу відсутності доказів розміру понесеної моральної шкоди, оскільки сума понесеної моральної шкоди може бути визначена судом. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.\~При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України). Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Позивач внаслідок отриманої травми в результаті ДТП, без сумніву зазнав сильного фізичного болю та через нанесені йому травми проходив лікування, що зумовило надалі потребу у реабілітації. Отримані позивачем ушкодження позначились на стані його здоров`я. Всі наведені обставини потягнули душевні страждання, переживання та негативні емоції та призвели до порушення ритму життя позивача. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині частково та визначити до відшкодування позивачу розмір заподіяної моральної шкоди в сумі 10000,00 грн., що буде відповідати засадам розумності та справедливості. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач згідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від справи судового збору, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь державного бюджету пропорційного до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial