Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

У січні 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Новоободівська сільська рада Тростянецького району Вінницької області. В обгрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] На день смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки (паю) площею 1,6369 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Спадкоємцем до майна померлої на підставі ст. 1222 та ст. 1261 ЦК України є позивач, дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, тому що проживала з померлою на день смерті разом, вели спільне господарство та мали спільні кошти. Інші спадкоємці відсутні. Однак, у зв`язку з тим, що [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , а фактично з 2009 р. проживала разом з позивачем по [ADDRESS] , оскільки постійно хворіла і не могла поратися по господарству, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] просила суд встановити факт спільного проживання разом зі спадкодавцем - [PERSON] в [ADDRESS] , на час відкриття спадщини [INFO] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 13.03.2019 р. прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання по справі. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Новоободівської сільської ради та не заперечує проти заяви [PERSON] . Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що дійсно [PERSON] з 2006 р. і до своєї смерті [INFO] проживала в [ADDRESS] , разом з дочкою - [PERSON] , оскільки покійна часто хворіла та не могла себе доглядати. Аналогічні пояснення в судовому засіданні дала свідок [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] народилася [INFO] в с. Мала Стратіївка Тростянецького району Вінницької області, її батьками записано: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва поо народження серії [NUMBER] , виданного 02.09.1969 р. (а.с.10). 06.12.1986 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №35. Після укладання шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у віці 66 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 16.06.2015 р. зроблений актовий запис за №25 (а.с.7). На день її смерті відкрилась спадщина, яку заявник має намір успадкувати. Однак, недоведеність факту прийняття спадщини шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, створює їй перешкоди. У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 21.09.2016р. №438/01-16 вказано, що у разі ненадання доказів своєчасного прийняття спадщини, [PERSON] має право звернутися до суду (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 06.12.2016 р. №2328, [PERSON] , 1947 р.н., яка померла [INFO] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з 2009 р. проживала в [ADDRESS] . Спадкоємцем до її майна є дочка - [PERSON] , яка на день смерті проживала разом із спадкодавцем та вели спільне господарство, а також вона проводила похорони, обрядові обіди та доглядала присадибну ділянку, сплачувала належні платежі, що являється своєчасним прийняття спадщини (а.с.9). Також, факт спільного проживання [PERSON] разом з покійною матір`ю підтвердили у судовому засіданні свідки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п. 2, 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем (п. 3.22. Порядку). Згідно з умовами п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Отже, судом встановлено, що встановлення факту постійного проживання разом з матір`ю на момент відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] мати заявниці - [PERSON] , встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Таким чином, в судовому засіданні на підставі досліджених письмових доказів, пояснень свідків, було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] проживали разом в [ADDRESS] , а тому заява останньої підлягає задоволенню.

Outcome: approved