Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу посилаючись на те, що 02.04.2013 року між позивачем та відповідачем був фактично укладений договір позики відповідно до якого ним було надано у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 36 000 гривень, що підтверджується відповідною розпискою, за якою відповідач зобов'язався повернути надані грошові кошти до 02.04.2014 року. Відповідач надані грошові кошти у встановлений строк не повернув. Відповідно до умов розписки від 02.04.2013 року передбачені наступні обов'язки відповідача: - позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві суму позики у встановленому цим договором порядку та строки; - позичальник приймає на себе зобов'язання повністю повернути позикодавцю отриману позику до 02.04.2014року. Відповідач на сьогоднішній день не повернув дані кошти, у зв»язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 36 000грн. - сума основного боргу, 1100грн.- оплата за юридичні послуги та судовий збір. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві та просила суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 02.04.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики відповідно до якого ним було надано у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 36 000 гривень, що підтверджується відповідною розпискою, за якою відповідач зобов'язався повернути надані грошові кошти до 02.04.2014 року( а. с.5). Відповідно до умов розписки від 02.04.2013 року передбачені наступні обов'язки відповідача: - позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві суму позики у встановленому цим договором порядку та строки; - позичальник приймає на себе зобов'язання повністю повернути позикодавцю отриману позику до 02.04.2014року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої х вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved