Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

У серпні 2018 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 03.12.2012 р. між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір № 50006053 строком на 60 місяців на придбання автомобіля марки Audi, модель А4 Avant 2012 року випуску, за умовами якого відповідач надав позивачу кредитні кошти у розмірі 345119,13 грн., що на момент укладення договору було еквівалентно 42180,29 доларів США, за курсом 8,1820 грн./дол. США «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк» з процентовою ставкою 9,90 річних. З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу № 50006053 від 04.12.2012 р. Предметом застави є автомобіль марки Audi, модель А4 Avant 2012 року випуску. Договором застави визначено, що заставна вартість предмету застави становить 493027,36 грн. Однак, 09.09.2015 р. відповідач без відома позивача звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. 09.09.2015 р. було видано виконавчий напис № 1572 про повернення заставодавцем предмета застави на користь заставодержателя предмету застави. Позивач, вважаючи вищевказаний виконавчий напис таким, що вчинений нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, просив суд визнати його таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 04.09.2017 р. справу за результатами повторного автоматизованого розподіл було прийнято до провадження судді Кравченко Л.М. (а.с.190, том 1). Разом з тим, 15.12.2017 р. набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п. 9 ч. 1 Розділу XIII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В зв'язку з цим, з метою уникнення порушення прав учасників судового процесу, в силу вимог ст. 197 ЦПК України, ухвалою суду від 31.05.2018 р. справу було призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.212-213, том 1). В подальшому, ухвалою суду від 08.10.2018 р. за заявою відповідача, в силу вимог ч. 4 ст. 19 ЦПК України розгляд справи було призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами на 21.12.2018 р. (а.с.32, том. 2). Крім того, заяву про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження було подано позивачем ( а.с.30, том.2). Про день та час розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження сторони повідомленні належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с. 36,37 том. 2). Разом з тим, в ході судового розгляду справи 08.02.2017 р. позивачем було подано додаткові обґрунтування позову (а.с.167-168, том. 1), в яких останній зазначає, що на час звернення відповідача до нотаріуса останній не вказав, що між ТОВ «Порше Мобіліті» та позичальником існує спір відносно розрахунку щомісячних платежів у зв'язку з тим, що до платежів по погашенню кредиту були включені суми, спрямовані на відшкодування страхових платежів нібито сплачених ТОВ «Порше Мобіліті» по страхуванню заставного майна до Договору страхування на транспорті, який укладений між СК «Уніка» та [PERSON] Крім того, позивач зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача з листами, в яких вказував про свою незгоду та просив надати пояснення, однак відповіді та пояснень щодо невідповідності виставлених щомісячних рахунків від відповідача позивач не отримав. При цьому, документи якими відповідач підтверджує його заборгованість, на думку позивача, не є первинними обліковими документами, які оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків кредитора і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог. Також, зі слів позивача, у справі були зазначені додаткові суми щодо сплати за відшкодування страхових платежів, що призвело до нарахування додаткових штрафів та пені за Кредитним договором на суму 6142,73 грн. та до заборгованості включено штучно створений штраф за порушення вимог щодо страхування майна в розмірі 15% від суми кредиту - 51767,67 грн. та штраф за порушення терміну дострокового повернення кредиту на вимогу відповідача на суму 69023,83 грн., яку позивач ніколи не отримував. В зв'язку з вищевказаними обставинами, позивач просив суд задовольнити вимоги його позову. Крім того, 16.05.2017 р. позивачем було подано додаткові обґрунтування до позовної заяви (а.с.177-179, том.1), в яких позивач зазначає про порушення відповідачем порядку відправлення та вручення поштових відправлень, зокрема позивачем заперечується факт отримання вимоги про дострокове повернення кредиту 30.05.2015 р., що, на його думку, є підставою для задоволення вимог позову. 12.11.2018 р. позивачем було подано пояснення, в яких останній, враховуючи, що оспорюваний виконавчий напис від 09.09.2015 р. було вчинено без дотримання усіх вимог чинного законодавства, а заявлена відповідачем сума заборгованості не є безспірною, просив позовні вимоги позову задовольнити в повному обсязі ( а.с.38-40, том. 2). В свою чергу представником ТОВ «Порше Мобіліті» 20.08.2016 р. було подано заперечення на позов (а.с.65-69, том.1), в якому останній вважає вимоги позову безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач був належним чином ознайомлений з умовами кредитування, в тому числі й щодо наслідків порушення його умов; вимога про дострокове повернення позову та сплату заборгованості була направлена та отримана позивачем згідно вимог договору, однак позивач на неї не відреагував та до відповідача з питань погашення заборгованості не звертався. Крім того, як зазначає відповідач, жодних порушень при вчиненні виконавчого напису здійснено не було, при цьому, нотаріус не зобов'язаний перевіряти розмір заборгованості, а лише повинен перевірити факт наявності заборгованості згідно наданих документів. В зв'язку з цим, відповідач вважає, що нотаріус мав всі законні підстави для вчинення виконавчого напису, а тому підстав для задоволення позову не вбачає. В подальшому, а саме: 28.09.2017 р. представником відповідача було подано пояснення, в яких останній, посилаючись на те, що ТОВ «Порше Мобіліті» було подано усі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, передбачені переліком, які підтверджують безспірність заборгованості; нотаріусом було дотримано всіх вимог щодо вчинення нотаріальних дій (виконавчого напису) просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с.191-195, том.1). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенкова Г.В. також в судове засідання не з'явилась, подавши письмові пояснення ( а.с.218, том. 1), в яких, в зв'язку з великим об'ємом роботи, просила проводити розгляд справи без її участі та пояснила, що в своїх діях порушень вимог чинного законодавства вона не вбачає та вважає, що вона діяла відповідно до вимог ст. 18 ЦК України, п. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат», ч. 1 ст. 6 ст. 20 Закон України «Про заставу», Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, пункту 1 Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів № 1172 від 29.06.1999 р. В зв'язку з цим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Судом достовірно встановлено, що 03.12.2012 р. між [PERSON] (надалі - позичальник) та ТОВ «Порше Мобіліті» (надалі - Компанія) було укладено кредитний договір № 50006053 ( а.с. 7, том. 1), за умовами якого Компанія зобов'язувалася надати позивачу кредитні кошти у сумі 345119,13 грн. строком на 60 місяців з процентовою ставкою 9,90 %, яка може бути змінною, з цільовим призначенням - для придбання автомобіля марки Audi, модель А4 Avant 2012 року випуску, а позивальник зобов'язувався прийняти та належним чином виконувати та повернути Компанії кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Згідно змісту вищевказаного кредитного договору, Договір між сторонами складають цей договір, загальні умови кредитування та Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені та підписані сторонами у відношенні кредиту. Відповідно до п. 1.1 Загальних умов кредитування, підписаних ТОВ «Порше Мобіліті», позичальником [PERSON], які є додатком до Кредитного договору, компанія зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі, визначеній у Кредитному договорі, в українських гривнях. У Кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, прийнятній для сторін. Згідно із п. 1.3 Загальних умов кредитування сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у Кредитному договорі. У пп. 1.3.1 п. 1.3 Загальних умов кредитування визначено, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення Кредитного договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у Кредитному договорі. Відповідно до Графіку погашення кредиту позичальник [PERSON] зобов'язувався здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом сплати щомісячних платежів у сумі, еквівалентній 894,13 доларів США (а.с. 16-18 т. 1). 17.09.2014 р. між [PERSON]) та ТОВ «Порше Мобіліті» (надалі - Компанія) було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 50006053 від 03.12.2012 р., за умовами якої сторони погодили, що позичальник відмовляється від додаткового кредиту та достроково повертає фактично наданий кредит в сумі 2217,12 грн. Позичальник зобов'язується з 02.10.2014 р. забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань позичальника за контрактом відповідно до розділу 5 контракту та вимог компанії. З моменту виконання позичальником зобов'язань, передбачених цією додатковою угодою, всі положення контракту, що стосуються додаткового кредиту, до правовідносин сторін не застосовуються. У зв'язку з вищевикладеним сторони погодили та зобов'язалися відписати нову редакцію графіка погашення кредиту, який буде застосовуватися з 02.10.2014 р. та є невід'ємною частиною контракту (а.с.19-20, том.1). Відповідно до нової редакції Графіку погашення кредиту позичальник [PERSON] зобов'язувався здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом сплати щомісячних платежів у сумі, еквівалентній 894,13 доларів США, а в період з 15.12.2013 р. -15.09.2014 р. в сумі 1162,47 доларів США (а.с. 21-22 т. 1). З змісту Графіків погашення кредиту вбачається, що датою сплати чергового платежу є 15 число поточного місяця. Згідно положень пп. 1.4. п. 1.4 надання кредиту здійснюється починаючи з дати укладення кредитного договору. Датою надання кредиту є дата списання коштів у розмірі суми кредиту з рахунка компанії відповідно до умов Кредитного договору. Повернення кредиту здійснюється позичальником у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту (стаття 3) (пп.1.4.2. п.1.4. Загальних умов кредитування). До 10 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту (пп.1.4.3 п.1.4. Загальних умов кредитування). Як вже зазначалось раніше, датою сплати чергового платежу за даним кредитним договором є 15 число поточного місяця. Крім того, згідно вимог п. 2.1, 2.4 Загальних умов кредитування за використання кредиту в межах встановленого терміну кредитування позичальник сплачує компанії проценти за процентною ставкою (фіксованою або змінною), визначеною у Кредитному договорі. Нарахування процентів здійснюється щомісячно,15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом 30/360 (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіка погашення кредиту. Таким чином, в укладеному кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Як вбачається з матеріалів справи, спірний Кредитний договір був підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позичальник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного Договору. Крім того, відповідно до п. 9.5 Загальних умов кредитування [PERSON] своїм підписом засвідчив, що ТОВ «Порше Мобіліті» належним чином ознайомило його з інформацією, передбаченою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також що позичальник ознайомився з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією. Згідно із п. 9.6 Загальних умов кредитування [PERSON] підтвердив, що йому надано вичерпну інформації про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника та ін. Судом встановлено, що ТОВ «Порше Мобіліті» зобов'язання за договором були виконані в повному обсязі. Однак позивачем (позичальником) було порушено вимоги кредитного зобов'язання, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України). В силу вимог ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) ( ст. 572 ЦК України ). На підставі вимог ст. 589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 1.6. Загальних умов кредитування забезпечення виконання зобов'язання позичальника за цим кредитним договором забезпечується заставою майна відповідно до укладеного сторонами договору застави. Зі змісту договору застави від 04.12.2012 р., укладеного між ТОВ «Порше Мобіліті» (надалі - заставодержатель) та [PERSON] (надалі - заставодацець), за реєстровим № 5984, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В.В., позивачем було передано у заставу транспортний засіб Audi, модель А4 Avant 2012 року випуску (а.с.42-45). Відповідно до п. 2.1.1. Договору застави заставодержатель має право у разі невиконання заставодавцем зобов'язань за договором, зазначеним в п. 1.3. цього договору задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги в порядку, зазначеному в розділі 5 цього договору, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання предмету застави та його реалізацію. В силу вимог п. 5.1. договору застави заставодержатель має право задоволення своїх вимог за цим договором та за кредитним договором, яке виникає у заставо держателя у випадку невиконання (або часткового невиконання) заставодавцем своїх зобов'язань перед заставодержателем за кредитним договором та в інших випадках, передбачених цим договором, при простроченні належного платежі та згідно з розділом 4 цього договору. Згідно положень п. 5.3.3. договору застави у випадку невиконання (або часткового виконання) заставодавцем своїх зобов'язань перед заставодержателем за кредитним договором та цим договором, нотаріус на вимогу Заставодержателя здійснює виконавчий напис на цьому договорі. Заставодержатель направляє повідомлення про перехід права власності та застосування застереження про добровільну передачу предмету застави заставодержателю. У відповідності до п. 5.4. договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, вимогами кредитування та забезпечення його виконання передбачена процедура звернення стягнення на предмет застави шляхом вчинення виконавчого напису, який є предметом даного позову. Відповідно до п. 2.3.7. договору застави в день підписання цього Договору заставодавець за власні кошти здійснює страхування Предмету застави на користь заставодержателя на наступних умовах: термін страхування не менше одного року з дня укладення цього договору з переукладенням/продовженням терміну на кожний наступний рік; застраховані ризики пошкодження, втрата та знищення майна; страхова сума повна вартість майна з виплатою страхового відшкодування заставодержателю (вигодонабувач за страхуванням). Здійснювати щорічне страхування предмета застави на вказаних умовах до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Сума страхового відшкодування не повинна бути меншою від вартості майна, що зазначена в розділі 1 цього договору. Згідно п. 2.3.9. договору застави - в тому випадку, якщо заставодавець не сплатить страховій компанії страхові платежі у строки, обумовлені договором (договорами) страхування, які будуть укладені згідно з пунктом 2.3.7. цього Договору, заставодавець дає згоду та доручає Заставодержателю здійснити від імені і за рахунок заставодавця сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування, на користь страхової компанії. Заставодавець компенсує заставодержателю витрати, понесені останнім у зв'язку із виконанням даного доручення в порядку, передбаченому кредитним договором. Відповідно до п. 5.5, 5.6 Загальних умов кредитування позичальник зобов'язується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором, протягом усього строку дії Кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована компанією. Страхування зазначеного майна здійснюється щорічно на вказаних умовах до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором. Позичальник зобов'язаний невідкладно надавати компанії оригінали відповідних полісів страхування. Якщо позичальник у порушення пункту 5.5. цього Кредитного договору не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, компанія на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені або від імені позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором страхування, на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими Загальними умовами кредитування. Позичальник надає згоду і доручає компанії здійснити від імені і за рахунок позичальника сплату страхових платежів на користь страхової компанії. Позичальник компенсує компанії витрати, понесені останньою у зв'язку із виконанням даного доручення/укладанням договору страхування від власного імені та сплатою страхових платежів, в порядку, передбаченому пунктами 1.7.1-1.7.6 цього Договору. Судом достовірно встановлено, що 03.12.2012 р. між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 245002/4098/0001000 та додаткова угода № 1 до цього договору, яка була укладена 22.11.2013 р. (а.с. 23-32, том. 1). Оскільки позичальником були порушені зобов'язання, вказані в п. 5.5 Загальних умов кредитування щодо сплати страхових платежів на користь страхової компанії за договором страхування, останні було сплачено ТОВ «Порше Мобіліті» за розрахунками та розмірами, визначеними договором страхування. Про факт сплати ТОВ «Порше Мобіліті» страхових платежів та необхідність компенсації даних витрат позивач був належним чином проінформований, зокрема листом від 20.03.2015 р. (а.с. 37, том. 2), а в подальшому наданням додаткової інформації про умови сплати страхових внесків від 15.05. 2015 р. а.с.39, том. 1). Крім того, Загальними умовами кредитування, а саме п. 8.1 визначено, що у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за фактичний строк користування кредитом. Згідно вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до 8.2 Загальних умов кредитування - у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту, визначеного у статті 3.3, за винятком умови порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, передбаченої в статті 3.2.1, позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20 відсотків від суми кредиту. Згідно із п. 8.4 Загальних умов кредитування у випадку будь-якого порушення позичальником вимог пункту 5.5 цього Кредитного договору, включаючи, але не обмежуючись випадками укладення позичальником договору страхування із страховою компанією, неавторизованою компанією тощо, позичальник сплачує на вимогу компанії штраф в розмірі 15% від суми кредиту. Із наведеного вище вбачається, що пеня застосовується у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту, а штраф - за неповернення кредиту в тридцять календарних днів з дати одержання повідомлення про дострокове повернення кредиту (п. 3.3 Загальних умов кредитування); за порушення п. 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 Загальних умов кредитування; за порушення п. 5.5 Загальних умов кредитування, включаючи, але не обмежуючись випадками укладення позичальником договору страхування із страховою компанією, неавторизованою компанією тощо. В зв'язку з цим, зарахування до платежів по погашенню кредиту сум страхових платежів, штрафів та пені, їх розмір та нарахування суд вважає правомірним та таким, що відповідає умовам кредитування, а посилання на це позивача, як на підставу для задоволення вимог позову, вважає безпідставним та необґрунтованим. При цьому суд заважує, що укладені між сторонами по справі кредитний договір, договір застави та договір добровільного комплексного страхування на транспорті в судовому порядку не оспорювались, дані договори або окремі їх положення недійсними не визнавалися. Крім того, відповідно до п. 3.2. Загальних умов кредитування, які є невід'ємною частиною кредитного договору № 50006053 від 03.12.2012 р. сторони погодили, що компанія має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. Так, у відповідності до вимог пп.3.2.1 п.3 Загальних умов кредитування визначено, що компанія має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та /або вимагати дострокового розірвання кредитного договору у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць. Враховуючи факт порушення позивачем умов кредитування, ТОВ «Порше Мобіліті» на виконання вимог п. 3.2.1. Загальних умов кредитування направив 19.05.2015 р. на адресу [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, яка була останнім проігнорована та не виконана в добровільному порядку( а.с.71-72, том.1). Факт отримання 30.05.2015 р. позичальником [PERSON] вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості по ньому підтверджується копією поштового рекомендованого повідомлення (а.с.102, том. 1), що відповідає положенням п.9.4. Загальних умов кредитування. Отже, відповідачем було вжито всі необхідні дії, передбачені договором та законодавством для інформування позивача про необхідність сплати заборгованості та про дострокове повернення кредиту. При цьому, сторонами було погоджено (п.3.3. Загальних умов кредитування), що позичальник зобов'язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб). Враховуючи, що вимога про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором була отримана позивачем 30.05.2015 р., крайнім строком повернення суми боргу за вимогою є 29.06.2015 р. Однак, [PERSON], будучи належним чином проінформований про правові наслідки невиконання вимоги, заборгованість за кредитним договором не сплатив, що в свою чергу стало передумовою звернення ТОВ «Порше Мобіліті» з заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.100). 09.09.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. було вчинено виконавчий напис № 1572 про повернення заставодавцем [PERSON] на користь заставодержателя - ТОВ «Порше Мобіліті» предмета застави - автомобіля марки Audi, модель А4 Avant 2012 року випуску, що за договором застави транспортного засобу № 50006053 від 04.12.2012 р. за р. № 5984, забезпечуються вимоги заставодержателя за кредитним договором № 50006053 від 03.12.2012 р. та у зв'язку з порушенням заставодавцем умов договору підлягає дострокову поверненню та сплати заборгованості по рахунках за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 03.12.2012 р. по 19.05. 2015 р., що становить: несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 39865 грн. 69 коп.; штрафні санкції за вимоги щодо сплати - 4312 грн. 68 коп., витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості - 8148 грн. 86 коп., штраф за порушення вимог щодо страхування майна в розмірі 15% від суми кредиту - 137138 грн. 67 коп., компенсація страхових платежів - 21041 грн. 86 коп., штраф за порушення терміну дострокового повернення кредиту на вимогу компанії - 69023 грн. 83 коп. Сума кредиту до повернення 539709 грн. 77 коп. Сума до стягнення 819241,грн.36 коп. ( а.с.99, том. 1). Згідно наданої копії виконавчого напису та документів, на підставі яких нотаріусом було вчинено оскаржуваний виконавчий напис (а.с.98-152, том 1), вбачається, що відповідачем в силу вимог п. 1.7. Загальних умов кредитування, яким визначено порядок зарахування коштів у разі повернення заборгованості позичальника, були зараховані суми сплачені позивачем для погашення заборгованості за попередні періоди згідно відповідних рахунків ( а.с.121,126,130, том. 1), що підтверджується заявою про вчинення виконавчого напису станом на 04.09.2015 р. ( а.с.100, том.1) та зведеною обліковою випискою з рахунку клієнта, сформованою 04.09.2015 р. ( а.с.114-116, том.1). Згідно ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до положень ст. 18 ЦК України - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.1.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій Нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 269/5 (надалі - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 2.3. Глави 16 Порядку - вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. В силу вимог п.3.2. Глави 16 Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (надалі - Перелік документів). Крім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вищевказаному Переліку документів ( п.3.5 Глави 16 Порядку). Відповідно до п. 1. Переліку документів - документами для отримання виконавчого напису є нотаріально посвідченні угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення на заставне майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. З огляду копії документів, на підставі яких нотаріусом було вчинено оскаржуваний виконавчий напис вбачається, що ТОВ «Порше Мобіліті» було надано нотаріусу заяву про вчинення виконавчого напису; вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором від 19.05.2015 р.; докази направлення та отримання позивачем вищевказаної вимоги (повідомлення); оригінал кредитного договору від 03.12.2012 р. №50006053; оригінал договору застави №50006053 від 04.12.2012 р. за реєстровим №5984; зведені облікові виписки з рахунку клієнта [PERSON] рахунки-фактури та інші документи, в тому числі статутні. Таким чином, під час дослідження доказів судом достовірно встановлено, що для вчинення спірної нотаріальної дії (виконавчого напису) ТОВ «Порше Мобіліті» було надано нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджували безспірність заборгованості позивача за кредитом. В зв'язку з цим, порушень вимог чинного законодавства в діях приватного Київського міського нотаріального округу Семенової Г. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису суд не вбачає. Крім того, на думку суду, не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що відповідачем на підтвердження його заборгованості не надано нотаріусу первинних банківських документів, виходячи з наступного. Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ( надалі - Закон). Так, в силу вимог ст. 1 Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно із ч. 1 ст. 9 вказаного Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)- підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Як вже було встановлено раніше, відповідачем для вчинення оскаржуваного виконавчого напису було надано нотаріусу Зведені облікової виписки з рахунку клієнта [PERSON] по кредитному договору, укладеному між ТОВ «Порше Мобіліті» та позивачем. При цьому дані Зведені облікові виписки з рахунку є документами первинної бухгалтерської звітності у відповідності зі до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відображають розмір заборгованості позивача перед відповідачем як на момент виставлення вимоги, так і на момент вчинення виконавчого напису. Окрім того, згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 р. у справі №6-158цс15 - безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Тобто, чинним законодавством встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за яким стягнення проводиться в безспірному порядку. Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: dismissed