Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулася до суду із названим позовом у якому просила визнати недійсним та скасувати наказ начальника Головного управління Держземагенства у Київській області від 12 серпня 2013 року № КИ 3221886400:36:097:00004374 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, площею 0,5 га для садівництва у СТ «Риболов» на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області [PERSON] та визнати недійсним свідоцтво про право власності та Витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень на ту саму земельну ділянку. Крім того, під час розгляду справи по суті позивачка просила суд про звільнення належної їй земельної ділянки від усіх накладок та державних актів. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що є власником земельної ділянки у СТ «Риболов із 2003 року. Однак, звернувшись до управління держкомзему для отримання кадастрового номеру, їй стало відомо, що на частину її земельної ділянки, спірним наказом Головного управління Держемаганства у Київській області було затверджено проект землеустрою та в подальшому зареєстроване право власності на землю, у встановленому законом порядку, за відповідачкою [PERSON] В результаті чого, фактично, земельна ділянка [PERSON] розміщена на земельній ділянці позивачки. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила про його задоволення із викладених у ньому підстав. Головне управління Держземагенства у Київській області щодо задоволення позову заперечували, вважаючи їх дії правомірними та такими що відповідали вимогам закону при винесенні спірного наказу. Про що надали суду письмові заперечення щодо позову. Представник [PERSON] позов визнав та не заперечував щодо його задоволення, однак, зазначив що, на його думку, його довірителька не є належним відповідачем, так як її вина відсутня при прийнятті спірного наказу, а подальше оформлення права власності здійснювалося на законних правових підставах. В свою чергу, Державна реєстраційна служба Вишгородського районного Київської області просила розглядати справу без їх участі, покладалися на розсуд суду. Представник третьої особи по справі проти задоволення позову не заперечувала, зазначивши, що розмір земельної ділянки, що належить позивачці є меншим ніж той, про який остання зазначає у всіх поданих до суду документах, що підтверджується другим примірником державного акту про право власності на її земельну ділянку, що зберігається в Управлінні держземагенства у Вишгородському районі Київської області. Представники прокуратури просили про задоволення позову. Заслухавши позицію учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, судом зазначається про наступне. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до державного акту про право власності на землю ІV-КВ № 040679 від 23 серпня 2000 року, наданого Управлінням держземагенства у Вишгородському районі, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1045 га на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області у СТ «Риболов». Наказом начальника Головного управління Держземагенства у Київській області від 12 серпня 2013 року № КИ 3221886400:36:097:00004374 було надано дозвіл [PERSON] на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,5 га на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. Наказом начальника Головного управління Держземагенства у Київській області від 24 вересня 2013 року № КИ 3221886400:36:097:00006187 було затверджено документацію із землеустрою та надано земельну ділянку площею 0,5 га для ведення особистого селянського господарства на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області у власність [PERSON] З акту інвентаризації земельних ділянок СТ «Риболов», вбачається, що земельна ділянка [PERSON] знаходиться (накладається), на земельній ділянці, що належить позивачці. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 жовтня 2013 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,05 га на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статей 125, 126 ЗК України, у редакції, що діяла на час реєстрації права власності земельної ділянки [PERSON] на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області у СТ «Риболов», право власності на земельну ділянку виникало з моменту її державної реєстрації та посвідчувалося державним актом. За таких обставин, встановлено, що на час розгляду справи у суді, позивачка на законних підставах стала власником земельної ділянки площею 0,1045 га на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області у СТ «Риболов»у 2000 році, а співвідповідачка [PERSON], відповідно, значно пізніше. В той же час, дії Головного управління Держземагенства у Київській області від 245 вересня 2013 року при винесенні оспорюваного наказу, фактично обмежили правосуб'єктність позивачки щодо володіння та користування її майном. Посилання представника управління на ті обставини, що приймаючи оскаржуване у суді рішення, управління не виявило будь-яких перешкод для передачі земельної ділянки [PERSON], в тому числі, у зав'язку із тим, що будь-яких перешкод щодо погодження не містив і проект відведення земельної ділянки останньої, судом до уваги не береться. Так як очевидним є порушення прав позивачки саме у зв'язку із погодженням проекту землеустрою шляхом видачі наказу управління, яка і потребує захисту з боку держави. Відповідно до частини 1 статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Тому, наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 24 вересня 2013 року № КИ 3221886400:36:097:00006187 підлягає скасуванню судом. З урахуванням того, що в подальшому саме на його підставі було проведено державну реєстрацію права на нерухоме майно, а саме на ту саму земельну ділянку площею 0,5 га за громадянинкою [PERSON], з урахуванням позиції суду щодо наявності підстав для скасування названого наказу управління від 24 вересня 1013 року, такою, що підлягає задоволенню є і позовна вимога про скасування свідоцтва про право власності на згадувану земельну ділянку [PERSON] Одночасно, суд не може погодитись із проханням позивачки про скасування витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно - щодо земельної ділянки [PERSON], так як зазначеного виду документи видаються за наявності свідоцтва про право власності, тобто є похідними від нього. Скасування свідоцтва про право власності від 15 жовтня 2013 року [PERSON], є достатнім способом реагування суду з метою захисту порушеного права [PERSON] Тому, у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial