Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач 1), [PERSON] (надалі по тексту - відповідач 2), в якому просила із урахуванням заяви про збільшення вимог від 06.11.2017 року стягнути з відповідачів на користь позивача у відшкодування завданих затопленням квартири матеріальних збитків кошти у розмірі - 27 746 грн. 00 коп. (згідно експертної оцінки необхідної для ремонту суми), у сумі - 26 000 грн. (вартість нового килима замість пошкодженого внаслідок затоплення) та 1000 грн. (витрати на проведення хімічної чистки пошкодженого килимого покриття), кошти моральної шкоди в сумі - 36 000 грн. та витрати на оплату проведеного дослідження в сумі - 1500 грн. 00 коп., всього 92 246 грн. 00 коп., а також суму сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 14 квітня 2017 року з квартири відповідачів за №44 відбулось залиття квартири позивача, внаслідок чого було пошкоджено майно у квартирі та вона сама потребує ремонту. Це був не перший випадок залиття, а усі попередні вона намагалась вирішити мирним шляхом, але жодного разу відшкодування шкоди не проводилось. Внаслідок залиття пошкоджено майно позивача із визначеним розміром згідно звіту експертної оцінки в сумі - 27746 грн. Також, було пошкоджено килим, але відновленню він не підлягає, а вартість нового килима визначена в сумі - 27 000 грн. Квартира на даний час потребує відновлювального ремонту. Внаслідок пошкодження майна позивач також зазнала моральної шкоди у зв»язку з хвилюванням та переживаннями з приводу пошкодження майна, неможливості нормально ним користуватись, необхідності докладання додаткових зусиль для нормалізації його стану та перебування у пошкодженій квартирі і неможливості в повній мірі користування нею у зв»язку з відсутністю певного майна. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач у добровільному порядку не відшкодовує заподіяну шкоду, позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та з викладених у ньому підстав просила суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити в їх задоволенні, підтримавши письмові заперечення проти позову. Зазначив, що вини відповідача у залитті квартири позивача не доведена, оскільки у актах про залиття вказано, що його причиною було аварійне пошкодження вентиля на відводі стояка ГВП в квартирі №44 14.04.2017 року. Вказує про те, що вказане пошкодження може статись виключно внаслідок гідравлічного удару у зв»язку з зміною тиску у трубопроводі, що регулюється постачальником послуг. Відтак, причинний зв»язок між діями відповідачів та наслідками у вигляді залиття відсутній. Крім того, з актом про залиття відповідачі ознайомлені не були. Підстав для стягнення коштів вартості пошкодженого внаслідок залиття килима немає, оскільки в актах обстеження квартири позивача коврового покриття як пошкодженого не записано, а наявність його фотокарток не дає змоги встановити обсяг пошкоджень та дійсна вартість килима не доведена. Відповідачі не винні у залитті квартири позивача, а тому підстав для стягнення з них моральної шкоди немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Перевіряючи обставини справи суд встановив, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить позивачу по справі [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.11.2005 року та реєстрацію вказаного правочину в реєстрі Київського бюро технічної інвентаризації із записом в реєстрову книгу за №3030. З акта про залиття від 21 квітня 2017 року, затвердженого управителем мікрорайону «Сирець» в складі комісії головного інженера [PERSON], майстра [PERSON] та слюсаря [PERSON] вбачається, що при проведенні обстеження квартири [ADDRESS] було встановлено та зафіксовано, що причиною залиття її залиття було аварійне пошкодження вентиля на відводі стояка ГВП 14.04.2017 року в квартирі №44 цього ж будинку. Внаслідок залиття було пошкоджено коридор, туалет, ванна, кухня, кімната, деформацію дверних коробок в ванні та туалеті, пошкодження на кухні шпалер і стелі, а також частково паркетного покриття на підлозі. 06.06.2017 року [PERSON] звернулася до судового експерта ФОП «[PERSON].» із заявою про визначення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] Відповідно до проведеного ФОП [PERSON] звіту про визначення розміру майнової шкоди від 16.06.2017 року, то розмір майнової шкоди, заподіяний оздобленню квартири внаслідок її залиття становить - 27 746 грн. 00 коп. Відтак, судом було встановлено розмір матеріального збитку внаслідок залиття квартири позивача. В судовому засіданні представник відповідача не заперечував та підтвердив обставини того, що квартира [ADDRESS] знаходить над квартирою позивачки і належить в рівних частках відповідачам та саме в приміщенні вказаної квартири відбулось пошкодження вентиля на відводі стояка ГВП. За умовами ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на викладене суд приймає до уваги вказані показання представника відповідача в суді та в подальшому належність квартири на праві власності обом відповідачам в рівних частках та факт пошкодження вентиля і залиття квартири позивача із неї буде враховано при вмотивуванні цього судового рішення. Відповідно до п. 8 пункту 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За умовами пункту 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов'язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). Шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі. Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до вимог ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно вимог ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. При встановленні обставин виявлення обставин у вигляді пошкодження вентиля на відводі стояка у квартирі відповідачів, наслідків у вигляді факту залиття квартири позивача та причинного зв»язку між ними, суд приходить до висновку про недотримання відповідачами як власниками квартири над квартирою позивача свого обов»язку в утриманні відповідного обладнання у належному стані. Відтак, саме відповідачі повинні нести відповідальність за пошкодження майна у квартирі позивачки внаслідок залиття та необхідності його відновлення, де сума збитків згідно звіту про визначення розміру майнової шкоди від 16.06.2017 року становить - 27 746 грн. 00 коп. Також, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів як співвласників квартири, з якої відбулось залиття, вартість нового килима замість пошкодженого внаслідок залиття в сумі - 26 000 грн. згідно розрахованих позивачем сум вартості вовняних килимів станом на час розгляду справи згідно вільних джерел інформації в мережі «Інтернет», а також вартість вимушених витрат позивача на хімічну чистку килимового покриття, внаслідок його пошкодження після залиття, в розмірі - 1000 грн., що підтверджено товарним чеком (а.с.52), оскільки дійсно вказаний килим знаходився у квартирі позивачки та був пошкоджений внаслідок залиття (а.с.22). Крім того, суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача про те, що акт про залиття не підписаний відповідачами, а тому не може бути прийнятий судом до уваги як належний і допустимий доказ, оскільки останній його дійсність не оспорював, а сам представник відповідача в суді фактично не заперечував факт залиття з його квартири - квартири позивача 14.04.2017 року. Більше того, він пояснив та надав докази відшкодування шкоди у зв»язку з залиття іншим мешканцям вказаного будинку та пропонував таку допомогу відповідачу, чим визнав свою вину у залитті квартири позивачки. За умовами ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Між тим, доказів пошкодження вентиля на відводі стояка ГВП в квартирі відповідачів з не з їх вини чи внаслідок дії стороннього впливу як то зміна тиску води в системі, представником відповідача в суді доведено не було. Відповідно до частини третьої ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення в рівних частках з власників квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, в загальній сумі - 54 746 грн. 00 коп. (вартість пошкодження оздоблення квартири згідно звіту з оцінки - 27746 грн., вартість нового килимового покриття в сумі - 26 000 грн. та на хімічну чистку пошкодженого килима - 1000 грн.), а також вартість сплаченої позивачем суми за проведене експертне дослідження матеріальної шкоди в розмірі - 1500 грн. 00 коп. (а.с.51). Відповідно до змісту ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З урахуванням того, що при розгляді справи встановлено склад цивільного правопорушення за наявності якого наступає відповідальність заподіювача шкоди, в тому числі й моральної, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди, колегія суддів, враховує характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та приходить до висновку, що на користь позивача [PERSON] стягнути в рівних частках з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у відшкодування моральної шкоди в сумі - 5000,00 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при подачі вказаного позову до суду, а саме в загальному розмірі - 2522 грн. 47 коп.

Outcome: partial