overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

У січні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що з 27 листопада 2010 року перебуває у шлюбі з [PERSON]. В шлюбі народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки. Відповідач вживає наркотичні речовини, алкоголь, влаштовує скандали, в тому числі в присутності дитини та сторонніх людей, що негативно впливає на психіку дитини та ображає честь та гідність позивача. Відповідач постійно пред'являє необгрунтовані обвинувачення, а також погрожує розправою. Позивач постійно знаходиться у страху та напруженні. Від постійних суперечок погіршилось її самопочуття. Це робить спільне життя з відповідачем неможливим. Примирення між сторонами та збереження шлюбу не можливе. Спору щодо місця проживання дитини не має . В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 14). Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 27 листопада 2010 року, який зареєстрований Виконкомом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис № 54 (а.с. 5). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки. З серпня 2014 року проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Примирення між сторонами та збереження шлюбу не можливе. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У січні 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, в якому зазначила, що вона з відповідачем 05 жовтня 2005 року розірвали шлюб та проживають окремо. Їх повнолітня донька - [PERSON], залишилася проживати з нею, вона навчається в Полтавському базовому медичному коледжі на денній формі навчання. Вданий час вона самостійно утримує доньку, а відповідач добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, тому просить суд стягти з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини щомісячно до закінчення донькою навчання. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності з постановленням по справі заочного рішення та уточнила розмір позовних вимог і просила суд стягти з відповідача 1/4 частину з усіх видів її заробітку щомісячно, до закінчення навчання доньки. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 05 жовтня 2005 року, сторони розірвали шлюб 05 жовтня 2005 р. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] - 1997 року народження ( а.с. 2 ). Згідно довідки № 395 від 20.01.2015 року - [PERSON] навчається у Полтавському базовому медичному коледжі на денній формі навчання терміном з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року ( а.с. 7 ). Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи матеріальний стан сторін по справі, їх стан здоров'я, беручи до уваги, що на доньку сторін - [PERSON] з відповідача до її повноліття стягнуто аліменти, а 18 років дитині виповниться 23 лютого 2015 року, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку 9 доходу ) щомісячно, починаючи з 24 лютого 2015 року до закінчення [PERSON] навчання, а саме до 30 червня 2016 року. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що містяться відповідні документи в матеріалах справи. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 05.06.1993 року у Відділі ЗАГСу Московського району м. Києва, актовий запис № 637. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 16.01.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 13. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 20.02.1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вишгородського району Київської області, актовий запис № 18. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 07.07.2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 345. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у грудні 1982 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів ГУЮ у м. Києві. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне життя не склалося, збереження шлюбу та примирення сторін неможливо. За таких обставин, позивач просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася за адресою своєї реєстрації. За таких обставин, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 25 грудня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів ГУЮ у м. Києві, актовий запис № 6174. Від шлюбу з позивачем у відповідача народився син [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1999 року. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося, протягом двох років проживають окремо, шлюб існує формально. Тому просив, розірвати шлюб між ним та [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явились, просили слухати справу без їх участі, проти примирення заперечували. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 13 листопада 1999 року перебувають в зареєстрованому відділом РАГС Старокостянтинівського РУЮ Хмельницької області шлюбі, від якого мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження (а.с.7,8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала, проти примирення заперечували, проживання сторін протягом двох років окремо, свідчить про формальний характер шлюбу, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб фактично розпався через різні погляди на життя, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Просив шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав викладене підтвердив. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, проти примирення заперечувала, пояснила, що шлюб розпався у зв'язку із подружньою зрадою чоловіка. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25 липня 2009 року перебувають в шлюбі зареєстрованому виконкомом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, від цього шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб (а.с.6), про народження (а.с.10). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала, визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що він є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], а відповідач є власником іншої 1/2 частини цього будинку. Посилаючись на наявність спору з приводу користування будинком та земельною ділянкою, який сторони добровільно вирішить не можуть, позивач просить поділити в натурі спірний житловий будинок з надвірними будівлями та встановити порядок користування земельною ділянкою. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили поділити будинок відповідно до першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи, виділивши позивачу приміщення 1-2, 1-3, 1-4, 1-5. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали та не заперечували проти поділу згідно І варіанту судової будівельно-технічної екеспертизи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Кожній стороні належить право власності на 1/2 частину вказаного будинку. Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до вимог ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № С-535 від 06.04.2015 року, виділення сторонам відокремлених ізольованих частин будинку, які б відповідали будівельним, санітарним, протипожежним нормам є можливим. Беручи до уваги наведене та враховуючи згоду сторін на поділ згідно першого варіанту експертизи, суд вважає за можливе поділити житловий будинок з відповідними господарськими будівлями й спорудами та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до першого варіанту експертизи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме: 1499 грн за проведення експертизи, 291 грн за сплачений судовий збір, а всього 1790 грн. Крім того, позивач повинен сплатити відповідачу грошову компенсацію в сумі 490 гривень за перевищення виділеної йому частки у вартості домоволодіння. З урахуванням взаєморозрахунків підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1300 гривень (1790 - 490 = 1300). Крім того, підлягає стягненню з відповідача в доход держави недоплачений судовий збір в сумі 402 гривні 20 копійок, виходячи з того, що судовий збір складає 693,20 грн (1% від вартості виділеної позивачу частки - 69320 грн) за мінусом сплачених позивачем 291 грн (693,20 - 291 = 402,20). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.03.2010 року ТОВ «Броварський БЗК» є власником трикімнатної квартири [ADDRESS]. Посилаючись на те, що [PERSON] без будь-яких правових підстав вселився у вказану квартиру та проживає в ній разом з членами сімї, позивач просить виселити відповідача та членів його сімї зі спірної квартири. У судове засідання представник позивача не зявився, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, тому суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.03.2010 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25674451 від 24.03.2010 року. Згідно акту огляду від 09 вересня 2014 року та 24 лютого 2015 року у вказаній квартирі проживає [PERSON] Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання особи і місце розташування майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення права власності, власник у відповідності з вимогами ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на наведене та враховуючи відсутність доказів, які б підтвердили законність проживання відповідача у належній позивачу на праві власності квартирі, суд приходить до висновку, що позов в частині виселення [PERSON] підлягає задоволенню. Вимоги про виселення членів сімї не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не зазначено осіб, які підлягають виселенню, а також не надано належних доказів на підтвердження проживання в квартирі членів сімї відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial