Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У серпні 2016 року Долинська районна державна адміністрація Кіровоградської області звернулась до суду з цим позовом в інтересах [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що родина відповідачки [PERSON] перебуває на обліку, як така, що знаходиться у складних життєвих обставинах. Відповідачка неодноразово викликалась на засідання комісії з питань захисту прав дітей з приводу виховання та утримання дітей, була попереджена про неналежне виконання батьківських обов'язків. Донька [PERSON] проживає з батьком, [PERSON], який повністю займається її вихованням. [PERSON] протягом останніх двох років не займається вихованням дітей, зловживає спиртними напоями, отримуючи соціальну допомогу на дітей витрачає її на власні потреби, зокрема на придбання алкогольних напоїв. Відповідачка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків. Розпорядженням Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 224-р від 20 липня 2016 року вирішено питання про відібрання у [PERSON] дитини та її тимчасове влаштування. Згідно висновку Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 01-29/98/1, є доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її дітей. У судовому засіданні представник позивача Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Суду пояснив, що [PERSON] узагалі не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання дітей, зловживає алкогольними напоями, неодноразово попереджалась про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, а також притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання цих обов'язків. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Оскільки відповідачка, яка належним чином повідомлена та від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності у судове засідання не з'явилась, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти позову. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом установлено, що у відповідачки у справі [PERSON] є діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а. с. 6, 8). Висновком органу опіки та піклування - Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області встановлено наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її дітей, оскільки не бере будь-якої участі у вихованні дітей, не піклуються про них (а. с. 3, 4). У період з 1 липня 2014 року по 31 липня 2016 року [PERSON] отримувала допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн на місяць, а також державну соціальну допомогу на дитину - інваліда з 27 березня 2015 року по 31 липня 2016 року у розмірі 1450 грн (а. с. 7). Дитина [PERSON] проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Дитина [PERSON] не має батька. Ця дитина хворіє, потребує догляду. Розпорядженням Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 224-р від 20 липня 2016 року вирішено відібрати у [PERSON] дитину [PERSON] та тимчасово влаштувати його до дитячого відділення Долинської центральної районної лікарні. Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За змістом п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до викладеного, суд уважає доведеним той факт, що відповідачка у справі [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, а саме ухиляється від виконання обов'язків щодо піклування про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Об'єктивних причин за яких [PERSON] не виконувала покладені на неї батьківські обов'язки судом не встановлено. З вищезазначеного можна зробити висновок про те, що [PERSON] свідомо, умисно нехтувала покладеними на неї батьківськими обов'язками та має бути позбавлена батьківських прав. Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», установлена у 2016 році мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня - 1378 грн. Таким чином, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн, тобто 0,4 розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved