Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.05.2011 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік, а аткож комісії за управління кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості на 23.12.2013 року становить 13375,85 грн., яка складається з: 6995,10 грн. - заборгованість за кредитом, 1226,89 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2021,87 грн. - комісія за РО (управління кредитом), 3131,99 грн. - неустойка. Оскільки боржником умови договору не виконані, тому позивач просить суд стягнути з нього заборгованість в розмірі 13375,85 грн. та судовий збір. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутності. У поданій до суду заяві представник позивача вказав про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає частково, проти стягнення заборгованості по договору та відсотках не заперечує, просить зменшити розмір нарахованої неустойки в зв'язку з скрутним матеріальним становищем та утриманням малолітніх дітей, на підтвердження чого надав відповідні документи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 26.05.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № BLaЖГА00037936, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 8140,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік та комісії за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку зі сплати коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором, процентів за користування кредитом та комісії за управління кредитом станом на 23.12.2013 року заборгованість становить 13375,85 грн., яка складається з: 6995,10 грн. - заборгованість за кредитом, 1226,89 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2021,87 грн. - комісія за РО (управління кредитом), 3131,99 грн. - неустойка, що підтверджується розрахунком заборгованості. Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У пункті 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання санкція у вигляді неустойки (пені та штрафу) спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Зважаючи на те, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки за порушення строку сплати платежів, надавши суду докази того, що він має на утриманні малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що суд розцінює як обставини, які мають істотне значення, тому підлягають врахуванню для зменшення розміру неустойки. На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України,

Outcome: partial