Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

У серпні 2021 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючих документів: свідоцтва про право власності на житло, яке видане Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» м. Дніпропетровська 22 листопада 1999 року, розпорядженням № 1856-99, зареєстрованого в МБТІ у реєстровій книзі за № 512п-1518-383; свідоцтва про право на спадщину за законом ВАР № 404445, реєстр. № 3-2446, посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15 жовтня 2003 року; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ДМБТІ» за № 2693161 від 29 січня 2004 року, номер запису 1518-383 в книзі 512п, щодо реєстрації права власності на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що заявник [PERSON] з 11 квітня 1985 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, ВАР № 404445, реєстр. № 3-2446, виданим Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15 жовтня 2003 року, спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] є дочка (написано українською мовою) [PERSON] , спадкове майно складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29 січня 2004 року. У вказаному документі прізвище заявника вказано українською як « [PERSON] », а ім`я та по батькові - [PERSON] . У паспорті громадянина України [NUMBER] , який виданий Красногвардійським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 14 квітня 2011 року, прізвище вказано як « [PERSON] ». Також як « [PERSON] » прізвище заявника записано у свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , повторно виданому 09 липня 2021 року, у свідоцтві про одруження [NUMBER] від 05.05.2000 року та у картці фізичної особи - платника податків від 22 лютого 2018 року № 466-18-00464. На час оформлення спадщини у заявника був паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 24 червня 1997 року, в цьому документі прізвище заявника було вказане українською мовою як « [PERSON] ». На час оформлення спадщини згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, ВАР № 404445, реєстровий № 3-2446, виданим Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15 жовтня 2003 року, заявник не звернула уваги на правильність написання свого прізвища і лише після того, як вона разом з сином [PERSON] вирішила продати належну їм квартиру, звернулась до нотаріуса для укладання договору купівлі-продажу квартири, виявились розбіжності у прізвищі заявника, вказаному в правовстановлюючих документах та у паспорті заявника, яка перешкоджає заявнику використовувати свою власність на свій розсуд, так як заявник не може розпоряджатись належною їй часткою квартири та не може її продати. Помилки у написанні прізвища заявника, що містяться у правовстановлюючих документах, перешкоджають заявнику використовувати власність на свій власний розсуд, оскільки зазначені в них відомості не відповідають записам у паспорті та картці фізичної особи. Різниця у написані прізвища у одну літеру, а саме: не вірне « [PERSON] » та вірне « [PERSON] », є наслідком довільного перекладу прізвища заявника з російської, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Встановлення фактів належності заявнику правовстановлюючих документів має на меті їх використання для подальшого нотаріального оформлення правочинів стосовно належного заявнику нерухомого майна, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вирішити зазначене у заяві питання в позасудовому порядку неможливо. У зв`язку з викладеним [PERSON] звернулась до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванютін-Сандомирський Л.О. в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення вимог заяви не заперечував. Заінтересовані особи - нотаріус Третьої\~дніпропетровської державної\~нотаріальної контори\~Демуш Є.В.\~та Комунальне\~житлово-експлуатаційне\~підприємство «Південне»\~Дніпропетровської міської\~ради в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставин справи та відповідні їм правовідносини. Пунктом 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] у с. Вязьміно Петрівського району Саратовської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14 квітня 2011 року Красногвардійським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 11). При цьому, у вказаному паспорті громадянина України міститься відповідна відмітка про те, що [PERSON] з 11 квітня 1985 року значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . 04 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванютіна-Сандомирського Леоніда Олеговича для вчинення нотаріальної дії, а саме посвідчення договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Однак, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванютіна-Сандомирського Л.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 серпня 2021 року вих. № 371/02-31 [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії посвідчення договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24). Підставою для відмови [PERSON] у вчиненні вказаної нотаріальної дії у вищезазначеній постанові зазначено наступне. Для встановлення особи [PERSON] , [INFO] , було надано паспорт серії [NUMBER] , виданий 14.04.2011 року Красногвардійським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, відповідно до якого її прізвище записано як « [PERSON] », а також надано картку платника податків, видану 22.02.2018 року № [NUMBER] , за якою її прізвище також записано як « [PERSON] ». Як документ, що підтверджує право власності на 1/3 частку на вищезазначене нерухоме майно було надано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою від 15.10.2003 року за реєстровим № 3-2446, за яким прізвище власника зазначено як « [PERSON] ». Також надано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий КП «ДМБТІ» за № 2693161 щодо реєстрації права власності на 1/3 частку зазначеного вище майно. Відповідно до вказаного витягу та відповідної реєстрації права власності, що міститься у складовій частині Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, прізвище власника 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зазначено як « [PERSON] ». Відтак було встановлено невідповідність прізвища особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, з поданими документами та відомостями, які містяться у складовій частині Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Так, дійсно 22 листопада 1999 року Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 1856-99 було видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS] , загальною площею 63 кв.м. (а.с. 15-16). Вказана квартира зареєстрована МБТІ на праві спільної сумісної власності і записана в реєстрову книгу за № 512п-1518-383. У даному свідоцтві зазначено, що вищевказана квартира належить на праві власності наступним особам, прізвище, ім`я, по батькові яких заповнено російською мовою: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також, 15 жовтня 2003 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Демуш Є.М. на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 3-2446, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що належала померлій [INFO] [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» м. Дніпропетровська 22.11.1999 року, розпорядження № 1856-99, зареєстрованого в Дніпропетровському інвентар бюро за № 512п-1518-383 (а.с. 13). Крім того, право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Демуш Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2446, було зареєстровано на ім`я [PERSON] Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», на підтвердження чого 29 січня 2004 року надано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2693161, номер запису - 1518-383 в книзі - 512п (а.с. 14). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 269204459 від 05 серпня 2021 року вбачається, що у реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] 1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності від 22 листопада 1999 року, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне»; [PERSON] 2/3 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15 жовтня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2446, а також на підставі свідоцтва про право власності від 22 листопада 1999 року, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» (а.с. 22-23). [PERSON] зверталась до ліквідатора КЖЕП «Південне» з заявою від 14 липня 2021 року, в якій просила внести виправлення у свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , а саме змінити зазначення співвласника майна російською мовою « [PERSON] » та вказати українською мовою « [PERSON] » (а.с. 19). Однак, ліквідатором КЖЕП «Південне» Левченко В.В. листом від 15 липня 2021 року було повідомлено про те, що у зв`язку з тим, що КЖЕП «Південне» Дніпропетровської міської ради визнано банкрутом, відсутній житловий фонд, відсутні спеціалісти, до повноважень ліквідатора у справі про банкрутство не входить внесення будь-яких змін та виправлень у документи, видані раніше КЖЕП «Південне», тому у ліквідатора немає можливості та повноважень внести виправлення у свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] (а.с. 20). У зв`язку\~з цим,\~через розбіжності\~у написанні\~прізвища заявника\~у документах\~у серпні\~2021\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~заявою встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» м. Дніпропетровська 22 листопада 1999 року, згідно з розпорядженням № 1856-99, зареєстрованого в МБТІ у реєстровій книзі за № 512п-1518-383; свідоцтва про право на спадщину за законом ВАР № 404445, реєстровий № 3-2446, посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15 жовтня 2003 року; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ДМБТІ» за № 2693161 від 29 січня 2004 року, номер запису 1518-383 в книзі 512п, щодо реєстрації права власності на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Так, судом встановлено, що 24 червня 1997 року Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області заявнику у зв`язку з обміном було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , що підтверджується відповіддю Чечелівського районного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 1215-907/1215-21 від 29 липня 2021 року (а.с. 21). Однак, разом з цим вбачається, що вказаний паспорт був виданий заявнику із зазначенням її прізвища не як « [PERSON] », а як « [PERSON] » (а.с. 10). При цьому, зазначені у даному паспорті серії [NUMBER] ім`я, по батькові, дата, місяць, рік та місце народження співпадають з іменем, по батькові, датою, місяцем, роком та місцем народження заявника [PERSON] . З вищевказаної відповіді також вбачається, що 14 квітня 2011 року у зв`язку з уточненням прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » Красногвардійським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області заявнику було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Отже, судом встановлено, що у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 15 жовтня 2003 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Демуш Є.М., зареєстрованому в реєстрі за № 3-2446, а також у Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2693161, виданому 29 січня 2004 року Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», містяться розбіжності з іншими документами у написанні прізвища заявника [PERSON] , а саме: « [PERSON] » і « [PERSON] », та крім того, у Свідоцтві про право власності на житло від 22 листопада 1999 року, виданому Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 1856-99 прізвище, ім`я, по батькові власників житла заповнено російською мовою, в тому числі і прізвище заявника [PERSON] заповнено російською мовою як « [PERSON] ». У частині 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядає суд. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 листопада 1999 року Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 1856-99, а також свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 жовтня 2003 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Демуш Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2446, доводиться наступними доказами: - паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 14 квітня 2011 року Красногвардійським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в якому прізвище заявника [PERSON] зазначено\~саме як\~« [PERSON] » (а.с. 11); - карткою платника податків, виданою 22 лютого 2018 року Державною податковою інспекцією у Чечелівському районі м. Дніпро Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій прізвище заявника [PERSON] зазначено саме як « [PERSON] », реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с. 12); - свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим повторно Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 09 липня 2021 року, в якому зазначено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що 30 червня 1998 року складено відповідний актовий запис № 227, після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоюється прізвище: йому - « [PERSON] », їй « [PERSON] » (а.с. 17); - свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 05 травня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська, з якого вбачається, що 05 травня 2000 року між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 159, прізвища після одруження: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с. 18). Встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 листопада 1999 року Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 1856-99, а також свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 жовтня 2003 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Демуш Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2446, необхідно заявнику для реалізації її прав на розпорядження своїм нерухомим майном 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оскільки від встановлення фактів, які заявник просить встановити у заяві, залежить можливість реалізації заявником її прав як власника частини нерухомого майна, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 листопада 1999 року Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 1856-99, на квартиру [ADDRESS] , а також факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 жовтня 2003 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Демуш Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2446, а тому вимоги заяви [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Разом з цим, не підлягають задоволенню вимоги заяви [PERSON] щодо встановлення факту належності їй витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ДМБТІ» за № 2693161 від 29 січня 2004 року, номер запису 1518-383 в книзі 512п, оскільки витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно не є правовстановлюючим документом, а лише підтверджує факт державної реєстрації права власності на підставі правовстановлюючого документу, яким в даному випадку виступає свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 15 жовтня 2003 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Демуш Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2446, факт належності якого заявнику вже встановлений судом. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що вимоги заяви [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного, та

Outcome: partial