Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

у січні 2015 року позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої вимоги обґрунтував тим, що 03березня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, в тому числі і за укладеним 15 листопада 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк»(після зміни назви ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем кредитним договором №424-27/11-2005А. Відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу під 12 % річних кредит в сумі 9 207,00 доларів США строком з 15 листопада 2005 року по 15 листопада 2010 року, а останній зобов'язався повернути наданий кредит в повному обсязі та сплатити за користування кредитом нараховані і комісії. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, просив стягнути з нього суму боргу за кредитним договором станом на 17 листопада 2014 року в розмірі 71 420,87 грн., з яких 39 109,65 грн. - тіло кредиту; 32 311,22 грн. - відсотки, та судові витрати. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни назви ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем 15 листопада 2005 року було укладено кредитний договір № 424-27/11-2005А, відповідно до умов якого банк надав відповідачу під 12 % річних кредит в сумі 9 207,00 доларів США строком з 15 листопада 2005 року по 15 листопада 2010 року, а останній зобов'язався повернути наданий кредит в повному обсязі та сплатити за користування кредитом нараховані і комісії (а.с. 5-11). В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав кредит [PERSON] у розмірі, встановленому договором (а.с. 12). В той же час, в ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання (а.с. 15). Згідно з ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Оскільки відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором №424-27/11-2005А від 15 листопада 2005 року, станом на17 листопада 2014 року за останнім рахується заборгованість по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування в розмірі 71 420,87 грн., з яких 39 109,65 грн. - тіло кредиту; 32 311,22 грн. - відсотки. Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 03березня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, в тому числі і за укладеним 15 листопада 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни назви ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем [PERSON] кредитним договором № 424-27/11-2005А(а.с. 16-18). Враховуючи викладене, беручи до уваги всі надані суду докази в їх сукупності, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» є обґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, вимоги позивача доведені належними доказами, а тому підлягають задоволенню, оскільки на день розгляду справи суду не надано доказів з боку відповідача як того вимагає ст. 60 ЦПК України про погашення заборгованості за договором кредиту. Згідно з ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, понесені ним при зверненні до суду. На підставі ст. ст. 6, 15, 16, 524‚ 526, 533, 627, 638, 1049, 1054, 1056 ЦК України та

Outcome: approved