Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство «Домінанта»(далі ТДВ «СК «Домінанта») про зміну формулювання причин звільнення, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з 13.11.2012року працював на посаді директора Херсонської дирекції ТДВ «СТ «Домінанта». За час перебування на посаді не мав жодного дисциплінарного стягнення, проявив себе як відповідальний, порядний та компетентний працівник. 27.11.2015 року подав на ім`я виконуючого обов`язки директора ТДВ «СК «Домінанта» [PERSON] заяву про звільнення з посади за власним бажанням з 30.11.2015року згідно зі ст.38 КЗпП України. Однак, 16.12.2015року наказом №267-к був звільнений з посади за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, згідно п.1 ст.41 КЗпП України Вважає звільнення з формулюванням «за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, згідно п.1 ст.41КЗпП України» незаконним, таким що порушує його трудові права, гарантовані Конституцією України, оскільки відповідачем не була дотримана процедура притягнення його до відповідальності, не було встановлено, в яких саме його діях (бездіяльності) було допущено грубе порушення трудових обов`язки та не встановлено на підставі чого відповідач прийшов до висновку про звільнення за п.1 ст.41 КЗпП України. В порушення вимог трудового законодавства відповідач не вимагав він нього письмові пояснення, не повідомляв, у яких саме його діях виразилося неодноразове грубе порушення трудової дисципліни, не встановив ступінь тяжкості вчиненого проступку та заподіяну шкоду, обставини, за яких ним нібито вчинено проступок, не врахував його попередню працю та відсутність дисциплінарних стягнення. Крім того, він не був ознайомлений із наказом від 16.12.2015року № 267-к про звільнення. Відповідно до ч.1 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що виключає можливість заробити собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Його бажання звільнитися з ТДВ «СК «Домінанта» було зумовлено можливістю отримати роботу на іншому підприємстві із значно вищою заробітною платою та перспективою кар`єрного росту, що є важливим для нього, оскільки він має на утримання дружину та двоє малолітніх дітей. Таким чином, звільнення повинно було відбутися на підставі його заяви про звільнення за власним бажанням з 30.11.2015року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 235 КЗпП України порушенні трудові права підлягають поновленню, шляхом зміни формулювання причини звільнення «за неодноразове грубе порушення трудових обов`язків за п.1 ст.41 КЗпП України» на звільнення за власним бажанням за ч. 1 ст.38 КЗпП України». Обов`язок роботодавця відшкодувати працівнику моральну шкоду, завдану внаслідок порушення законних прав останнього, що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя, закріплений ст.237? КЗпП України. Винними діями відповідача, йому завдано моральну шкоду, яка він оцінює в 10\~000,00грн. та пов`язує з порушенням права на працю, зокрема, внаслідок звільнення він зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що повинен належно утримувати родину, але не має змоги, оскільки був звільнений за негативними мотивами, змушений був виправдовуватися перед оточуючими за підставу свого звільнення. Хвилювання та думки про те, як відновити свої порушенні права тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що негативно вплинуло на відносини в сім`ї, погіршився стан його здоров`я, він змушений звертатися за медичною допомогу та отримував лікування, З огляду на викладене позивач з урахуванням збільшених в ході судового розгляду справи позовних вимог просив: визнати формулювання причини звільнення [PERSON] з посади директора Херсонської Дирекції Товариства з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта» на підставі п.1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків незаконним та таким, що не відповідає законодавству України про працю; зобов`язати Товариство з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта»; змінити формулювання причин його звільнення в трудовій книжці із п. 1 ст.41 КЗпП України на звільнення за власним бажанням за ч.1 ст.38 КЗпП України із внесенням відповідного запису до трудової книжки; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта» на його користь відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 10\~000,00грн, а також витрати на правову допомогу в сумі 2000,00грн, та судовий збір в сумі 552,00грн. Ухвалою суду від 06.09.2018року прийнято до розгляду дану цивільну справу, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 07.02.2019року справа призначена до розгляду з викликом сторін Представник ТДВ. «СК «Домінанта» за дорученням [PERSON] позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення проти позову, зазначивши, що у відповідача були відсутні підстави для звільнення позивача з посади з 30.11.2015року, оскільки після отримання товариством 02.12.2015року заяви [PERSON] від 27.11.2015року про звільнення з посади, виконуючим обов`язки директора ТДВ «СТ «Домінанта» [PERSON] була накладена резолюцію про двотижневе відпрацювання, за період якого необхідно передати товаро - матеріальні цінності і оборотні засоби. 27.11.2015року від заступника директора з адміністративних питань ТДВ «СТ «Домінанта» [PERSON] і начальника служби безпеки [PERSON] надійшла службова записка, відповідно до якої вони, 04.11.2015року прибули до Херсонської дирекції ТДВ «СТ «Домінанта» з метою перевірки її діяльності. Після спілкування з [PERSON] ними прийнято рішення про проведення інвентаризації наявності договорів страхування. В ході проведення інвентаризації директор Херсонської дирекції [PERSON] повідомив, що 377 полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів(далі Поліси ОСЦПВ), продані, але страхові платежі по ним не сплачені, грошові кошти знаходяться в нього . В результаті спілкування були складені інвентаризаційні відомості по бланкам договорів добровільного страхування, по основним засобам і, по бланкам Полісів ОСЦПВ, в яких позивач особисто зазначив продані банки «1», а напроти інших вказав своє прізвище та підпис, чим підтвердив, що зазначені поліси знаходяться в нього і, пообіцяв, що протягом 3-4 днів страхові платежі за продані бланки Полісів ОСЦПВ надійдуть на поточні рахунки товариства. Відповідно до п. 2.11 Положення про Херсонську Дирекцію ТДВ «СТ «Домінанта» директор не має права приймати грошові кошти від страхувальників. Згідно зі пунктом 6.2 Положення про Херсонську дирекцію ТДВ «СТ «Домінанта» директор дирекції приймається та звільняється з роботи наказом директора товариства. Директор дирекції несе персональну відповідальність за неналежну організацію роботи дирекції і за результатами такої роботи. Рішення органів управління товариства, а також накази(розпорядження, інші локальні акти) директора товариства є обов`язковими для виконання директором дирекції. . По закінченню двох тижнів на поточні рахунки товариства надійшло за проданими Херсонською дирекцією полісами ОСЦПВ близько 17\~000,00грн. Таким чином [PERSON] не виконав свою обіцянку щодо повернення всіх сум за договорами страхування. 25.11.2015року, [PERSON] і [PERSON] знову прибули до Херсонської дільниці і передали [PERSON] під підпис накази за №2411-01, №2411-02 від 24 11.2015року, відповідно до яких позивач повинен був зібрати в офісі дирекції бланки полісів ОСЦПВ і бланки з інших видів страхування і передати їх [PERSON] , а також зобов`язаний був передати [PERSON] основні засоби. Проте, позивач проігнорував вимоги наказів, зчинив сварку, декілька раз ініціював бійку, поводився зухвало, і заявив, що він не отримував від товариства бланки договорів за актом прийому передачі, після чого покинув приміщення офісу з ключами та пакетом, в якому могли знаходитись бланки договорів і грошові кошти, пізніше направив до офісу свого адвоката [PERSON] Д.В. З огляду на те, що склалося і, з метою збереження майна, що знаходиться в офісі Херсонської дирекції було прийнято рішення відправити все майно в м. Київ. В присутності адвоката позивача [PERSON] , було складено відповідний акт прийому передачі. На даний момент, згідно акту звірки залишків бланків від 27.11.2015року у [PERSON] знаходяться бланки полісів страхування по обов`язкових та добровільних видів страхування в кількості 1598 штук, та основні засоби в кількості 16 одиниць. 26.11.2015року товариством направлено на адресу позивача телеграму № [NUMBER] , в якій було наголошено про невиконання ним вимог наказів №№2411-01, 2411-02 від 24.11.2015року та вимагалось від нього з`явитися до головного офісу ТДВ «СТ «Домінанта» 30.11.2015року для передачі основних засобів та бланків договорів страхування, проте [PERSON] за повідомлення про отримання телеграми не з`явився. 02.12.2015року листом за вих. №3930 позивачу повідомлено про скасування йому довіреності та повторно вимагалося негайно передати основні засоби та поліси страхування. Вказаний лист [PERSON] отримав 10.12.2015року, що підтверджується поштовим відправленням. Окрім того, за наявної у відповідача на даний момент інформації по Полісам АЕ № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] відбулися дорожньо-транспортні пригоди і потерпілі звернулися до товариства з повідомлення про це. За полісом АЕ № 4649946 Господарським судом м. Києва прийнято рішення про стягнення з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» в порядку регресу 17\~763,97грн. Таким чином, товариство має відшкодувати збитки потерпілих, що свідчить про спричинення шкоди товариству. Оскільки, позивач не виконав пряму вказівку директора товариства, а саме, вимоги наказів №2411-01, №2411-02 від 24.11.2015року, з якими був належним чином ознайомлений і до яких не надав жодних зауважень щодо не можливості їх виконання або щодо продовження строку виконання, проігнорував телеграму від 26.11.2015року, лист від 02.12.2015року, тому було прийнято рішення про звільнення позивача за одноразове грубе порушення трудових обов`язків. згідно п.1 ст.41 КЗпП України. Таким чином, вимоги позивача про зміну формулювання причин звільнення з роботи є безпідставними та не підлягають задоволенню. Не підлягають задоволення вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідач на законних підставах звільнив позивача, а позивачем не дотримано вимог щодо обґрунтування своїх вимог конкретними доказами. Відтак, позивач не має правових підстав для стягнення витрат на правову допомогу. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягають з підстав, зазначених в позові. В судове засідання представники відповідача не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомленні в порядку визначеному законом. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, враховуючи їх належне повідомлення про дату, час і місце судового засідання та подані заяви. Суд дослідивши обставини справи, надані докази, установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що виключає можливість заробити собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно зі статтею 5? КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території Україні правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Згідно зі пунктом першим частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках, одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками. Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Товариства з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта» за №0810-01-К від 08.10.2012року [PERSON] був прийнятий на посаду директора Херсонської Дирекції ТДВ «СТ «Домінанта» за сумісництвом з 08.10.2012 року з випробувальним терміном 3 місяці (а.с.75 т.1 ). Наказом Товариства з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта №2802-35-к від 28.02.2013 року [PERSON] прийнятий з 01.03.2013року на посаду директора Херсонської дирекції, з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.76 т.1). 27.11.2015року [PERSON] подав на ім`я виконуючого обов`язки директора ТДВ «СТ «Домінанта» заяву про звільнення з посади за власним бажанням з 30.11.2015року. Виконуючим обов`язки директора ТДВ «СТ «Домінанта» [PERSON] погоджено звільнення з відпрацюванням двох тижнів, протягом яких необхідно передати всі товаро - матеріальні цінності (а.с.77т.1). Наказом № 267-к від 16.12.2015року [PERSON] звільнений з посади за одноразове грубе порушення трудових обов`язків згідно п.1 ст. 41 КЗпП України(а.с.20 т.2). Підставою для звільнення за п. 1 ст.41 КЗпП України зазначено невиконання [PERSON] умов наказів №2422-01, №2411-02 від 24.11.2015 року. Відповідно до службової записки від 27.11.2017 року заступника директора з адміністративних питань ТДВ «СТ «Домінанта» [PERSON] , начальника служби безпеки товариства [PERSON] ними 04.11.2015року здійснено виїзд до Херсонської дирекції ТДВ «СТ «Домінанта» з метою перевірки її діяльності. Після спілкування з [PERSON] було прийнято рішення про проведення інвентаризації наявності договорів страхування. В ході інвентаризації директор Херсонської дирекції [PERSON] повідомив, що 377 Полісів ОСЦПВ продані, але страхові платежі не сплачені, грошові кошти знаходяться у нього. Внаслідок спілкування були складені інвентаризаційні відомості за бланками договорів добровільного страхування, за основними засобами і, за бланками Полісів ОСЦПВ, в яких позивач особисто зазначив продані бланки «1», а проти інших вказав своє прізвище та підпис, чим підтвердив, що зазначені поліси знаходяться в нього та пообіцяв, що протягом 3-4 днів страхові платежі за продані бланки полісів ОСЦПВ надійдуть на рахунки товариства. По закінченню двох тижнів на рахунок товариства надішли грошові кошти в сумі 17\~000,00грн., тобто [PERSON] не виконав свою обіцянку. 25.11.2015року вони знову приїхали до Херсонської дирекції та ознайомили директора [PERSON] під підпис із наказаним виконуючого обов`язки директора ТДВ «СТ «Домінанта» за №2411-01, №2411-02 від 24.11.2015року. На виконання даних наказів [PERSON] повинен був зібрати в офісі дирекції всі бланки полісів ОСЦПВ, бланки по іншим видам страхування, а також всі оборотні засоби, і передати їх заступнику директора [PERSON] [PERSON] вимоги даних наказів не виконав, посилався на те, що бланки договорів(полісів) не отримував від товариства за актом прийому-передачі, поводив себе зухвало, декілька разів ініціював бійку, на зауваження не реагував, потім покинув приміщення офісу з ключами та пакетом, в якому ймовірно могли знаходитись бланки договорів і грошові кошти. Після чого вони викликали працівників поліції і написали відповідну заяву. Пізніше до офісу прийшов адвокат Костеннікова А.В, якому вони пояснили ситуацію і прийняли рішення відправити все майно в м. Київ, що ними було зроблено в присутності адвоката [PERSON] , який підписав акт прийому-передачі майна, що знаходилося в офісі Херсонської дирекції. На даний час за актом звірки залишків бланків і основних засобів від 27.11.2015року у [PERSON] знаходяться бланки полісів по обов`язковим і добровільним видам страхування в кількості 1\~598штук, і основні засоби в кількості 16 одиниць(а.с.78-96 т.1). Відповідно до наказів виконуючого обов`язки директора ТДВ «СТ «Домінанта» Гордієнка В.Г. за № 2411-01, №2411-02 від 24.11.2015року директору Херсонської Дирекції Костеннікову [PERSON] до 25.11.2015року необхідно зібрати в офісі Регіональної дирекції бланки ОСЦПВ та бланки по іншим видам страхування та передати заступнику директора з адміністративних питань Чередниченку А.В., а також передати основні засоби на зберігання відповідальній особі [PERSON] . З даними наказами [PERSON] був ознайомлений 25.11.2015року, що підтверджується його підписом (а.с.97-98). За актом прийому - передачі від 25.11.2015 року [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] директора Херсонської дільниці ТДВ «СТ «Домінанта» передав, а заступник директора з адміністративних питань ТДВ «СТ «Домінанта» Чередниченко А.В. прийняв основні засоби та бланки добровільного страхування, які на час передачі знаходилися в офісі Херсонської дирекції (а.с.99-100). Актом звірки залишків бланків договорі страхування від 27.11.2015року складеним одноособово, начальником Відділу обліку договорів та звітності ТДВ «СТ «Домінанта» [PERSON] за результатами проведення звірки бланків договорів страхування, що були передані (не були повернуті) на день звірки за [PERSON] рахуються в його провадження бланків договорів страхування у загальній кількості 1598 шт. (а.с.166-204 т.1). За актом № 01-03/х звірки залишків основних засобів від 27.11.2015року складеним одноособово заступником директора з адміністративних питань ТДВ «СТ «Домінанта» [PERSON] за результатами звірки основних засобів, що були передані та рахуються (не були повернуті) на день звірки за директором Херсонської дільниці [PERSON] рахуються (знаходяться в його користуванні) основні засоби в кількості 16 одиниць(а.с.205-206 т.1). 26.11.2015року товариством направлено на адресу позивача телеграму № [NUMBER] , в якій було наголошено про невиконання ним вимог наказів №№2411-01, 2411-02 від 24.11.2015року та вимагалось від нього з`явитися до головного офісу ТДВ «СТ «Домінанта» 30.11.2015року для передачі основних засобів та бланків договорів страхування, проте [PERSON] за повідомлення про отримання телеграми не з`явився(а.с.215-216 т.1). 02.12.2015року листом за вих..№3930 позивачу повідомлено про скасування йому довіреності та повторно вимагалося негайно передати основні засоби та поліси страхування. Вказаний лист [PERSON] отримав 10.12.2015року, що підтверджується поштовим відправленням(а.с.217-219 т.1). Як, роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови №9 від 06.11.1992 року ( з послідуючими змінами №4 від 01.04.1994року, №18 від\~26.10.1995 року, № 15 від 25.05.1998 року) «Про практику розгляду судами трудових спорів» вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним завдано(могло бути завдана) шкоду. Встановленими матеріалами справи підтверджено, що наказами за №2411-01,№2141-02 від 24.11.2015 року позивача зобов`язано зібрати в офісі Регіональної дільниці та передати відповідальній особі товариства 25.11.2017 року бланки ОСЦПВ, бланки по іншим видам страхування та основні засоби. З даними наказами представники товариства ознайомили Костеннікова\~ [PERSON] .В 25.11.2017 року, в ході виконання наказів, між ними виникла конфліктна ситуація, внаслідок якої позивач у зв`язку з погіршенням здоров`я потребував медичної допомоги, а представники товариства звернулися із заявою до поліції і вивезли все майно, що знаходилося в офісі Херсонської дирекції до м. Києва. Враховуючи викладене, суд вважає, що службова записка від 27.11.2017року заступника директора з адміністративних питань ТДВ «СТ «Домінанта» [PERSON] і начальника служби безпеки товариства [PERSON] , акт звірки залишків оборотних засобів від 27.11.2017 року складений одноособово заступником директора з адміністративних питань товариства [PERSON] ,, акт звірки бланків договорів страхування від 27.11.2015року складений одноособово, начальником Відділу обліку договорів та звітності ТДВ «СТ «Домінанта» [PERSON] не містять даних про одноразове грубе порушення позивачем трудових обов`язків, а містить лише фіксацію загальних недоліків та порушень в організації роботи і, не можуть бути належним та допустимим доказом правомірності звільнення позивача за п. 1 ст.41 КЗпП України. Службове розслідування за обставинами зазначеними в службовій розписці товариством не проводилося, пояснення щодо цих обставин у [PERSON] не відбиралося, в ході звірки не досліджувалися документи(бланки), що знаходилися у агентів з розповсюдження бланків страхування на підставі агентських договорів, укладених між агентами та директором Херсонської дирекції [PERSON] , які в обов`язковому порядку передавалися в головний офіс в електронному вигляді і, зберігалися в комп`ютерній базі Херсонської дирекції, вилученої представниками товариства за актом прийому передачі від 25.11.2017року. На виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 07.02.2018року про витребування з ТДВ «СТ «Домінанта» цих документів товариством повідомлено, що агентські договори та акти прийомупередачі агентам бланків страхування в товаристві відсутні, оскільки саме до повноважень директора Херсонської дирекції належало укладення агентських договорів з агентами без погодження з директором товариства, тому саме [PERSON] несе персональну відповідальність. Однак належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у товариства таких договорів, чи неможливості встановлення агентів, які здійснювали та здійснюють їх розповсюдження відповідачем до суду не надано. Не надано суду також безспірних доказів на підтвердження шкоди завданої діями позивача та наявність причинного зв`язку між невиконанням позивачем трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. З урахуванням вимог трудового законодавства щодо справ, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю, суд дійшов висновку, що звільнення позивача з підстав одноразового грубого порушення трудових обов`язків проведено на припущеннях, тому не може визнаватися законним. Відповідно до ч. 3 ст.235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Оскільки, позивач не бажає продовжувати трудові відносини з відповідачем, суд вважає вимоги позивача, щодо зміна формулювання підстав звільнення такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку з цим підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання ТДВ «СТ «Домінанта» змінити формулювання причин звільнення в трудовій книжці позивача із п.1 ст.41 КЗпП України на п.1 ст.38 КЗпП України, що узгоджується з пунктами 2.6, 2.8 Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, в редакції наказу Мінпраці та соцполітики №259/34/5 від 08.06.2010 року у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією,якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування моральної шкоди на підставі ст.237 ? КЗпП України є наявність порушення прав працівника в сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Із матеріалів справи вбачається, що негативні наслідки в житті позивач пов`язує з незаконним звільненням з п.1 ст. 41 КЗпП України, однак належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, з якими пов`язує спричинену моральну шкоді не надав, що відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України є його обов`язком. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 552,00 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., що підтверджено договором, та розрахунком витраченого робочого часу (а.с.13 т1, а.с.21-22 т.2). На підставі викладеного, ст.43 Конституції України, ст.ст.5?, 21, 41, 141,235, 237? КЗпП України,

Outcome: partial