Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

У січні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона та відповідач [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано 23 березня 2016 року. Позивач стверджувала, що з січня 2014 року вона здійснює догляд за дітьми сама, проживають окремо, спільний побут та господарство з [PERSON] не ведуть, діти залишились проживати з нею та перебувають на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. [PERSON] повідомила, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоров'я та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати свою неповнолітніх дітей. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], у розмірі 50% з усіх видів доходів, щомісячно, до досягнення ними повноліття та стягнути на її користь з [PERSON] [INFO] на її утримання щомісячно 2 000 грн. 00 коп. (дві тисячі гривень) до досягнення дочкою [PERSON] [INFO] та сином [PERSON] [INFO], повноліття. В судове засідання позивач з'явилася, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи судом належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі. За таких обставин та за відсутності заперечень, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, з 23 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час неповнолітня дочка [PERSON] та син [PERSON] та перебувають на її утриманні. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити частково та стягнути з [PERSON] [INFO], уродженця Львівська область, Радехівський район село Барилів та проживаючого [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], проживаючої за адресою: [ADDRESS] щомісячно аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.01. 2017 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 640 гривень 00 копійок в дохід держави. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вище наведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: partial