Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У серпні 2016 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів звернулася [PERSON], заінтересована особа: Держземагенство у Кременчуцькому районі Полтавської області. В своїй заяві [PERSON] вказувала, що на підставі рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради народних депутатів № 4 від 29.04.1999 року, 20 липня 1999 року [PERSON] видано Державний акт на право власності на землю, яка розташована на території с. Кривуші Піщанської сільської ради, який зареєстрований у Книзі записів Державний актів на право приватної власності на землю за номером 802. У Державному акті на право приватної власності на землю № 802 від 20 липня 1999 року допущена описка, а саме не вірно вказано по-батькові [PERSON] замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]», що не відповідає паспортним даним. При цьому, при державний реєстрації Державного акта на право приватної власності на землю у 2015 році, по-батькові [PERSON] внесено вірно «[PERSON]». У рішенні Піщанської сільської ради народних депутатів Кременчуцького району Полтавської області № 4 від 29 квітня 1999 року, взагалі відсутнє по-батькові [PERSON] Тобто описка міститься лише у Державному акті на право приватної власності на землю, що фактично позбавляє [PERSON] її права на складання заповіту. Згідно відповіді Держземагенство у Кременчуцькому районі Полтавської області внести зміни до Державного акту на право приватної власності на землю № 802 від 20 липня 1999 року не можливо. Користуючись вказаною земельною ділянкою, [PERSON] раніше не придавала особливого значення допущеній помилці. Але на даний час постало питання про оформлення заповіту, яке не можливо вирішити без встановлення факту належності їй вказаного державного акту на право приватної власності на землю. Отримати новий державний акт замість вищевказаного неможливо у зв'язку зі змінами у законодавстві. Факт належності заявнику вказаного державного акту підтверджується ідентичністю її прізвища та імені, а невеликі розбіжності у написанні по-батькові сталися скоріше за все внаслідок вільного трактування його написання співробітниками реєструючих органів. На підставі викладеного, [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право власності на землю, яка розташована на території с. Кривуші Піщанської сільської ради, який зареєстрований у Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за номером 802. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи Держземагенства у Кременчуцькому районі Полтавської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Просив винести рішення на розсуд суду. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: На підставі рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради народних депутатів № 4 від 29.04.1999 року, 20 липня 1999 року [PERSON] видано Державний акт на право власності на землю, яка розташована на території с. Кривуші Піщанської сільської ради, який зареєстрований у Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за номером 802. У Державному акті на право приватної власності на землю № 802 від 20 липня 1999 року допущена описка, а саме не вірно вказано по-батькові [PERSON] замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]», що не відповідає паспортним даним. При цьому, при державний реєстрації Державного акта на право приватної власності на землю у 2015 році, по-батькові [PERSON] внесено вірно «[PERSON]». Як вбачається з матеріалів справи, описка міститься лише у Державному акті на право приватної власності на землю, що фактично позбавляє [PERSON] її права на складання заповіту. Згідно відповіді Держземагенство у Кременчуцькому районі Полтавської області внести зміни до Державного акту на право приватної власності на землю № 802 від 20 липня 1999 року не можливо. У [PERSON] на даний час постало питання про оформлення заповіту, яке не можливо вирішити без встановлення факту належності їй вказаного державного акту на право приватної власності на землю. Отримати новий державний акт замість вищевказаного неможливо у зв'язку зі змінами у законодавстві. Факт належності заявнику вказаного державного акту підтверджується ідентичністю її прізвища та імені, а невеликі розбіжності у написанні по-батькові сталися внаслідок вільного трактування його написання співробітниками реєструючих органів. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю породжує юридичні наслідки, не пов'язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів слід задовольнити.

Outcome: approved