Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 31 січня 2017 року між ним та відповідачем був укладений договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу. За умовами договору банком був встановлений кредит в розмірі 1500 грн. Відповідач зобов`язувався використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тобто, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором, позивачем на адресу відповідача була направлена відповідна вимога, яка залишена без виконання. Залишок суми заборгованості, що виникла з Договору і підлягає стягненню з відповідача складає 6085,19 грн. У добровільному порядку відповідач кошти не повернув. Тому просив суд стягнути з [PERSON] суму позики в розмірі 6085,19 грн., яка складається з: 2393,70 грн. - заборгованість по основному боргу; 1496,49 грн. - заборгованість по сплаті процентів та комісії за користування кредитом; 6,00 грн. - комісія; 816,69 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 534,27 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 192,02 грн. - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 122,65 грн. - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам; 303,27 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 220,10 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми процентів за користування кредитом, а також просив стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2270,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві просив про слухання справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У судове засідання відповідач не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову,обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При розгляді справи судом встановлено, що 31 січня 2017 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу. Згідно п. 3.1. шляхом підписання цієї Заяви про приєднання, до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. За умовами п. 3.4. Заяви про приєднання, Банк, на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом. Згідно п.п 3.4.1. Клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Пенсійний» в т.ч. «Арсенал», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Банк надає Клієнту Платіжну картку типу Mastercard Debit Standard 0 грн. та персональний ідентифікаційний код (надалі - ПІН-код). В своїй Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви на приєднання, Клієнт просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Банк встановив Клієнту Кредит у сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. Згідно пункту 6.5.1 процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 27 (двадцять сім) процентів річних за користування кредитними коштами. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 19 липня 2021 року виникла заборгованість у загальному розмірі 6085,19 грн., яка складається з: 2393,70 грн. - заборгованість по основному боргу; 1496,49 грн. - заборгованість по сплаті процентів та комісії за користування кредитом; 6,00 грн. - комісія; 816,69 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 534,27 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 192,02 грн. - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 122,65 грн. - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам; 303,27 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 220,10 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми процентів за користування кредитом. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги про стягнення суми кредитної заборгованості, підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 2270,00 грн. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 549, 551, 625, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved