Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

У серпні\~2018\~року [PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом,\~у якому\~просила розірвати\~шлюб між\~нею і\~[PERSON],\~зареєстрований 09 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~34. В обґрунтування позову зазначала, що з 09 квітня 2013 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від цього шлюбу дітей вони не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З середини 2015 року подружніх відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їхній шлюб носить формальний характер, подальше його збереження суперечить її інтересам. Примирення між ними є неможливим. Добровільно розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечував. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 09 квітня 2013 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~34. Дітей від цього шлюбу вони не мають. Суд встановив, що з середини 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спільну заяву про розірвання\~шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану вони не подавали. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved