Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У серпні 2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], виділивши їй земельну ділянку площею 352 кв.м, зафарбовану синім кольором на кадастровому плані земельної ділянки в Додатку № 2 до Висновку експертного будівельно - технічного дослідження від 15.11.2013 року № 152, залишивши в користуванні [PERSON] земельну ділянку площею 353 кв.м., зафарбовану білим кольором на кадастровому плані земельної ділянки, та виділити їй в натурі в окремий об'єкт нерухомого майна частину домоволодіння, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка складається з наступних приміщень у житловому будинку літ. «А-1»: сіней «V» площею 10,9 кв. м; кімнати 3-1 площею 15,5 кв. м. загальною площею 26,4 кв.м, та господарських споруд: вигрібної ями № 8, огорожі № 3,5,6, хвіртки № 7, які розташовані на земельній ділянці площею 352 кв.м., зафарбовану зафарбовану синім кольором на кадастровому плані земельної ділянки в Додатку № 2 до Висновку експертного будівельно - технічного дослідження від 15.11.2013 року № 152, припинивши при цьому на вказане майно право спільної часткової власності. На підтвердження своїх вимог вказувала, що їй на підставі Договору дарування від 13.05.2005 року належить 1/9 частини домоволодіння з частиною надвірних споруд за адресою [ADDRESS]. В її фактичному користуванні в житловому будинку літ. «А-1» перебуває наступне майно: сіни «V» площею 10,9 кв.м; кімната 3-1 площею 15, 5 кв. м. Площа по внутрішнім обмірам приміщень складає: 26,4 кв.м, вигрібна яма № 8, огорожу № 3,5,6, хвіртка № 7, що розташовані на земельній ділянці площею 352 кв.м. Власником іншої 1/18 частини цього домоволодіння є відповідачка [PERSON], в користуванні якої знаходиться в жит. буд. літ. А-1: коридор X пл. 5, 2 кв.м., кухня XI пл. 6,7 кв.м., приміщення IX пл. 7,8 кв.м., санвузол VIII пл. 4,5 кв.м., кімната 5-2 пл. 14,1 кв.м. заг. пл. 64,7 кв.м. та господарські будівлі погріб «г», вбиральня «К», фундамент № 9, що розташовані на земельній ділянці площею 353 кв.м. Позивач має намір приватизувати земельну ділянку, однак з відповідачем склалися недобросусідські відносини, що унеможливлює подальше спільне використання майна та поділ його в позасудовому порядку, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Відповідач по справі подала зустрічну позовну заяву, в якій просила визнати за нею право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], як на самостійний об'єкт власності, який складається: будинок літера а-1, кімната житлова 5-2 площею 14,1 кв.м., ХІ кухня площею 6,7 кв.м., ХІІ тамбур площею 2,1 кв.м., ІХ житлова кімната площею 7,8 кв.м., Х коридор площею 5,2 кв.м., VІІІ санвузол площею 4,5 кв.м., «К» вбиральня, «М» сарай, огорожа № 3, вигрібна яма № 8, оскільки нею були здійснені добудови, які відповідають ДБН: тамбур, сарай, кухня, коридор та приміщення житлової кімнати ХІ. Право спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], між нею та [PERSON] просила припинити. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов просила задовольнити. Заперечувала проти зустрічного позову в частині визнання права власності на вигрібну яму № 8. ЇЇ представник за довіреністю [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримував у повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечував у частині визнання за [PERSON] права власності на вигрібну яму № 8, оскільки відповідно до обох варіантів розподілу майна висновку експертного - технічного дослідження домоволодіння по [ADDRESS], вигрібна яма № 8 знаходиться на земельній ділянці, що буде належати [PERSON] До того ж, попередній власник частини домоволодіння відповідача відмовився від вигрібної ями № 8 на її користь. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Первісний позов просила задовольнити в повному обсязі, а вигрібну яму № 8 - залишити в спільному користуванні. Зустрічну позовну заяву просила задовольнити. Представник Приватного підприємства «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» Тукало В.І. не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник Октябрської районної в м. Полтаві ради Акатова А.Г. подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника ради, зазначивши, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/9 частин домоволодіння з частиною надвірних будівель і споруд за адресою: [ADDRESS], відповідно до Договору дарування від 13.05.2005 року. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано в КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 15.06.2005 року, реєстраційний номер 9877003. Іншими співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] були [PERSON], якому належали 2/6 частини домоволодіння, та [PERSON], якій належала 1/6 частина домоволодіння. Згідно з довідкою № 796/04-20, виданої Центральним відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції 16.05.2009 року, [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 235 від [INFO]. Після її смерті належна їй частина домоволодіння перейшла у власність [PERSON] Таким чином, частина домоволодіння, яка належить [PERSON], в цілому складається: в житловому будинку А1: тамбур «І» пл. 1,4 кв.м., 2-2 ванна пл. 3.4 кв.м., 2-3 кухня пл. 9,0 кв.м., 2-1 коридор пл. 6,3 кв.м., 2-4 кімната пл.. 17,5 кв.м., 2-5 кімната пл. 17.2 кв.м., 2-6 кімната пл. 11,9 кв.м., 2-7 коридор пл. 3.1 кв.м., 2-8 вбиральня пл. 1,0 кв.м. заг. пл. 70,8 кв.м. На сьогоднішній день ця частина домоволодіння виділена в окремий об'єкт нерухомого майна і має нову адресу: [ADDRESS]-а. Полтавська міська рада була власником 1/3 частини домоволодіння. Згідно з приміткою до Технічного паспорта, виготовленого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 19.06.2012 року, на вказану частину домоволодіння існує право власності, як на окремий об'єкт нерухомого майна, а саме: кв. № 4 за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «Багірова», згідно з договором купівлі - продажу від 30.04.2005 року є власником 1/18 частини домоволодіння та частини надвірних споруд. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано в ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 06.05.2009 року, реєстраційний номер 9877003. Таким чином, домоволодіння № 2 за адресою [ADDRESS] на сьогоднішній день є власністю двох осіб: позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Між позивачем та відповідачкою склався певний порядок користування домоволодінням та земельною ділянкою. Позивач користується наступними будівлями і спорудами, які складають самостійний об'єкт, а саме: у житловому будинку літ.«А-1» приміщення: сіни «V» площею 10,9 кв.м; кімната 3-1 площею 15, 5 кв. м., загальна площа яких складає 26,4 кв.м.; по інших будівлях відноситься вигрібна яма № 8, огорожа № 3,5,6, хвіртка № 7, Згідно з висновком № 152 експертного будівельно-технічного дослідження домоволодіння від 15.11.2013 року, виконаного судовим експертом [PERSON], позивач [PERSON] фактично користується наступними житловими будівлями та спорудами в домоволодінні, яке розташоване по [ADDRESS]: в житловому будинку літ. «А-1» сіни «V» площею 10,90 кв.м., кімнатою 3-1 площею 15,50 кв.м., занальною площею 24,60 кв.м., огорожею № 5, огорожею № 6, Хвірткою № 7, ямою вигрібною № 8. У дослідній частині даного будівельно-технічного дослідження запропоновано два варіанти виділу 1/9 частини домоволодіння (житловий будинок та земельну ділнку) по [ADDRESS] в окремий об'єкт нерухомого майна. Згідно з Варіантом № 1 та кресленням Додатку № 2 надається план розподілу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] пропонується виділити наступні будівлі та споруди, а саме: в житловому будинку літ. «А-1», приміщення: сіни «V» площею 10,9 кв.м; кімнату 3-1 площею 15, 5 кв. м., загальною площею 26,4 кв.м (10.9+15.5), огорожу № 3, 5, 6, хвіртку № 7, яму вигрібну № 8. Розмір земельної ділянки, що пропонується закріпити за новоствореним об'єктом, складає: 352 кв.м., та описується наступними межами: з боку земель міської ради (вул. Красіна) довжина межової лінії складає: 10.99 м.; з боку земельної ділянки співвласника домоволодіння довжина межової лінії складає: 19.50 м., 7.15 м., 6.00 м., 4.50 м., 6.00 м., 5.28 м., 5.63 м., 0.15 м., 0.85 м., 3.96 м., 4.50 м.; з боку земельної ділянки [ADDRESS] довжина межової лінії складає: 4.11 м., 3.10 м.; з боку земельної ділянки [ADDRESS] довжина межової лінії складає: 1.98 м., 5.36 м., 14.26 м.; з боку земельної ділянки [ADDRESS] довжина межової лінії складає: 36.30 м. Згідно з Варіантом № 2 та кресленням Додатку № 3 надається план розподілу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] загальною площею 705 кв. м. на дві окремі земельні ділянки відповідно до фактичного користування між співвласниками. При цьому [PERSON] пропонується виділити наступні будівлі та споруди, а саме: в житловому будинку літ. «А-1», приміщення: сіни «V» площею 10,9 кв.м; кімнату 3-1 площею 15, 5 кв. м., загальною площею 26,4 кв.м (10.9+15.5), огорожу № 3, 5, 6, хвіртку № 7, яму вигрібну № 8. Розмір земельної ділянки, що пропонується закріпити за новоствореним об'єктом, складає: 352 кв.м., яка описується наступними межами: з боку земель міської ради (вул. Красіна) довжина межової лінії складає: 12.73 м.; з боку земельної ділянки співвласника домоволодіння довжина межової лінії складає: 11.24 м., 5.89 м., 9.30 м., 3.00 м., 4.50 м., 6.33 м., 2.49 м., 2.77 м., 5.63 м., 0.15 м., 0.85 м., 3.96 м., 4.50 м.; з боку земельної ділянки [ADDRESS] довжина межової лінії складає: 4.11 м., 3.10 м.; з боку земельної ділянки [ADDRESS] довжина межової лінії складає: 1.98 м., 5.36 м., 14.26 м.; з боку земельної ділянки [ADDRESS] довжина межової лінії складає: 36.30 м. Як видно з обох варіантів технічно можливого виділу 1/9 частини домоволодіння з об'єкту нерухомого майна, спірна вигрібна яма № 8 перебуває на території [PERSON] Спірна вигрібна яма була побудована колишнім власним [PERSON], від якої він відмовився на користь [PERSON], що підтверджується розпискою. Відповідно до Висновку № 137 експертного будівельно-технічного дослідження домоволодіння від 08.10.2013 року, виконаного судовим експертом [PERSON], [PERSON] було здійснене самочинне будівництво прибудови літ. «а7», в складі приміщеня ІХ площею 7.8 м.кв., коридору Х площею 5.2 м.кв., кухні ХІ площею 6.7 кв.м., тамбура літ. «а8», в складі приміщення тамбур ХІІ площею 2.10 кв.м., сарай літ. «М» в домоволодінні, яке розташоване по [ADDRESS], яке відповідає вимогам ДБК в частині об'ємно - планувального рішення та є об'єктами завершеного будівництва. Технічний стан - задовільний, але потребує ремонту. Ринкова вартість самобудови складає 152 189 грн. Відповідно до технічного паспорту від 01.10.2013 року та Додатку № 1 до висновку експертного будівель - технічного дослідження № 152 від 15.11.2013 року в фактичному користуванні [PERSON] перебуває: в буд. Літ. «А-1» кімната 5-2 заг. пл. 14, 1 кв.м., коридор Х пл. 5, 2 кв.м., кухня ХІ пл. 6,7 кв.м., приміщення ІХ пл. 7,8 кв.м., санвузол VІІІ пл. 4,5 кв.м., загальною площею 38.30 кв.м., тамбур ХІІ пл. 2,1 кв.м. по інших будівлях відноситься: погріб - «Г», вбиральня «К», сарай «М», вигрібна яма № 10, вигрібна яма № 8, тамбур «а8», прибудова «а7» , що розташовані на земельній ділянці площею 353 кв.м., яку на кадастровому плані земельної ділянки зафарбовано у зелений колір. Належна [PERSON] частина домоволодіння має окремий вихід та використовується як самостійний об'єкт нерухомого майна. Вказані земельні ділянки окремо виділені, площі загального користування відсутні. У добровільному порядку розподілити домоволодіння між співвласника не виявилося можливим, про що приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЗК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності Відповідно до ст. 364 ЦК України власник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Статтею 367 ЦК України передбачено право співвласників поділити в натурі між ними майно, що перебуває в спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Пункт 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» N 7 від 04.10.1991року передбачано, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виходячи з того, за висновком експертизи можливо розподілити домоволодіння з наданням кожному із співвласників самостійного виходу, те, що після розподілу земельної ділянки кожен з користувачів буде мати право на приватизацію виділеної у користування частини землі, суд вважає можливим виділити в окремий об'єкт нерухоме майно позивача з метою надання їй можливості отримати нову юридичну адресу. Власниками домоволодіння являються тільки позовач та відповідач, інші співвласники раніше були виділені із складу домоволодіння в окремі об'єкти власності з наданням іншої адреси. Таким чином, право спільної часткової власності згідно з п.2 ст. 367 ЦК України підлягає припиненню. Як було вже раніше встановлено судом, прибудова літ. «а7», в складі приміщеня ІХ площею 7.8 м.кв., коридору Х площею 5.2 м.кв., кухні ХІ площею 6.7 кв.м., тамбура літ. «а8», в складі приміщення тамбур ХІІ площею 2.10 кв.м., сарай літ. «М» в домоволодінні, яке розташоване по [ADDRESS] та побудоване [PERSON], є самовільно збудованими приміщеннями. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 28.01.2013 року N 24-150/0/4-13 суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Суд не повинен заміняти органи, які зобов'язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з'ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання. З відповіді Інспекції ДАБК у Полтавській області слідує, що дану прибудову необхідно ввести в експлуатацію у порядку, встановленому постановою КМУ № 461 від 13 квітня 2011 року. Даний порядок вимагає подачі правовстановлюючого документу, а тому в даному випадку прийняття прибудови в експлуатацію можливе лише після вирішення судом питання щодо визнання права власності на неї. Ч. 3 та 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За матеріалами інвентаризаційної справи домоволодіння за адресою: [ADDRESS] побудовано до 1917 року, в установленому порядку надана та перебуває в постійному користуванні земельна ділянка площею 1 129 кв.м., яка зареєсторована у відповідності до діючого на той час законодавства України згідно з рішенням ради трудящих № 182 від 04.04.1955 року, про що свідчить реєстровий напис БТІ на схематичному плані. Домоволодіння знахотися в межах генерального плану. Ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачно, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Нерухоме майно відповідає вимогам ДБН згідно з висновком експерта, земельна ділянка перебуває в постійному користуванні. Таким чином, визнання права власності та виділу в одну окрему одиницю жодних прав не порушує. Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. П. 5 ч. 1 ст. 19 цього Закону однією із підстав називає рішення судів, що набрали законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial