Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок за [ADDRESS]. З 02 вересня 2002 року її онука [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з іноземним громадянином [PERSON]. Оскільки відповідач є іноземним громадянином, то йому необхідна була реєстрація перебування на Україні, тому, за згодою позивача, у 2007 році його зареєстровано у вищевказаному будинку позивача. Однак, з моменту своєї реєстрації, а саме з 24 січня 2007 року, тобто вже більше семи років, [PERSON] у вказаному будинку не проживає. На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що відповідач повинен бути визнаний судом таким, що втратив право користування житловим будинком та знятий з реєстрації місця проживання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та надав аналогічні пояснення фабулі позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.08.2006 року (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 02 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно відмітки на звороті вищевказаного свідоцтва про шлюб, на підставі рішення Броварського міськрайонного суду київської області від 04 березня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається із довідки за № 878 від 23.07.2014 року, виданої виконавчим комітетом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, житловий будинок за [ADDRESS] належить [PERSON]. На даній житловій площі зареєстровані: [PERSON] - голова сім'ї, та [PERSON], колишній зять (а.с. 10). Згідно Акта від 30.07.2014 року, складеного депутатом Гоголівської сільської ради Толпекіної О.І., [PERSON] на даній площі по [ADDRESS], не проживає. Відповідно даних довідки адресно-довідкового відділу ГУ ДМС, УДМС України у м. Києві від 15.09.2014 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є онукою позивача по справі, пояснила, що її сестра [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Після їх одруження, бабуся, тобто позивач, зареєструвала у своєму будинку [PERSON], однак останній жодного дня там не проживав. На даний час не відоме місце його фактичного проживання, особисті речі [PERSON] у будинку позивача відсутні. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснила, що вона є сусідкою позивача, часто приходить до останньої погостити. Зазначила, що жодного разу не бачила відповідача у будинку [PERSON] Його речі у будинку відсутні. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 321 ЦПК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність без поважних причин [PERSON] понад один рік у будинку [ADDRESS]. Вимоги позивача в частині щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку будинку задоволенню не підлягають, так як вони є передчасними, оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про свободу та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial