Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначала, що після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем, на її утриманні перебуває їх спільна донька [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, позивач просила стягнути з нього аліменти на утримання їх доньки в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, доходів, щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з вказаних підстав, проти чого відповідач не заперечив, погодився на сплату вказаного розміру аліментів. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.01.2016 шлюб розірвано. Домовленості про утримання спільної доньки сторони не досягли. Відповідач має\~офіційне місце\~роботи,\~працює на\~посаді начальника\~відділу освіти,\~сім`ї,\~молоді та\~спорту Піщівської\~сільської ради,\~де його\~заробітна плата\~за останні\~6\~місяців складає\~81\~845,\~49\~грн.;\~інших дітей\~чи непрацездатних\~батьків на\~утриманні не\~має;\~не достатньо\~приймає участі\~у вихованні\~неповнолітньої доньки\~та не\~створює всі\~необхідні умови\~для її\~розвитку і\~життя,а відтак він спроможний сплачувати аліменти на її утримання. Обов`язок по утриманню неповнолітньої доньки не може бути покладений виключно на одну матір. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини; враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку; потребу позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку та погодився на сплату аліментів, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та стягує з відповідача аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Така сума аліментів буде реальною, надасть змогу забезпечити мінімальні життєві потреби доньки сторін, відповідатиме, як її інтересам, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 21.08.2019. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved