Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

У серпні 2018р. позивачі: КП «ЦОС Шевченківського району» (далі по тексту - позивач 1), КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі по тексту - позивач 2) звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в якому просили суд: - стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 1 заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 листопада 2009р. по 31 квітня 2018р. в сумі 91 996,47 грн. (основна сума заборгованості - 41 678,69 грн.; інфляційні втрати - 42 033,10 грн.; 3 % річних - 8 284,68 грн.) та судові витрати у розмірі 1 379,95 грн.; - стягнути з відповідача на користь позивача 2 заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 листопада 2009р. по 31 квітня 2018р. у розмірі 26 434,12 грн. (основна сума заборгованості - 14 685,12 грн.; інфляційні втрати - 9 821,34 грн.; 3 % річних - 1 927,66 грн.), а також судові витрати в сумі 396,51 грн. Свої вимоги позивачі 1, 2 обґрунтовували тим, що відповідачами не сплачуються кошти за надані житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] , у зв`язку з чим станом на 31 квітня 2018р. у відповідачів виникла заборгованість, що стало підставою для звернення позивачів 1,2 до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суд м. Києва від 22 жовтня 2018р. [PERSON] відкрито провадження у справі та вирішено питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. До судового засідання представником позивачів було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивачів, заявлені позовні вимоги сторона позивачів підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі, про час та місце розгляду справи був повідомлені у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, поважності причин неявки суду не повідомили, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачі відзиви на позов не подали. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ордером на право заняття службового житлового приміщення №8390 від 17 лютого 1992р., квартиру [ADDRESS] надано: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до наданих на запит суду відомостей з адресно-довідкового бюро, відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 75-76). [PERSON] зареєстрована в Дніпровському районі. [PERSON] за даними Реєстру територіальної громади м. Києва не зареєстрована. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» відповідно до рішень Київської міської ради від 22 вересня 2011р. № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва» та від 09 жовтня 2014р. №270/270 перейменоване з КП «Керуюча дирекція «Шевченківської районної у м. Києві ради» від 19 лютого 2007р. № 187. Відповідно до п.п. 2 Статуту, предметом діяльності позивача 1 є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового і нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності м. Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку. Надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням договорів у встановленому порядку. Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відповідно до рішення Київської міської ради від 22 вересня 2011р. №24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового фонду господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківської районної у м. Києві державною адміністрацією 31 жовтня 2001р. Відповідно до п. 2.1 Статуту, предметом діяльності позивача 2 є: забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів укладених підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених підприємством безпосередньо зі споживачами послуг). Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивачів просила суд стягнути суму заборгованості за комунальні послуги, на підставі ст. 625 ЦК України, три відсотка річних та інфляційні втрати в загальній сумі 118 430,59 грн. за період часу з 01 листопада 2009р. по 31 квітня 2018р. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Положеннями ст. ст. 10-13 ЦПК України, роз`яснення наданих в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», встановлено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрована в Дніпровському районі з 28 серпня 1975р. В той час, як відповідач [PERSON] за даними Реєстру територіальної громади м. Києва не зареєстрована. Також під час розгляду справи встановлено, що у вищевказаній квартирі зареєстровано шість осіб. Крім того, з розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, наданим позивачами вбачається, що він розраховувалася з урахуванням шести зареєстрованих осіб, в той час, як суб`єктний склад позивачами не уточнений та двоє з відповідачів не є зареєстрованими у вказаній квартирі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: approved