Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

У січні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який є студентом 3-го курсу денного відділення Полтавського політехнічного коледжу, рахунок держбюджет, в зв`язку з чим, просила стягнути аліменти у розмірі ј частини усіх видів його заробітку до досягнення ним 23- х років або до припинення нею навчання. Позивачка [PERSON] в судове засіданні не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково, що розміру аліментів, які прохає стягнути позивач, посилаючись на те, що станом на березень 2020 року він зареєстрований як безробітний в Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості. При цьому, вказував про те, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З врахуванням даних обставин не заперечував проти стягнення з нього на утримання сина [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. З 12 серпня 2000 року по 28 грудня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який є студентом 3-го курсу, денного відділення Полтавського політехнічного коледжу, рахунок держбюджет ( а.с.4). Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основу відповідальності за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки, зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене, аліменти підлягають стягненню з [PERSON] на період навчання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини. Судом встановлено, що на утриманні відповідача, перебуває двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.25,26) За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина є такими, що підлягають до задоволення в частині стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини доходів відповідача, з урахуванням майнового стану останнього та дітей, які перебувають на його утриманні. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial