Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по оплаті\~послуг з водопостачання та водовідведення. У своїй позовній заяві позивач посилався на те, що відповідачі проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконують, у зв`язку з чим \~виникла заборгованість, яка станом на 01.12.2016 року становить 14238 грн. 75 коп. з урахуванням 3 % річних та інфляційного збільшення, яку позивач просить стягнути з відповідачів у примусовому порядку, а також стягнути з відповідачів судові витрати у сумі \~1600 грн. 00 коп. 27 травня 2016 року Комунальному підприємству «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради було відмовлено у видачі судового наказу про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, що \~стало підставою для звернення позивача \~до суду з даною позовною заявою. Представник позивача відповідно до заяви від 30.03.2017 року просив суд \~розглядати справу за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися згідно з правилами ч. 1 ст. 76 \~ЦПК України. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає \~положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами. Судом встановлено, що [PERSON] проживає у [INFO]. У зазначеній квартирі відповідно до довідки про склад сімї зареєстровані інші її члени [PERSON], який користується нарівні з наймачем усіма правами та несе усі обовязки, що випливають з договору найму. Між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно з Рішенням Дніпропетровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл плати за надання населенню комунальних послуг споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради, абоненту було відкрито особовий рахунок за № 963144000023. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконує, у зв`язку з чим \~виникла заборгованість, яка станом на 01.12.2016 року з урахуванням 3 % річних та інфляційного збільшення становить 14238 грн. 75 коп., з них: 8127 грн. 33 коп. сума основного боргу, 1009 грн. 36 коп. сума 3% річних та інфляційне збільшення 5102 грн. 06 коп. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» \~плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» від 10.01.2002 № 2918-111, споживачі питної води зобовязані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 20.06.2012 року у справі № 6-68цс12, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобовязанням, у якому, серед інших прав і обовязків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок по оплаті житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобовязань, на них поширюється ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобовязання. Відповідно до ст. 160 ЖК Української РСР члени сімї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають з договору найму. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на його користь у розмірі 800 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved