Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати договір з ФОП [PERSON] та стягнути з нього збитки та моральну шкоду. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 жовтня 2015 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір підряду, за яким відповідач повинен був виготовити та встановити металопластикові вікна, і виконати роботу в 14 денний строк з дня внесення передплати за товар та встановити їх. Того ж дня він вніс передплату за товар в сумі 6000 грн., але до час звернення до суду замовлення не виконано, чим порушено його права як споживача, а тому він змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглянути у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції, а саме повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 13, 15, 20, 22, 28, 34, 36, 37). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. 17 жовтня 2015 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір підряду (а.с.4-5), за яким відповідач (Виконавець) зобов'язується надати послуги з виготовлення метало пластикових конструкцій, їх доставки за адресою [ADDRESS] та встановлення, а позивач (Замовник) зі свого боку зобов'язується прийняти та сплатити вартість конструкцій та послуг на умовах, що зазначені в договорі. Зі спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.24-25). [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець з 18 січня 2007 року. Як вбачається з п. 2.3. Договору (а.с.4) позивач (Замовник) здійснив попередню оплату в сумі 6000 грн. Згідно п. 3.3. Договору Виконавець зобов'язується в строк 14 робочих днів після проведення Замовником попередньої оплати виготовити замовленні конструкції. Але як вказує позивач умови договору до цього часу не виконанні. Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. П. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. У зв'язку з ухиленням відповідача від виконання умов договору від 17 жовтня 2015 року з нього підлягає стягненню на користь позивача неустойка в сумі 16 920 грн. (6000 х 3 %/ 100 %=180) х 94 (дні прострочення) = 16 920 грн. Згідно ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно чинного законодавства України моральна шкода може полягати, зокрема, у: моральних та душевних переживаннях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Позивач посилаючись на те, що у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору він відчував моральні переживання, а саме не зміг закінчити вчасно ремонтні роботи, був вимушений йти до юридичної консультації за захистом свого права, в зв'язку з чим з був порушений його звичний уклад життя, просить стягнути з ФОП [PERSON] 1000 грн. моральної шкоди. Проте, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають обов'язковому з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивач, зокрема, повинен повідомити, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду будь-яких доказів заподіяння йому моральної шкоди відповідачем та доказів щодо наслідків та причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають. З огляду на ці обставини суд вважає, що з ФОП [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача сплачену ним попередню оплату за договором у сумі 6000 грн. та пеню у розмірі 16920 грн. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За таких обставин, враховуючи, що позивач відповідно до вимог ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви, то його слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст.526, 530 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживача»,

Outcome: partial