Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримування їхньої сина [PERSON] з 400 до 4000 гривень щомісячно. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Рожнятівського районного суду від 23 вересня 2010 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 гривень на місяць. На даний час розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини є мізерним, а самостійно вона не може утримувати сина на достатньому для його належного розвитку рівні. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на її користь на утримування дитини у розмірі позовних вимог оскільки є працездатним, постійно виїжджає на роботу за межі України де заробляє значні кошти. Конкретно скільки він заробляє сказати не може, бо з цього приводу не має будь-яких доказів. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що на даний час він заробляє на життя випадковими заробітками. Дійсно інколи він виїжджає на сезонні роботи до Російської Федерації на термін до трьох місяців на рік. Постійних стабільних доходів він не має, тому у нього відсутня можливість сплачувати позивачці аліменти на утримання сина у розмірі 4000 гривень на місяць. Він одружений з [PERSON] і від цього шлюбу має син [PERSON], [INFO]. Крім того, він хворіє остеохондрозом і витрачає значні кошти на лікування. Просить відмовити у задоволення позовних вимог за їх безпідставністю. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та копією рішення Рожнятівського районного суду від 27 серпня 2010 року (а. с. 8- 9). З відповідача на утримування сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі по 400 гривень щомісячно, що підтверджується копією виконавчого листа, виданого Рожнятівським районним судом від 08 жовтня 2010 року (а. с. 10, 11). Син сторін проживає разом з матірю, умови проживання задовільні, що підтверджується довідкою № 1711 від 03 листопада 2017 року, виданою Небилівською сільською радою та Актом обстеження матеріально-побутових умов позивачки (а. с. 4, 5). Відповідач на утриманні має сина від другого шлюбу [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.26). Також відповідач хворіє остеохондрозом, що підтверджується копією консультативного висновку спеціаліста (а. с. 24). Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання свого сина , який проживає з позивачкою у розмірі 400 грвень щомісячно. На даний час він має на утриманні ще сина від другого шлюбу, хворіє, постійної роботи не має, має мінливі заробітки, розмір яких встановити не вдалося. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено, за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану. Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час становить 930 гривень. З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача підлягає до збільшення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти у розмірі заявлених нею позовних вимог. З урахуванням середньомісячного заробітку відповідача, розмір якого суд визначає, виходячи з отриманих у судовому засіданні його пояснень, а також положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримування дитини слід змінити до 1300 гривень щомісячно. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial