Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 01 серпня 2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають та подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Відповідач її зневажав, ображав нецензурними словами, принижуючи честь і гідність. Також мали місце випадки, коли відповідач наносив їй побої та порушував подружню вірність. Така поведінка відповідача призвела до того, що вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та стали проживати окремо. Сімя їх розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, а тому вона вирішила звернутись в суд, оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб у органах реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, та додатково пояснила, що з липня 2015 року вони проживають з відповідачем окремо, останній не робив жодних спроб на примирення, а тому вважає, що збереження сімї є неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 27 листопада 2015 року пояснив, що сімейне життя з позивачем дійсно не склалося з тих причин, що вона не готувала вдома їжу, належним чином не виконувала сімейні обовязки та мала позашлюбні стосунки. Проти розлучення він фактично не заперечує, однак вважає, що спочатку слід вирішити питання щодо поділу спільного майна подружжя. В наступні засідання, які після оголошення перерви призначались на 30 листопада 2015 року о 12.00 год. та на 16 грудня 2015 року о 17.00 год., відповідач [PERSON] не зявився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського місткого управління юстиції та від подружнього життя дітей не мають. Однак подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Як вбачається з пояснень позивача [PERSON] відповідач її зневажав, ображав нецензурними словами, принижуючи честь і гідність, інколи наносив їй побої та порушував подружню вірність. Така поведінка відповідача призвела до того, що вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та стали проживати окремо. З пояснень відповідача [PERSON] в судовому засіданні 27 листопада 2015 року випливає, що сімейне життя з позивачем дійсно не склалося, проти розірвання шлюбу він не заперечує, однак вважає, що спочатку слід вирішити питання щодо поділу спільного майна подружжя. Суд вважає, що сторони після укладення шлюбу міцної сімї не створили та між ними наступив розлад, який носить стійкий характер. На час розгляду справи сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved