Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У січні 2015 року Товариство Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ)» (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] надалі - Відповідач) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та просив стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування та судовий збір. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надіслав заяву позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 40). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надсилав. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково з наступних підстав. Судом встановлено, що Відповідач 19 вересня 2011 року о «18» год. «40» хвил., керуючи автомобілем Фольксваген д.н.з. [NUMBER] по Південному шляхопроводу в м. Києві під час вибору безпечної дистанції та швидкості руху не врахував дорожню обстановку в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ніссан д.н.з. [NUMBER] та Ніссан д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто здійснив дії передбачені ст. 124 КпАП України. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 09.11.2011 р., дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] (а.с. 5-6). У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль Ніссан д.н.з. [NUMBER] належний [PERSON] Згідно звіту ФОП [PERSON] № 669-У про визначення розміру матеріального збитку вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Ніссан д.н.з. [NUMBER] становить 12 069,57 грн. (а.с. 11-16). Докази страхування Відповідачем своєї цивільно-правової відповідальності відсутні. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/5578040 з терміном дії - з 11.06.2011 р. до 10.06.2012 р. (а.с. 3, 4). Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), регулюються дані правовідносини. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону, Позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 13 січня 2012 р. Позивач відповідно до ст. 41 Закону здійснив виплату відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 10 057,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 8). Відповідно до заяви вих. № 14003/3-2-05 від 08.06.2012 р. про відшкодування шкоди Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про сплату страхового відшкодування, але в добровільному порядку Відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування в порядку регресу (а.с. 17). Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з Відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 10 057,98 грн. Пунктом 40.3 ст.40 Закону встановлено, що МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону, та необхідності перевірки дій страховика відповідно до пункту 36.3 статті 36 цього Закону. В позовних вимогах Позивач просить стягнути витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 720,00 грн. Будь-яких доказів, що вказані грошові кошти сплачені Позивачем за послуги аварійного комісара, які надані саме для визначення розміру збитків, заподіяних потерпілій особі внаслідок пошкодження його автомобіля при ДТП, суду не надано. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з Відповідача витрат на послуги аварійного комісара у розмірі 720,00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування обґрунтовані, доведені та підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн., які підтверджені документально. Витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн., послуги аварійного комісара в розмірі 720,00 грн. не знайшли свого документального підтвердження, відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: partial