Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

У серпні 2016 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO], стягнення з нього аліментів на користь органу опіки та піклування на утримання [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представники позивача зазначали, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], проте вихованням сина не займався та не займається, живе окремо від дитини. Неповнолітній [PERSON] протягом останніх чотирьох років виховувався у Світловодській спеціальній школі-інтернаті №1 на повному державному утриманні. Мати неповнолітнього [PERSON] [INFO] року померла. [INFO] року закінчився термін дії пришкільного табору відпочинку при Світловодській спеціальній школі-інтернаті №1, в зв'язку з тим, що [PERSON] не забрав сина [PERSON] зі школи, дитину було влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей з притулковими групами» Кіровоградської обласної ради. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, місце його проживання невідоме і він не має власного житла в м. Світловодську, представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги, та в зв'язку з повторною неявкою відповідача просив провести заочний розгляд справи. Прокурор позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку за відомим останнім місцем проживання, в судове засідання повторно не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому зі згоди позивача, суд з підстав ст.224 ЦПК України ухвалив про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи просив провести розгляд справи за його відсутності. Заслухавши представників позивача та висновок прокурора, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], мати якого - [PERSON] [INFO] року померла. Неповнолітній [PERSON] чотири роки навчався у Світловодській спеціальній школі-інтернаті №1 на повному державному утриманні. В зв'язку з ухиленням відповідача від обов'язки утримувати сина неповнолітнього [PERSON] органом опіки та піклування [INFO] року було влаштовано до Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей з притулковими групами» Кіровоградської обласної ради. З 01 вересня 2016 року [PERSON] тимчасово зарахований до 4-В класу комунального закладу «Навчально-виховного обєднання «Загальноосвітня школа-інтернат 1-Ш ступенів, ліцей «Сокіл», центр позашкільного виховання Кіровоградської міської ради Кіровоградської області. Відповідач [PERSON] в м. Світловодську не зареєстрований, власного житла не має, з червня 2016 року місце його знаходження невідоме, не цікавиться життям та здоров'ям свого сина, будь-якої допомоги у вихованні дитини не надавав і не надає. Вказані обставини представниками позивача доведено письмовими доказами, а також підтверджено показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України, - право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON], а тому позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів належить задовольнити. Крім цього, оскільки розмір доходу, вид діяльності і матеріального стану відповідача суду не відомий, тому з підстав ч.1 ст.184 СК України суд дійшов висновку про необхідність стягувати з [PERSON] аліменти на користь його сина в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 03 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. З підстав ст. 88 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial