Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 14 квітня 2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ВАЗ 21063», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] У результаті даного ДТП було пошкоджено автомобіль позивача. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21063», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого у позивача виникло право на відшкодування шкоди, завданої ДТП. У позовній заяві зазначає, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] № 71/17 від 27 червня 2017 року, який був проведений на замовлення [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] складає 96046,42 грн. При цьому, величина втрати товарної вартості автомобіля в результаті пошкодження при ДТП становить 17707,83 грн., що разом становить вартість матеріального збитку у сумі 113 754 грн. 25 коп. Позивач зауважив, що 16 травня 2017 року він подав страховій компанії заяву про страхове відшкодування та всі необхідні документи, а 11 серпня 2017 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» перерахувала на його рахунок в якості страхового відшкодування 48 369,74 грн. Посилаючись на те, що між [PERSON] та страховиком виник спір щодо розміру страхового відшкодування і страховик не здійснив повну виплату страхового відшкодування, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути зі страхової компанії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на свою користь залишкову вартість відновлювального ремонту у розмірі 47 676 грн. 68 коп. (96046,42 грн. - 48 369,74 грн.). Крім того, просив стягнути з відповідача [PERSON] величину втрати товарної вартості і наступного впливу ремонту у розмірі 17 707 грн.83 коп. Представник позивача [PERSON], подавши додаткове клопотання про розподіл судових витрат (а.с. 66-68), просив стягнути з відповідачів судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Зокрема, вказував, що позивач поніс витрати на правову допомогу, яка йому надавалася адвокатом [PERSON] у сумі 6500 грн., а також витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 850 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Посилався на те, що в акті огляду автомобіля представником відповідача було зазначено, що автомобіль потребує огляду в умовах СТО, оскільки могли мати місце приховані пошкодження. Зазначив, що при проведенні оцінки вартості відновлювального ремонту відповідачем не було враховано певні запчастини та кріплення до них, що призвело до заниження вартості ремонту на суму понад 35 тис. грн. Пояснив суду, що на час розгляду справи автомобіль позивачем відремонтовано власними силами, у зв'язку з чим надати суду докази про вартість реально понесених витрат на ремонт автомобіля не видається можливим. Представники відповідача ПрАТ «УПСК» у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у межах строку, наданого для прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування, представником ПрАТ «УПСК» було оглянуто автомобіль «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] та складено Акт огляду транспортного засобу. Вказували на те, що даний Акт було підписано позивачем без будь-яких зауважень чи застережень. Відповідно до Звіту №09-D/34/0 від 18.04.2018 року позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 48 369,74 грн., а тому жодні імперативні норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ними порушено не було. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд визнав за можливе розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 квітня 2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ВАЗ 21063», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21063», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «УПСК», що підтверджується полісом №АК/0477214 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 84). Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 11). Внаслідок даного ДТП автомобіль «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. 18 квітня 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до ПрАТ «УПСК» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 85, 86). 18 квітня 2017 року автомобіль «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] було оглянуто представником ПрАТ «УПСК» у присутності [PERSON] Під час огляду автомобіля було виявлено ряд пошкоджень, які зафіксовано в Акті огляду. При цьому, в Акті мітиться вказівка про необхідність огляду автомобіля в умовах СТО у зв'язку з можливим пошкодженням заднього парктроніка (а.с.87). 16 травня 2017 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 88). Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ауді А4» д.н.з. [NUMBER], відповідачем ПрАТ «УПСК» було залучено експертну організацію ТОВ «Завод Трансмаш-К», якою складено Звіт №09-DD4/0 про вартість матеріального збитку від 10 серпня 2017 року, завданого власнику транспортного засобу, відповідно до якого матеріальний збиток становить 55700,91 грн. (а.с.92-102). З урахуванням того, що [PERSON] не було надано доказів сплати податку на додану вартість під час оплати ремонту автомобіля, при визначенні розміру страхового відшкодування розмір оціненої шкоди було зменшено на суму податку на додану вартість - 7331,17 грн. Без урахування податку на додатну вартість розмір страхового відшкодування було визначено у сумі 48 369,74 грн. (55700,91 грн. - 7331,17 грн.). 11 серпня 2017 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» перерахувала на рахунок позивача в якості страхового відшкодування 48 369,74 грн. (а.с.103). Поряд з тим, що пошкоджений автомобіль було оглянуто представником відповідача та на підставі Акту огляду в подальшому здійснено визначення розміру відшкодування, власник пошкодженого автомобіля самостійно звернувся до спеціаліста для визначення розміру заподіяного збитку. Так, згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] № 71/17 від 27 червня 2017 року, який був проведений на замовлення [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, становить 113 754 грн. 25 коп., а саме 96 046,42 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля, 17 707,83 грн. - величина втрати товарної вартості автомобіля (а.с. 12-21). Обґрунтовуючи позов про відшкодування шкоди у розмірі 47 676 грн. 68 коп., позивач посилався на те, що згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір ліміту відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП становить 100 000 грн., страховою компанією було виплачено лише 48 369 грн. 74 коп., тоді як потрібно 96 046,42 грн., тому просив стягнути з відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» різницю (96 046,42 грн. - 48 369 грн. 74 коп.) вартості відновлювального ремонту 47 676,68 грн. У зв'язку з тим, автомобіль втратив товарну вартість позивач просив також стягнути з відповідача [PERSON] 17707 грн. 83 коп. на відшкодування шкоди, завданої втратою товарної вартості автомобіля внаслідок ДТП. Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з наступного. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV. Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика). Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування. З огляду на зазначене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Так, правовідносини, що виникли між позивачем та ПрАТ «УПСК» не є деліктними, отже, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Положенням п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з повідомленням за фактом ДТП звернувся до ПрАТ «УПСК» 18 квітня 2017 року. В цей же день автомобіль «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] було оглянуто представником відповідача та складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу, який підписаний позивачем. При цьому позивач погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши акт огляду транспортного засобу (а.с. 95-96). У межах строку, наданого для прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування, ПрАТ «УПСК» звернулося до установи для визначення розміру відновлювального ремонту за фактом пошкодження автомобіля «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до Звіту №09-D/34/0 від 18.04.2018 року вартість ремонту автомобіля «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу становить 55 700, 91 грн., сума ПДВ склала 7 331,17 грн. Таким чином, 11 серпня 2017 року позивачу, як того вимагає Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 48 369,74 грн. (55 700, 91 грн. - 7 331,17 грн.). Крім того, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, що передбачено п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За таких обставин, відповідач правомірно та з додержанням встановлених п.36.2 ст.36 Закону строків виплатив позивачу страхове відшкодування, вирахувавши суму податку на додану вартість. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів. При цьому огляд автомобіля, який передував складанню Висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] № 71/17 від 27 червня 2017 року, був проведений без участі представника страхової компанії ПрАТ «УПСК», що викликає у суду сумніви в об'єктивності та вірності проведеного дослідження, в тому числі у зв'язку з неможливістю встановити, чи дійсно перелік виявлених пошкоджень відповідає ДТП, що сталася 14.04.2017, та не включає додаткових пошкоджень, які могли з'явитися в період від ДТП у квітні 2017 року до дати проведення огляду у червні 2017. В той же час, під час огляду автомобіля представником ПрАТ «УПСК» був присутній позивач [PERSON], який без жодних зауважень підписав Акт огляду транспортного засобу (а.с. 87). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що страховою компанією ПрАТ «УПСК» правомірно було виплачено страхове відшкодування на підставі Звіту №09-D/34/0 від 18.04.2018 року. Щодо вимог, заявлених до відповідача [PERSON], суд виходить з наступного. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Заподіяння шкоди особою породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди) відшкодувати таку шкоду. Як вбачається з наданого позивачем Висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] № 71/17 від 27 червня 2017 року, величина втрати товарної вартості автомобіля становить 17 707,83 грн. (а.с. 12-21). Зважаючи на те, що обов'язок відшкодувати втрату товарної вартості автомобіля не входить до обов'язків страхової компанії, однак пов'язане з фактом заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки, є підстави для висновку, що втрата товарної вартості автомобіля повинна бути відшкодована винуватцем ДТП. Таким чином, на підставі ст.ст. 1166, 1187 ЦК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] 17 707,83 грн. на відшкодування шкоди, завданої втратою товарної вартості автомобіля внаслідок ДТП. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Визначаючи розмір відшкодування шкоди, завданої втратою товарної вартості автомобіля внаслідок ДТП, суд бере за основу наданий позивачем Висновок експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] № 71/17 від 27 червня 2017 року, оскільки у ньому надано відповідь на питання щодо величини втрати товарної вартості автомобіля. При цьому Звіт від 10.08.2017, наданий відповідачем ПрАТ «УПСК», не містить даних щодо величини втрати товарної вартості автомобіля, а вартість матеріального збитку прирівняна до вартості відновлювального ремонту. Розмір величини втрати товарної вартості автомобіля відповідачем [PERSON] спростовано не було. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивачу необхідно відмовити у задоволенні позову в частині вимог, заявлених до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення 47676,68 грн. страхового відшкодування та стягнення судових витрат, однак необхідно задовольнити позовні вимоги, заявлені до відповідача [PERSON] При цьому, визначаючи розмір судових витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі по 704,80 грн. з кожної позовної вимоги, тобто 1409,60 грн., 6500 грн. витрат на правову допомогу та 850 грн. витрат за складання Висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля від 27 червня 2017 року. Зважаючи на те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] пропорційно задоволеній частині позовних вимог, тобто 704,80 грн. судового збору та 1991,85 грн. витрат, пропорційно задоволеним позовним вимогам від суми витрат на правову допомогу та витрат за складання Висновку, а разом 2696,65 грн. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial