Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Ізяславської міської ради Хмельницької області про визнання недійсним та скасування державного акта про право приватної власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначає, що 14 лютого 2014 року вона придбала у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у м. Ізяслав по [ADDRESS] Хмельницької області. Рішенням сесії Ізяславської міської ради Хмельницької області від 12 березня 2014 року № 12/1 позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за вказаною адресою. Однак, у подальшому було виявлено, що вищезазначена земельна ділянка була приватизована [PERSON], останній також виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 4349. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом. А тому [PERSON], уточнивши позовні вимоги, остаточно просить визнати вищезазначений державний акт недійсним та скасувати рішення Ізяславської міської ради, на підставі якого [PERSON] передана у приватну власність спірна земельна ділянка. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Ізяславської міської ради Хмельницької області уточнені позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у поданій до суду письмовій заяві просила справу слухати за її відсутності та вказала, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частинами 2 та 3 ст. 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 14 лютого 2014 року між [PERSON] і [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON], укладено договір купівлі-продажу будинку, за яким позивач придбала житловий будинок з прибудовами та належними до нього господарськими будівлями і спорудами, розташований у м. Ізяслав по [ADDRESS] Хмельницької області. Вказане нерухоме майно зареєстроване за позивачем на праві приватної власності. У відповідності до рішення п'ятдесят четвертої сесії Ізяславської міської ради 6 скликання від 12 березня 2014 року № 12/1 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства площею 0,1612 га для передачі земельної ділянки у власність. Однак, у подальшому листом Ізяславської міської ради Хмельницької області від 16 травня 2014 року № 269 відмовлено [PERSON] у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж вказаної земельної ділянки та передачі її безкоштовно в приватну власність, оскільки ця ділянка була приватизована [PERSON] Так, у відповідності до Державного акта серії ХМ № 4349 на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] на підставі рішення сесії Ізяславської міської ради Хмельницької області від 15 грудня 1993 року № 14/21 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,0681 Га, розташовану за вищевказаною адресою. Вказана обставина є перешкодою для оформлення за позивачем права власності на спірну земельну ділянку, розташовану під належним їй житловим будинком. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла [INFO] року. Єдиним її спадкоємцем являється відповідач по справі [PERSON], якій Ізяславською державною нотаріальною конторою 03 лютого 2010 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину домоволодіння, розташованого у м. Ізяслав по [ADDRESS] Хмельницької області. Таким чином, спірна земельна ділянка належить до спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] та була прийнята [PERSON], а її реєстрація за [PERSON] позбавляє позивача можливості належним чином оформити право приватної власності на цю земельну ділянку. У відповідності до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідачі Ізяславська міська рада Хмельницької області та [PERSON] позовні вимоги визнали. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved