Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

У січні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому, уточнивши свої вимоги, просить встановити факт родинного зв`язку між нею та [PERSON] , [INFO] , яка є її бабою, а [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 446 від 30.08.1948 року, внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 126348174, яка набула прізвище « [PERSON] » відповідно до свідоцтва про одруження № [NUMBER] , що видане Ленінським районним відділом РАЦС Дніпропетровської області 29.04.1955 року та отримала паспорт серії [NUMBER] , виданий Індустріальним РВ ДМУ УМВС в Дніпропетровській області 30.05.2001 року, є дочкою [PERSON] . Крім того, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що її бабі [PERSON] та матері [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.05.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська, актовий запис № 612. [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцем майна якої згідно з заповітом від 03.06.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М., є [PERSON] , яка є онукою спадкодавця та дочкою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 28.03.2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, відповідно до якого батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (позивач) та [PERSON] . 13.03.2009 року [PERSON] було змінено ім`я на « [PERSON] », про що Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції видано свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] , актовий запис № 9. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті [INFO] вона звернулася до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з квартири [ADDRESS] . На підставі її заяви була заведена спадкова справа № 67/2019. Однак державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карловою Т.Г. у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] було відмовлено через наявність розбіжностей в імені [PERSON] , зазначеного в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 16.04.2013 року та актовому записі про народження № 446, поновленому у 1948 році, де її ім`я зазначено як « [PERSON] ». При цьому її батьками було вірно зазначено [PERSON] та [PERSON] . Крім того, відповідно до відомостей ДФС та ДМС у Дніпропетровській області, податковий номер та паспорт на ім`я [PERSON] не видавався. Ухвалами Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 лютого 2020 року [PERSON] було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, відкрито провадження у справі за її позовом та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 1 квітня 2020 року витребувано з Шостої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 1 червня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 5 жовтня 2020 року витребувано з Шостої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Гусакова О.Б. позов підтримали та наполягали на його задоволенні. При цьому заявили про подання доказів щодо понесених судових витрат після ухвалення судом рішення. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просив вирішити справу згідно з вимогами чинного законодавства, у подальшому в судове засідання не з`явився. Третя особа державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1993 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належала квартира [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.05.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська, актовий запис № 612. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 771/00. 22 листопада 2000 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Криворотько В.М. видано [PERSON] як дочці спадкодавця свідоцтво про право на спадщину за законом на іменні акції та грошові вклади з відсотками та компенсаціями. Свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю частку квартири [ADDRESS] не видавалося. В свою чергу [INFO] померла [PERSON] . За життя [INFO] [PERSON] був складений заповіт, відповідно до якого все своє майно вона заповіла [PERSON] . [INFO] [PERSON] було змінено ім`я на « [PERSON] », про що Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції видано свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] , актовий запис № 9. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті [INFO] до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася її мати [PERSON] (позивач по справі), на підставі її заяви була заведена спадкова справа № 67/2019. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карлової Т.Г. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з квартири [ADDRESS] було відмовлено у зв`язку з недоведеністю факту родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . За змістом статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Аналогічні положення були закріплені у ЦК УРСР 1963 року. Зокрема, статтею 548 ЦК України було визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК України визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як встановлено в судовому засіданні, підставою відмови нотаріусом позивачу [PERSON] у видачі після смерті [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] є недоведеність факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , оскільки в актовому записі про народження № 446, поновленому в 1948 році, зазначено не « [PERSON] », а « [PERSON] ». Між тим, суд вважає, що факт родинних відносин між позивачем і вказаними особами, зокрема, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є бабкою позивача по матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки він безпосередньо підтверджується зібраними та дослідженими у справі доказами, з яких вбачається, що згідно з посвідкою про народження [NUMBER] за 1948 рік [PERSON] та [PERSON] було записано батьками дитини [PERSON] , народженої [INFO] . При цьому згідно з копією свідоцтва про одруження, 17 березня 1966 року між [PERSON] та [PERSON] , [INFO], був зареєстрований шлюб із відміткою про поновлення шлюбу з 1926 року, прізвище дружині після цього присвоєно [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про одруження 29 квітня 1955 року [PERSON] , [INFO], був укладений шлюб із [PERSON] та прийнято прізвище « [PERSON] ». Згідно з копію свідоцтва про народження, [PERSON] та [PERSON] записано батьками [PERSON] , [INFO] , якою у подальшому внаслідок укладення шлюбу змінено прізвище на « [PERSON] ». Крім того, відповідно до розпорядження від 8 грудня 1993 року виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів [PERSON] та [PERSON] як членам сім`ї була передана в приватну власність у порядку приватизації квартира [ADDRESS] . В листопаді 2000 року [PERSON] до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори була подана заява про прийняття спадщини, в якій вона прямо зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . В довідці про склад родини, наданій нотаріусу, також зазначено, що [PERSON] проживала разом із матір`ю [PERSON] . 22 листопада 2000 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Тобто під час оформлення спадщини сумнівів щодо наявності родинного зв`язку між вказаними особами у нотаріуса не виникало. Даних про оспорювання чи визнання недійсним зазначеного свідоцтва в наданих суду матеріалах спадкової справи немає. Більш того, за даними Головного управління ДФС України в Дніпропетровській області в інформаційних системах ДФС України « [PERSON] , [INFO] » не ідентифіковано. За відомостями ГУДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] , [INFO] , паспортом громадянина України не документувалася. Враховуючи наведене, суд вважає, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів переконливо доводить наявність родинного зв`язку між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (позивачем). Приймаючи до уваги, що юридичні факти суд встановлює відносно особи, яка звернулася до суду, суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є бабкою [PERSON] по матері - [PERSON] ( [INFO] ), яка померла [INFO] , оскільки встановлення зазначеного факту має для позивача юридичне значення - оформлення спадкових прав. Поряд із цим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] у частині визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», що не суперечить практиці Верховного Суду, судам було роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. У статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Разом із тим, позивачем не доведено наявність у неї перешкод для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру. Суд враховує, що підставою відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , стало недоведення родинного зв`язку між померлими [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, у зв`язку із встановленням у судовому порядку факту родинних відносин між позивачем і вказаними особами, позивач не позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Отже, позивачем не доведена неможливість оформлення її спадкових прав у нотаріальному порядку з урахуванням встановленого судом юридичного факту, а також виявленого під час судового розгляду справи вже наявного факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , який залишився поза увагою нотаріуса. Відтак, відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] , у судовому порядку. Виходячи з наведеного, в задоволенні позову [PERSON] у частині визнання за нею права власності на спадкове майно слід відмовити.

Outcome: partial