Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 100% прожиткового мінімуму для дітей віком 6-18 років у розмірі 2 218,00 грн., починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитини повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 13.04.2007 укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №448. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Також, позивач вказує, що нею подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Між позивачем та відповідачем на час пред`явлення позову не досягнуто згоди щодо матеріального утримання та виховання сина. Вказує, що самотужки належний рівень життя дитині забезпечити не може, оскільки є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я в результаті хвороби потребує вартісного лікування та за рекомендацією лікарів працювати не може до відновлення функцій рухового апарату. Крім того, позивач зазначає, що відповідач [PERSON] на даний час працює електрозварювальником в КП «Комунальник», не має іншої родини, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку. Вважає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 100% прожиткового мінімуму для дітей віком 6-18 років у розмірі 2 218,00 грн. до досягнення дитини повноліття. Враховуючи вищенаведене, просила позов задовольнити з наведених вище підстав. 27.01.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 28.01.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Сторонам було направлено копію ухвали від 28.01.2020, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 13.04.2007 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 448 (а.с. 8). З даних свідоцтва про народження Серія [NUMBER] вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками зазначено: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] (а.с. 9). Також, встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, проте вона не має достатніх коштів для задоволення потреб дитини. Згоди щодо матеріального утримання та виховання сина між сторонами не досягнуто. Разом з тим, встановлено, що відповідач працює в КП «Комунальник» з 16.05.2019 на посаді електрозварювальника та отримує регулярний дохід (а.с. 22). Вбачається, що відповідач знаходиться у працездатному віці, отримує дохід, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Договори про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно та/або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги, щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. При цьому, визначаючи розмір аліментів у частці від доходу батька, яка має стягуватись на утримання його сина, суд враховує те, що відповідач офіційно працює, тобто має регулярний дохід, відсутність даних про його незадовільний стан здоров`я, наявність будь-яких інших утриманців. Крім цього, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, а тому виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.01.2020 і до його повноліття. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене вище, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial