Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Гео-Техсервіс» (надалі за текстом - відповідач), про зобов`язання вчинити дію. В обгрунтування позову позивач зазначив, що у лютому 2017 року він був призначений на посаду директора ТОВ «Гео-Техсервіс». 07.08.2017 року позивач подав заяву про звільнення за власним бажанням з 25.09.2017 року, на підставі якої ним було видано наказ про припинення трудового договору відповідно до ст. 38 КЗпП України. Однак, всупереч чинному порядку уповноваженими посадовими особами відповідача не було здійснено відповідні дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно керівника товариства. Оскільки зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань так і не було внесено, позивач вважає свої трудові права порушеними, у зв`язку з чим, звернувся до суду з позовною вимогою щодо зобов`язання відповідача внести зміни до реєстру щодо зміни директора (керівника) товариства. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. Представник позивача подала заяву про зміну предмету позовних вимог, у якій просить винести рішення, яким виключити з розділу «Відомості про органи управління юридичної особи» Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про позивача як керівника товариства, у зв`язку з припиненням трудових відносин. Відповідач відзив у встановлений строк не подав, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1,2 ст. 280 ЦПК України підстави для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 16.02.2017 року позивача було призначено на посаду директора ТОВ «Гео-Техсервіс», про що було внесено запис № 10711020000037541 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 16-20). 07.08.2017 року позивач подав заяву про звільнення з займаної посади директора товариства з 25.09.2017 року, у зв`язку з відсутністю господарської діяльності (а.с. 21). 07.08.2017 року позивач надіслав засновнику товариства [PERSON] повідомлення про проведення позачергових загальних зборів товариства 25.09.2017 року, порядком денним яких повинно бути питання його звільнення з посади та обрання нового директора (а.с. 22). 25.09.2017 року позивачем було складено акт про неявку учасників загальних зборів товариства (а.с. 24). Того ж дня, 25.09.2017 року позивач видав наказ № 1/25-09-17 про припинення трудового договору, звільнивши себе від обов`язків директора товариства з 25.09.2017 року (а.с. 25). 03.11.2017 року позивач надіслав засновнику товариства [PERSON] лист про своє звільнення та про необхідність призначення нового директора товариства (а.с. 26). 19.12.2018 року позивач повторно надіслав засновнику товариства [PERSON] лист про своє звільнення та про необхідність призначення нового директора товариства (а.с. 30). Відповідно до ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» до компетенції загальних зборів учасників належить обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства. Відповідно до вимог ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника. Відповідно до п. 13 ч.2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі. Судом встановлено, що бездіяльність відповідача щодо своєчасного здійснення реєстраційних дій і внесення змін до Єдиного державного реєстру про звільнення позивача з посади директора призводить до того, що відомості про нього як про керівника юридичної особи досі містяться в реєстрі і не відображають факт припинення трудових відносин між товариством і позивачем. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved