Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У серпні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.06.1998 року Першотравневою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 11. Свої вимоги мотивує тим, що з січня 2015 р. вони припинили спільне проживання у зв'язку з тим, що між ними постійно виникають сварки внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У судовому засіданні 18.11.2015 р. та 09.02.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав, зазначив, що поновлення шлюбу вважає за неможливе. Відповідач у судовому засіданні 18.11.2015 р. проти задоволення позовних вимог заперечувала, суду пояснила, що за час шлюбу із позивачем у них народилось троє дітей, з них двоє хлопців, які потребують батьківського уваги. Одна дитина, [INFO], хвора синдром Дауна. Терапія для дитини коштувала 5 тисяч доларів США. Позивач хотів здати дитину до відповідного закладу. Шлюбні відносини між ними припинено у лютому 2015 р. після повернення позивача з Швейцарії, де він був з робочих питань. Зазначила, що Різдво позивач святкував у своїх батьків, а потім почав провокувати скандали через гроші. Свого часу позивач закінчив Духовну Семінарію, Академію. На час розгляду справи перебуває у монастирі. Представник позивача у судовому засіданні проти обставин, викладених відповідачем, не заперечував, додаткові пояснення суду не надав. 24.02.2016 р. представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги - підтримує. Відповідач у судове засідання 24.02.2016 р. не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заслухавши представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 02.06.1998 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 02.06.1998 р. (а.с.3). Згідно свідоцтвам про народження сторони від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6). [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства, що підтверджується довідкою КУ «Ізмаїльська міска центральна лікарня» від 20.04.2015 р. (а.с.34) та хворий синдром Дауна, що визнано у судовому засіданні представником позивача. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Частиною 1 статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Як визначено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Проте, враховуючи тривалість шлюбу між сторонами, наявність у сторін трьох дітей, а також дитини-інваліда, та, зокрема, відсутність посилань позивача на підстави, з яких суд може дійти висновку про наявність умов, з яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей (відсутність любові та поваги до подружжя тощо), а, навпаки, враховуючи пояснення відповідача щодо наявності розбіжностей з питань витрат та бюджету сім'ї, складність виховання дитини-інваліда, а не підстав щодо особистого ставлення подружжя один до одного, суд приходить до висновку щодо існування можливостей збереження сім'ї. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed