Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом до про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 05 червня 2012 року між ним та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування у сумі 50 293,72 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35,9%, строком до 05 червня 2018 року. Банк зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з чим [PERSON] має заборгованість 62 973, 73 грн., яка складається з боргу за кредитом - 47 429,99 грн., заборгованість по відсотках - 8 356,16 грн., пені за прострочення погашення кредиту та відсотків - 7 187,58 грн. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 62 973, 73 грн., судові витрати стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник позивача не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов в повному обсязі і розглядати справу за його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справу не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 05 червня 2012 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №014/0225/82/0038037. У п.1.1, 1.2, 6.1 договору визначено, що кредитор надає кредит в сумі 50 293,38 грн. на строк користування до 05 червня 2018 року, зі сплатою відсотків у розмірі 35,9% річних, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах та в строки, встановлені даним договором і виконати свої обов'язки за договором у повному обсязі. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За умовами кредитного договору, п.2.2, 1.1, 5, 7 [PERSON] мав вчасно сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитом і частку кредиту у визначений договором порядку та строки. У п.10.3 кредитного договору передбачено, що за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. У п.10.1 кредитного договору вказано, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором. З наданих суду документів, встановлено, що [PERSON] порушив строки погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом, а саме останній раз погашення кредиту здійснювалось у 2013 році. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідач [PERSON] не надав суду жодних доказів та клопотань про їх витребування. Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] підлягають задоволенню. Перевіривши подані суду розрахунки по кредиту, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути заборгованість 62 973,73 грн., яка складається з боргу за кредитом - 47 429,99 грн., заборгованість по відсотках - 8 356,16 грн., пені за прострочення погашення кредиту та відсотків - 7 187,58 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні документи за №262854 від 22 січня 2014 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 629,74 грн. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] понесених судових витрат підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved