Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

У січні 2019р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.12.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 03.11.2017р. і до досягнення дитиною повноліття, та було видано виконавчий лист. На сьогоднішній день [PERSON] офіційно працевлаштований та має стабільну заробітну плату, а тому просила суд винести рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь, на утримання сина, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 12.03.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо зміни розміру аліментів, просив долучити довідку про доходи. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 20 березня 2012 року виконавчим комітетом Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с. 7). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 09.01.2019 р. № 23, на утриманні [PERSON] знаходиться дочка [PERSON] , 2012 р.н. (а.с. 8). 06 грудня 2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області ухвалив рішення, яким стягнув аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з моменту звернення до суду, тобто з 03.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-11). Виконавчий лист № 147/1076/17 було видано 09 січня 2018 року (а.с.12). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.12.2017р. з 1000 (одна тисяча) гривень до 1/4 частини всіх видів доходів [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на покращення матеріального стану відповідача. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року\~\~\~№ 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою\~статті 182 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] проходить службу у Військовій частині [NUMBER] , Вінницька область, Гайсинський район, с. Рахни з 20 листопада 2018 року та займає посаду командира відділення спостереження роти охорони. На момент ухвалення рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.12.2017р., розмір аліментів було визначено у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, оскільки відповідач мав нерегулярний мінливий дохід. Офіційне працевлаштування [PERSON] свідчить про зміну його матеріального стану. Згідно з\~ч.\~3\~ст. 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, саме позивачка має право на вибір способу виконання обов`язку утримувати дитину, оскільки з нею проживає дитина, і вона при зверненні до суду з позовом обрала стягнення аліментів у частці від доходу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Частиною 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає частковому задоволенню у зв`язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства. Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця на 1/4 частину усіх видів заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial