Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання від спільного з відповідачем проживання без реєстрації шлюбу доньки [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає, взагалі не цікавиться її життям, здоров'ям та розвитком, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 січня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила позов задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні вказав на те, що на данний час не має постійного місця роботи, тобто стабільного доходу не має, позов не визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. При цьому, сторонами в судовому засіданні визнано, що вони перебували у цивільному шлюбі від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що, окрім того, підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 27 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 433 (а.с. 3). Також сторонами визнано, що малолітня дитина проживає та знаходиться на утриманні матері, що, крім того, підтверджується довідкою ККП м. Василькова № 48 від 20 січня 2015 року (а.с. 4). Згідно трудової книжки серії [NUMBER], заповненої 01 червня 2005 року, [PERSON] 19 серпня 2013 року звільнений з посади охоронця ТОВ «Концепт» за власним бажанням (а.с.16). Тобто, [PERSON] офіційного місця роботи немає, як і іншого постійного заробітку чи доходу. Також [PERSON] в судовому засіданні вказав, що у нього на утриманні інших малолітніх, неповнолітніх або дітей, які навчаються до 23 років, непрацездатних дружини або батьків не має, та не надавав доказів, щоб підтверджували погіршений стан його здоров'я. За змістом положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону згідно ч. 2 ст. 184 СК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; відсутність у платника аліментів на утриманні інших малолітніх, неповнолітніх або дітей, які навчаються до 23 років, непрацездатних дружини або батьків, а також те, що [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, з огляду на обов'язок обох батьків утримувати дитину та приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік», суд вважає за можливе та доцільне стягнути із відповідача на користь позивачки на утримання їх спільної малолітньої дитини аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення донькою повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial