Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

У січні 2020 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги позивачі мотивували тим, що позивач [PERSON] із серпня 2014 року по серпень 2019 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проте фактично їх сім`я розпалась у грудні 2015 року і з цього часу вони не проживали разом. Позивачі вказували, що шлюб [PERSON] з відповідачем було розірвано згідно із заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.08.2019. Зі слів позивачів, вони з лютого 2016 року перебувають у фактичних шлюбних відносинах і [INFO] у них народився син [PERSON] , але під час реєстрації актового запису про народження їх дитини № 1295 від 30.05.2019 Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві у відомостях про батька було записано [PERSON] , хоча в дійсності батьком він не являється, батьком є позивач [PERSON] . Дані відомості про батька були внесені до актового запису про народження дитини на підставі актового запису про укладення шлюбу № 622 від 23.08.2014, складеного Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції. Також позивачі зазначали, що відповідач надав нотаріальну заяву про те, що не являється батьком дитини, що не заперечує проти внесення змін до актового запису про народження дитини, що з 2015 року він не проживає з позивачем [PERSON] . Позивач [PERSON] підтвердив те, що він визнає своє батьківство щодо [PERSON] . З огляду на викладене та посилаючись на норми закону, позивачі просили суд: зобов`язати Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві виключити запис про відповідача як батька дитини [PERSON] , який народився [INFO] у м. Києві, з актового запису № 1295 про народження дитини, вчиненого 30.05.2019 Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві; зобов`язати Подільський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві внести зміни до актового запису № 1295 про народження [PERSON] , [INFO] , виключивши дані про відповідача як про батька дитини, вказавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і змінивши по-батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 16.03.2020 справу було передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Ухвалою судді від 12.05.2020 було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22.06.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 21.08.2020 року сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачі звернулись до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки та позицію щодо позову суду не повідомив. Третя особа свого представника в судове засідання не направила, звернулась до суду із листом, в якому просила суд розглядати справу у відсутність її представника, позицію щодо позову не повідомила, зазначила, що в рішенні суду потрібно буде обов`язково вказати про виключення відомостей про батька, [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження №1295 від 30.05.2019, складеного Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а також вичерпні дані про батька, який визнає себе батьком дитини, повністю зазначити його прізвище, ім`я, по-батькові, день, місяць та рік народження, громадянство, вказати зміну прізвища та по-батькові дитини, до якого актового запису про народження вносяться відповідні зміни (номер, дату та місце його складання). Також третя особа звернула увагу на те, що в позовній заяві по-батькові відповідача по справі значиться як « [PERSON] », хоча у свідоцтві про народження дитини - « [PERSON] ». У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 23.08.2014 позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження виданого Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві, [INFO] народився [PERSON] , в графі «мати» вказано [PERSON] , в графі «батько» - [PERSON] . Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.08.2019 було розірвано вище зазначений шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] підписав 27.12.2019 заяву, засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є. за реєстровим № 3214, про те, що погоджується із позовом про визнання батьківства [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , та погоджується на внесення змін до актового запису про народження дитини, на зміну даних про батька. У вказаній заяві відповідач повідомив, що не являється біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , що з 2015 року не проживав спільно з позивачем [PERSON] . Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми. Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до частини другої статті 125 CК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. З огляду на ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З огляду на ч.ч. 1, 2 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. За приписами частин першої, третьої статті 12, статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог статей 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто, в результаті аналізу вказаних правових норм, з огляду на встановлені у ході розгляду справи обставини суд приходить до наступних висновків. Так як суду було надано нотаріально засвідчену заяву відповідача про те, що він не є біологічним батьком дитини та з 2015 року не підтримує з позивачем [PERSON] шлюбних стосунків, а також позивачем [PERSON] у тексті позовної заяви заявлено про те, що він підтверджує, що є батьком дитини і визнає своє батьківство, суд задовольняє вимогу про виключення відомостей про відповідача як батька дитини зі спірного актового запису про народження. При цьому суд не покладає обов`язок виключити вказані відомості з актового запису про народження дитини на третю особу, так як вона не залучена у якості співвідповідача, а визначити з власної ініціативи коло відповідачів суд позбавлений можливості, так як це в силу вимог ст. 51 ЦПК України прерогатива виключно позивачів. Стосовно вимоги позивачів про внесення зміни до актового запису про народження [PERSON] та зазначення батьком дитини позивача [PERSON] , зміни по-батькові та прізвища дитини, то суд вказує на те, що дані вимоги можливо задовольнити лише за умови наявності та задоволення позовної вимоги про визнання [PERSON] батьком дитини [PERSON] , проте такої вимоги у позовній заяві заявлено не було, а суд в силу приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України позбавлений можливості виходити за межі заявлених вимог. А отже, у задоволенні вказаної вимоги суд відмовляє, проте вказує на те, що з огляду на задоволення вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про відповідача, позивачі не позбавлені можливості у позасудовому порядку звернутись до органів реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України. З огляду на вищенаведене, з урахуванням рекомендацій, зазначених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2008 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 19 Конституції України, ст.ст. 125, 129, 134, 138 СК України, та

Outcome: partial