Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувсь в суд із позовом до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], який помер 19.08.2012 року, належав договіркупівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори [PERSON] 17.11.1989р. за реєстровим номером 3407, визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS], що належала [PERSON], який помер 19.08.2012 року. В обґрунтування позову вказав, що 19 серпня 2012 року помер його батько [PERSON], який на день смерті був зареєстрований та проживав в [INFO]. Крім позивача у померлого є ще одна дитина відповідач [PERSON], який на час смерті спадкодавця разом з ним не проживав та не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тому вважається таким, що не прийняв її. Він (позивач) прийняв спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, а його матір звернулася у шестимісячний строк із заявою до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з підстав розбіжностей у правовстановлюючих документах, а саме: предметом договору купівлі-продажу від 17.11.1989р. за реєстровим номером 3407 є квартира [ADDRESS], а у реєстрації даного Договору вказано 9/25 частки житлового будинку №4 вул.Стаханова. Окрім того, у правовстановлюючому документі договорі купівлі-продажу квартири від 17.11.1989р. по-батькові він записаний «Філімонович» та право власності зареєстроване Старокостянтинівським БТІ на імя [PERSON] «Філімоновича», а у свідоцтві про смерть спадкодавець значиться як «Филимонович». За життя батько не звернув на цю розбіжність уваги, а тому в подальшому в усіх документах, повязаних із квартирою застосовується лише номер будинку без вказівки на номер квартири, та зазначається, що це 9/25 частки житлового будинку. Тому для усунення таких розбіжностей він (позивач) звернувся до Старокостянтинівської міської ради із заявою про впорядкування адресного господарства і 28 лютого 2013 року рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради було впорядковано адресне господарство - присвоєно 9/25 частці житлового будинку, яка належала померлому [PERSON] адресу [ADDRESS] взамін адреси вул.Стаханова,4. В судовому засіданні позивач збільшив свої позовні вимоги та просить встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого за №65 [PERSON], та визнати за ним (позивачем) право власності на земельну ділянку площею 0,0284 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.Стаханова 4/3 в м.Старокостянтинові, що належала на праві власності [PERSON] В обґрунтування даних позовних вимог посилавсь на те, що після смерті його батька залишилася ще земельна ділянка площею 0,0298 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.Стаханова 4/3 в м.Старокостянтинові. Постановою від 17 березня 2016 року приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва про спадщину у звязку із неподанням витягу із Державного земельного кадастру, але у видачі такого Витягу йому було відмовлено з причин невідповідності площі земельної ділянки в натурі (на місцевості) - земельній ділянці, що відображена в Державному акті на право приватної власності на землю. Так, у Державному акті площа земельної ділянки становить 0,0298 га., а згідно із промірами на місцевості площа земельної ділянки 0,0284 га, що є менше на 0,0014 га. Спору відносно вказаної земельної ділянки між ним та власниками суміжних земельних ділянок немає і він (позивач) не заперечує проти переходу до нього права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, площею, яка відповідає її фактичним промірам на місцевості. Крім того, перешкодою в оформленні спадкових прав на вказану земельну ділянку, є також й розбіжності у правовстановлюючому документі на право власності на земельну ділянку. Так, у Державному акті на право власності на землю, по-батькові вказано як «Філімонович», а у свідоцтві про смерть він записаний по-батькові «Филимонович». В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач - [PERSON] звернувсь до суду з письмовою заявою, про те, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу слухати у його відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Судом встановлено, що 19 серпня 2012 року помер батько позивача та відповідача - [PERSON], який на день смерті був зареєстрований та фактично проживав в [INFO] (свідоцтво про смерть [PERSON] І-БВ №195913 від 20.08.2012р. /а.с.7/ та довідка (Ф-7*) виконкому Старокостянтинівської міськради №3052 від 05.11.2012р. /а.с.51 /). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить в тому числі: квартира [ADDRESS], що належала померлому [PERSON] на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори [PERSON] 17.11.1989р. за реєстровим номером 3407 /а.с.9-11/; земельна ділянка, площею 0,0298 га, розташована по вул.Стаханова,4/3 в м.Старокостянтинові, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія ІV-ХМ №016551, виданого 14.06.2001р. на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради п.1 №188 від 29.05.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №65 /а.с.57/. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 28 лютого 2013 року №75 п.4 було впорядковано адресне господарство та присвоєно 9/25 частці житлового будинку, яка належала померлому [PERSON], адресу: [ADDRESS] взамін адреси: вулиця Стаханова 4 м.Старокостянтинів (а.с.16). Дружина [PERSON] - [PERSON] 19 серпня 2012р. у шестимісячний строк, звернулась із заявою до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка у відповідності до ч.1 ст. 1273 ЦК України /а.с.47/. Відповідач [PERSON] - син [PERSON] на час смерті спадкодавця разом з ним не проживав та не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тому відповідно до положень ч.1 ст.1270 ЦК України, вважається таким, що не прийняв її. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, даними довідки (Ф-7*) виконкому Старокостянтинівської міськради №3052 від 05.11.2012р. /а.с.51/ та визнаються відповідачем. Позивач 06 листопада 2012р. у визначений законом шестимісячний строк, звернувся до приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті батька /а.с.41/. З вищенаведеного вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги як син спадкодавця (свідоцтво про народження Серія VІІ-УР №0677087 від 17.07.1965р. /а.с.8/), відповідно до положень ч.1 ст.1261 ЦК України. Разом з тим, як вбачається з постанови приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON] №15/02-31 від 26 січня 2016 року (а.с.20) позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] житлову квартиру [ADDRESS] з підстав розбіжностей у правовстановлюючих документах, а саме: предметом договору купівлі-продажу від 17.11.1989р. за реєстровим номером 3407 є квартира [ADDRESS], а у реєстрації даного Договору вказано 9/25 частки житлового будинку по вул.Стаханова,4 м.Старокостянтинова. Крім того, наявні розбіжності у свідоцтві про смерть спадкодавця та у правовстановлюючих документах, які посвідчують право на спадкове майно. Так, у свідоцтві про смерть спадкодавець по-батькові значиться як «Филимонович», у правовстановлюючому документі договорі купівлі-продажу квартири від 17.11.1989р. по-батькові - «Філімонович» та право власності на підставі вищевказаного договору, зареєстроване Старокостянтинівським БТІ ОР на імя [PERSON] «Філімоновича». Також, як вбачається з постанови приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON] №167/02-31 від 17 березня 2016 року (а.с.60) позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0298 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.Стаханова,4/3 в м.Старокостянтинові через неподанням ним витягу із Державного земельного кадастру. Згідно положень п.4.20 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, проводиться нотаріусом на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Разом з тим, позивачу було відмовлено у видачі такого Витягу, оскільки згідно із промірами на місцевості, відповідно до даних технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої ФОП [PERSON], площа земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: вул.Стаханова, 4/3 в м.Старокостянтинові, становить 0,0284 га, що є менше на 0,0014 га в порівнянні із площею, яка належала на праві приватної власності [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю. Оскільки невідповідність площі, промірів та точок кутів повороту земельної ділянки, зазначених у Державному акті спадкодавця, фактичним розмірам цієї ж земельної ділянки в натурі сталась не з вини спадкодавця, тому порушене право його спадкоємця, що полягає у неможливості через такі розбіжності, успадкувати земельну ділянку, підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на успадковану ним земельну ділянку у розмірах та конфігурації, яка існує в натурі на місцевості. При цьому, суд враховує, що в натурі площа земельної ділянки є меншою, а ніж успадкована позивачем, останній погоджується із такою площею і спору відносно вказаної земельної ділянки між позивачем та власниками суміжних земельних ділянок немає, що підтверджуються даними інформаційної довідки Управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі №400/АБП від 15.03.2016р. (а.с.59), даними технічної документації із землеустрою в натурі (на місцевості) (а.с.61-91), даними акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки на місцевості (а.с.86). Крім того, перешкодою в оформленні спадкових прав на вказану земельну ділянку є також і розбіжності у правовстановлюючому документі Держакті про право власності на земельну ділянку спадкодавця, а саме в Державному акті на право власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №65 вказано по-батькові власника, як «Філімонович» (а.с.57), а у свідоцтві про смерть він записаний по-батькові, як «Филимонович» (а.с.7). Відповідно до розяснень, наданих в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р. за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р. розяснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За таких обставин, суд дійшов висновку, що необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], який помер 19.08.2012р. належав договір-купівлі продажу, посвідчений державним нотаріусом Старокостянтинівської держнотконтори [PERSON] 17.11.1989 року за реєстровим №3407 та Державний акт на право приватної власності на землю Серія ІV-ХМ №016551, виданий 14.06.2001р. на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради п.1 №188 від 29.05.2001р., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №65; визнати право власності, в порядку успадкування за законом за [PERSON] на кв.№3 у буд.№4 по вул.Стаханова у м.Старокостянтинові та на земельну ділянку площею 0,0284 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: вулиця Стаханова 4/3 у м.Старокостянтинові, що належали [PERSON], який помер 19.08.2012р. Також, відповідно до положень ст.88 ЦПК України з позивача слід стягнути на користь держави 275,6 грн. недосплаченого судового збору.

Outcome: approved