Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровськаз позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до якої просила визнати відповідача таким, що витратив право користуванняквартирою [ADDRESS] та стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивачу [PERSON] та її матері [PERSON] на праві спільної власності належить по Ѕ частині квартири, загальною площею 48,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У вказаному житловому приміщенні зареєстровані позивач [PERSON], її донька [PERSON] та відповідач [PERSON] З моменту реєстрації, а саме з 13 червня 2017 року та по теперішній час [PERSON] у спірній квартирі не проживає понад рік без поважних причин, оплату за послуги не здійснює, речей відповідача у квартирі немає. Позивач вважає, що [PERSON] є таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою для захисту своїх порушених прав та інтересів. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2018 року, головуючим у вказаній цивільній справі було визначено суддю Волошина Є.В. Розпорядженням керівника апарату Індустріального районного суду м.Дніпропетровська № 145 від 22 жовтня 2018 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із закінченням повноважень судді Волошина Є.В. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2018 року, цивільну справі передано судді Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Слюсар Л.П. від 26 жовтня 2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, натомість спрямувала на адресу суду заяву, відповідно до якої просила розглядати справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, натомість його представником адвокатом [PERSON], що діє на підставі договору про надання юридичних послуг № 25-ЦП-Ф від 10 травня 2017 року, спрямовано на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, подані заяви, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню за наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, позивачу[PERSON] та її матері [PERSON] на праві спільної власності належить по Ѕ частині квартири, загальною площею 48,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 03 квітня 1996 року (а.с.7). Позивач проживає та зареєстрована в спірній квартирі. З 13 червня 2017 року в квартирі в зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджено довідкою № 046396 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11 липня 2018 року (а.с.9). Однак фактично відповідач у зазначеній вище квартирі з моменту реєстраціїпо теперішній час не проживає, що підтверджено актом про не проживання особи за місцем реєстрації, складеним [PERSON], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS](а.с.15-16). Участі в утриманні житла відповідач не приймає. Позивач [PERSON] вимушенанести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за відповідача, який зареєстрований у квартирі, але там не проживає, та позбавлена можливості розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі, окрім інших прав, гарантується право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інакше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірнійквартирі понад рік без поважних причин. Відповідно до ст. 141 ЦПК Україниз відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved