Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У січні 2014 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, третя особа: Головне управління юстиції у Кіровоградській області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. Заявник вказав, що [INFO] р. помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями на відведеній ділянці розміром 0,70 га, розташованих по [ADDRESS]. За життя батькові позивача на території с. Тишківка була виділена земельна ділянка для забудови та ведення особистого господарства, на якій він у 1960 році побудував житловий будинок, що підтверджується довідкою сільської ради та технічним паспортом на житловий будинок, виготовлений станом на 02.09.2011 р. Новомиргородською дільницею БТІ. Відповідно до рішень від 23.09.1993 р. та 20.07.1994р. № 7 вказана земельна ділянка була передана йому у приватну власність та видано на ім'я батька державний акт на право приватної власності на землю серії КР № 001175. Через хворобу спадкодавець не отримав правовстановлюючий документ та не зареєстрував його в БТІ. За життя батько позивача заповіту не склав. Дружина померлого та його рідна дочка, тобто мати та сестра позивача відмовилися від прийняття спадщини на його користь. 15 вересня 2011 року позивач як єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті батька оформив спадщину на земельну ділянку та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Коли позивач звернувся у встановленому законом порядку в нотаріальну контору з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на будинок, нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи це тим, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок. Проте позивач стверджує, що має право отримати у власність вказане спадкове майно та обґрунтовує це наступними обставинами: мати та сестра позивача відмовились від прийняття спадщини за законом після смерті батька на його користь, в результаті чого позивач оформив право власності на спадщину за законом - земельну ділянку площею 0,70 га. В той же час за життя його батько [PERSON] побудував у 1960 році житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, який виготовлений станом на 02.09.2011 р. Новомиргородською дільницею БТІ на ім'я [PERSON], але при цьому спадкодавець не встиг отримати правовстановлючий документ. Відповідно до висновку експерта-оцінювача [PERSON] від 22.08.2011 р. при проведенні оцінки житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] виявлено, що правовстановлюючі документи на даний будинок Новомиргородською дільницею Кіровоградського ООБТІ не зареєстровано, оціночна вартість житлового будинку станом на 22.08.2011 р. складає 38.035 грн. Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом першої черги і після смерті батька прийняв спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується заведеною у державній нотаріальній конторі спадковою справою до майна померлого. Посилаючись на ст. ст. 328 ч. 2, 392, 1261 ЦК України, просить суд визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке складається із домоволодіння по [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи позивач [PERSON], представник відповідача (Тишківської сільської ради) ОДНОКОЗ М.І. і представник третьої особи (Головного управління юстиції) у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслав. 23.01.2014 р. представник відповідача (Тишківської сільської ради) ОДНОКОЗ М.І. подав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов визнає в повному обсязі. 31.01.2014 р. представник третьої особи звернувся до суду із заявою з проханням розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вище згаданих учасників судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань. За правилами ч. 4 ст. 130, ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання представником відповідача (Тишківської сільської ради) позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що [INFO] р. помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями на відведеній ділянці розміром 0,70 га, розташованих по [ADDRESS]. За життя спадкодавцеві на території с. Тишківка була виділена земельна ділянка для забудови та ведення особистого підсобного господарства, на якій він у 1960 році побудував житловий будинок, що підтверджується довідкою сільської ради та технічним паспортом на житловий будинок, виготовлений станом на 02.09.2011 р. Новомиргородською дільницею БТІ. Відповідно до рішень від 23.09.1993 р. та 20.07.1994р. № 7 вказана земельна ділянка була передана йому у приватну власність та видано на ім'я батька позивача державний акт на право приватної власності на землю серії КР № 001175. Через хворобу спадкодавець не отримав правовстановлюючий документ та не зареєстрував його в БТІ. За життя батько позивача заповіту не склав. Дружина померлого [PERSON] та його рідна дочка [PERSON], тобто мати та сестра позивача відмовилися від прийняття спадщини на його користь. 15 вересня 2011 року позивач як єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті батька оформив спадщину на земельну ділянку та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Коли позивач звернувся у встановленому законом порядку в нотаріальну контору з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на будинок, нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи це тим, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок. Проте позивач обґрунтовано стверджує, що має право отримати у власність вказане спадкове майно, бо мати та сестра позивача відмовились від прийняття спадщини за законом після смерті батька на його користь, в результаті чого заявник оформив право власності на спадщину за законом - земельну ділянку площею 0,70 га. В той же час за життя його батько [PERSON] побудував у 1960 році житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, який виготовлений станом на 02.09.2011 р. Новомиргородською дільницею БТІ на ім'я [PERSON], але при цьому спадкодавець не встиг отримати правовстановлючий документ. Відповідно до висновку експерта-оцінювача [PERSON] від 22.08.2011 р. при проведенні оцінки житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] виявлено, що правовстановлюючі документи на даний будинок Новомиргородською дільницею Кіровоградського ООБТІ не зареєстровано, оціночна вартість житлового будинку станом на 22.08.2011 р. складає 38.035 грн. За висновком Новомиргородської районної комісії про обстеження технічного стану індивідуального домоволодіння пред'явления до обстеження житловий будинок придатний до подальшої експлуатації. Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом першої черги і після смерті батька прийняв спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується заведеною у державній нотаріальній конторі спадковою справою до майна померлого. Як вбачається з вимог ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269). Відповідно до частин 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Окрім пояснень учасників судового розгляду, ці ж обставини підтверджуються: особистими документами заявника, листами та постановою нотаріуса, технічними документами на будинок померлого, довідками і рішеннями сільської ради, висновком експерта - оцінювача, іншими матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні безспірно встановлено, що у даному випадку в наявності є усі передбачені законом підстави для визнання за позивачем права на спадкове майно. Ураховуючи наведене, на підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 331, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1233-1234, 1258-1261, 1266-1270, 1273, 1275, 1278, 1296 ЦК України,

Outcome: approved