overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 10.09.2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Спору про поділ спільного майна, та про місце проживання дітей немає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 113 цього Кодексу особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, та підтверджено наявними матеріалами справи, що сторони по справі дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком (а.с.5,6). Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 28 квітня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Спору про поділ спільного майна, та про місце проживання дитини немає. Позивач в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 113 цього Кодексу особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, та підтверджено наявними матеріалами справи, що сторони по справі дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с.5). Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 29 серпня 1981 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Їх діти уже повнолітні. Спільне життя з відповідачем розладналося через втрату почуття любові та поваги, різні погляди на сімейне життя. З 2014 року шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви, з проханням справу слухати у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (а.с. 11,13). Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 серпня 1981 року районним відділом запису актів цивільного стану смт Чуднів Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути її витрати по сплаті судового збору, в сумі 243,6 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, у якій зазначає, що її мати [PERSON], [INFO], є інвалідом І групи, перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Посилаючись на те, що [PERSON] у звязку з психічними розладами не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними, заявниця просить визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном. У судове засідання заявниця не зявилася, повідомивши письмово про розгляд справи в її відсутності. Органу опіки та піклування Броварської міської ради подав письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом І групи, перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 104ц від 17.04.2015 року, [PERSON] страждає на органічне ураження головного мозку судинного ґенезу (наслідки гострого порушення мозкового кровообігу 16.03.2013 року) з деменцією. За своїм психічним станом [PERSON] розуміти значення своїх дій та керувати ними не може. Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до частини 1 статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно частини 1 статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Частиною 1 статті 241 ЦПК України встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. З огляду на наведене суд вважає, що є підстави для визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном [PERSON] її дочки [PERSON], враховуючи подання органу опіки та піклування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, у якій зазначає, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі їй було відмовлено в оформленні пенсії, оскільки у трудовій книжці її прізвище зазначено «[PERSON]», а в паспорті та інших документах «[PERSON]». У зв'язку з наведеним заявниця просить встановити факт, що трудова книжка видана на ім'я [PERSON] належить їй. У судове засідання заявниця не з'явилась, подавши письмову заяву про розгляд справи в її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 02 серпня 1976 року на ім'я [PERSON], [INFO], видано трудову книжку серії [NUMBER]. У зв'язку з реєстрацією шлюбів та зміною прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» та з «[PERSON]» на «[PERSON]» у трудовій книжці були здійснені відповідні записи щодо прізвища, останній запис «[PERSON]». У свідоцтві про розірвання шлюбу, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, свідоцтві про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 28.10.2002 року прізвище заявниці зазначено «[PERSON]», а в паспорті «[PERSON]». Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на наведене та враховуючи, що належність заявниці трудової книжки доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2002 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], шлюб у них перший. Шлюбні відносини припинені, з відповідачем не має порозуміння у стосунках, тому сім'я розпалася. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. (а.с.4-5). Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги, просить суд позов задовольнити та залишити прізвище [PERSON].(а.с.23) Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд задовольнити позов.(а.с.24) Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2002 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачем (а.с.9-13). Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сім'я розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобов'язати одного з подружжя (позивача) зберегти сім'ю, якщо він (позивач) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно з'ясував фактичні взаємини подружжя [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення позивача на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 243 грн. 60 коп., залишити за позивачем (а.с.2-3). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2003 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], шлюб у позивача перший. Шлюбні відносини припинені, з відповідачем не має порозуміння у стосунках, тому сім'я розпалася. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. (а.с.3). Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. а.с.16) Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2003 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем (а.с.9). Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сім'я розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобов'язати одного з подружжя (позивача) зберегти сім'ю, якщо він (позивач) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно з'ясував фактичні взаємини подружжя [PERSON] мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення позивача на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 243 грн. 60 коп., стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

у січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в період з 08.09.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У шлюбі у сторін народились двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Протягом останніх шести місяців сторони не проживають та не ведуть спільне господарство. Відповідач не піклується про дітей, матеріально не забезпечує. Діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Проте, заробіток [PERSON] не дає змоги в достатній мірі забезпечити дітям нормальне харчування, одяг та дозвілля. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь, на утримання двох малолітніх дітей, аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду клопотання в якому просив розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що визнає заявлені позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивачки аліментів, у заявлених [PERSON] розмірах. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 08.09.2007 року ВРАЦС Печерського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). [INFO] року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6), згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] [INFO] року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7), згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд, всебічно оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог та необхідність їх задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт, що вона є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини будинку [ADDRESS]. Зазначала, що смерть сестри стала для неї великою моральною втратою, вона не мала можливості займатися оформленням спадщини у зв'язку з скрутним матеріальним становищем і браком часу, крм того, не будучи обізнаною про порядок прийняття спадщини, вона була впевнена про те, що оскільки вона є єдиною родичкою померлої, у будь-якому випадку має право на спадщину, оскільки інших спадкоємців не залишилося. Для оформлення спадщини вона звернулася до нотаріуса Світловодської районної державної нотаріальної контори, який повідомив, що не вистачає документів, які б підтвердили родинні відносини між нею та її померлою сестрою та роз'яснив, що для встановлення або підтвердження родинних відносин з померлою заявниці необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Встановлення факту родинних відносин необхідно для прийняття спадщини після сестри. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, просила суд її задовольнити та надала суду копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно якого вона успадкувала 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] після смерті своєї матері [PERSON]. Світловодська районна державна нотріальна контора надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори, заперечення проти позову відсутні. Заслухавши заявницю, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Так, згідно копії технічного паспорта вбчається, що [PERSON] та [PERSON] є власницями житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтв про право на спадщину по заповітом, виданих Світловодською райнотконторою від 23 серпня 1996 року № 1-168 та від 05 вересня 1997 року № 2-363, кожній належить по 1/2 частині зазначеного житлового будинку. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 серпня 1996 року, що спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON], яка успадковувала 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Згідно копії відповіді міського відділу по державній реєстрації смертей Кіровоградської міської реєстраційної служби від 12 листопада 2014 року № 586-09/01-11 видно, що [PERSON] померла [INFO] року. З копій свідоцтв про народження та про одруження видно, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON], яка за життя заповіла своє майно донькам. В судовому засіданні допитані свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що дійсно [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, - суд розглядає справи про встановлення факту, родинних відносин між фізичними особами. На підставі вищевикладеного, судом достовірно встановлено, що заявниця [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

у січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 19 грудня 2009 року в відділі РАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області, вказуючи, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що мають різні погляди на сімейне життя, обов'язки, в даний час сім'я розпалася, можливості її зберегти немає, тому звернулася до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу та залишення проживання з матір'ю неповнолітніх дітей. [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснила суду, що з відповідачем спільне життя не склалося, тому що мають різні погляди на сімейне життя, обов'язки. Вважає, що подальше спільне життя суперечить її інтересам, інтересам дітей, тому просить шлюб розірвати та залишити з нею проживати неповнолітніх дітей. [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував та просив залишити проживати з ним неповнолітніх дітей, оскільки дружина залишила їх і поїхала в невідомому напрямку. Він змушений був просити допомоги у тещі, яка погодилась на проживання та виховання внуків. Дружина за весь час двічі приїздила, але нормальне спілкування не відбулося. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] 19 грудня 2009 року в відділі РАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області зареєструвало шлюб, актовий запис № 232. Від шлюбу є неповнолітні діти: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Згідно висновку та протоколу засідання органу опіки та піклування Гадяцької міської ради від 19 березня 2015 року вирішено за доцільне малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити проживати з батьком [PERSON]. Суд погоджується з наданим висновком та вважає, що малолітніх дітей слід залишити проживати з батьком, яким створено всі умови для проживання та виховання дітей. Поміж тим позивач - [PERSON] власного житла не має, працює у м.Київ, проживає у найманому приміщення, дані про його умови відсутні, не проявляє належної турботи про дітей, контакт з ними фактично втратила, до компетентних органів за захистом своїх прав не зверталася і доказів про перешкоджання зустрічі з дітьми не надала. Судом також встановлено, що спільним подружнім життям сторони проживали до листопада 2014 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спільного сімейного бюджету немає, спору про розподіл майна немає. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial