Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся з даним позовом до відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія механізації нафтогазового будівництва» посилаючись на те, що з 12 листопада 2013 року він працював на посаді інженера по проектно-кошторисній та договірній роботі кошторисно-договірного відділу. Наказом [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія механізації нафтогазового будівництва» № 110-к від 21 липня 2014 року позивач був звільнений у зв'язку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі -\~КЗпП України), однак, в порушення чинного законодавства України при звільненні з роботи з ним не було проведено повного розрахунку по заробітній платі за період роботи з 01.01.2014 року по 21.07.2014 року, вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку, компенсацію за невикористану щорічну відпустку. Загальний розмір заборгованості складає 32\~173 (тридцять дві тисячі сто сімдесят три) грн.. 23 коп. Однак, на моменту подання позовної заяви до суду, розмір заборгованість, що підлягає стягненню становить 37\~122 (тридцять сім тисяч сто двадцять дві) грн. 63 коп., з яких 32\~173 (тридцять дві тисячі сто сімдесят три) грн.. 23 коп. мали бути виплачені в день звільнення, а 4\~949 (чотири тисячі девятсот сорок девять) грн.. 40 коп. становить середній заробіток за весь час затримки до дня подання даної позовної заяви. Відповідно до Довідки від 22 липня 2014 року вих. № 81 виданою [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія механізації нафтогазового будівництва», заборгованість по заробітній платі включаючи вихідну допомогу становить станом на 22 липня 2014 року складає 32\~173 (тридцять дві тисячі сто сімдесят три) грн. 23 коп. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати, середній заробіток за час затримки - в сумі\~37\~122 (тридцять сім тисяч сто двадцять дві) грн. 63 коп. У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява, в якій позивач просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача у поданій заяві суду не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працював в [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія механізації нафтогазового будівництва» на посаді інженера по проектно-кошторисній та договірній роботі кошторисно-договірного відділу з 12 листопада 2013 року, що підтверджується та копією заяви про прийняття на роботу від позивача та копією Наказу про прийняття на роботу № 197-к від 12 листопада 2013 року. Наказом [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія механізації нафтогазового будівництва» № 110-К від 21 липня 2014 року позивача звільнено у зв'язку із скороченням штату працівників на підставі п.1\~ст.40 КЗпП України. Відповідно до ст.116\~КЗпП України\~при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Однак, в порушення чинного законодавства України при звільненні з роботи з позивачем не було проведено повного розрахунку, зокрема не виплачено: заборгованість по зарплаті, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати. Відповідно до Довідки від 22 липня 2014 року вих. № 81 виданою [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія механізації нафтогазового будівництва», заборгованість по заробітній платі включаючи вихідну допомогу становить станом на 22 липня 2014 року складає 32\~173 (тридцять дві тисячі сто сімдесят три) грн. 23 коп. Оскільки відповідач не провів повний розрахунок з позивачем вчасно, тобто в день звільнення, за весь час затримки утворилась заборгованість у розмірі 4\~949 (чотири тисячі девятсот сорок девять) грн. 40 коп., яка підтверджується та розраховується відповідно до Довідки про середню заробітну плату (дохід) № 82 від 22 липня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 233 КЗпП України\~працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коди від дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Як зазначено у п. 20 Постави Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлений рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальність. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст..ст. 57, 58, 59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved