Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У серпні 2015 року ІКПВКП звернувлося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. Представник позивача ІКПВКП у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце судового засідання належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився надав суду письмові заперечення на позов, посилається на те, що згідно з рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30 квітня 2013 року (номер справи 2016/2-165/11, номер провадження 2/623/7/2013) договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS],укладений 15 січня 2001 року з ТОВ «Ремонтно - будівельні послуги» та [PERSON] визнано недійсним, з 30.04.2014 року відповідач фактично не міг користуватися послугами Ізюмського комунально виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства, заборгованість яка виникла по собовому рахунку, виникла внаслідок автоматичного нарахування. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог статей 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до рішень Ізюмської міської ради Харківської області були затверджені тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно до вимог ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, із змінами та доповненнями, утримання будинків та приватизованих квартир здійснюється за рахунок їх власників згідно Правилами користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкової територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV із змінами, п.п.11,17,18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року № 630 із змінами, Правил користування системами водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, з подальшими змінами і доповненнями, визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладання договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктами 7, 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року із змінами. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 31 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивачем укладено договір про надання послуг централізованого постачання холодної води №8065/8 від 11.04.2008 року, за адресою [ADDRESS] особовий розрахунок [NUMBER], спосіб розрахунку - згідно затверджених норм споживання, з розрахунку 5,22 м куб на одну особу. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30 квітня 2013 року договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], укладений 15 січня 2001 року з ТОВ « Ремонтно - будівельні послуги» та [PERSON] визнано недійсним. Відповідач з 30.04.2013 року фактично не міг користуватися послугами Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства,заборгованість виникла внаслідок автоматичного нарахування. Таким чином, позов Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства не підлягає задоволенню, у зв'язку з тим що відповідач з 30.04.2013 року не користується послугами Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства. У відповідності до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 121 грн 80 коп, який підтверджується документально, не компенсується у зв'язку з відмовою у задоволенні позову (а.с. 2).

Outcome: dismissed