Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що під час спільного проживання зі [PERSON] 28 серпня 2016 року у них народилась дитина [PERSON]. 12 жовтня 2016 року позивач зареєструвала шлюб із відповідачем в Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 241. Зазначила, що спільне життя з чоловіком не склалося, сторони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, між подружжям відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, у звязку із чим в родині постійно виникають сварки та бійки. [PERSON] перебуває у стані постійного стресу та має погане самопочуття, через це у позивача та дитини порушився сон. Також вказала, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, не працює, однією родиною з позивачем не проживає, з 27 грудня 2017 року фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені. Вважала, що подальше збереження сім'ї та примирення з чоловіком неможливе, суперечить її інтересам, між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки, а тому наполягала на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON], а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб з відповідачем. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 12 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 241, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 25.10.2016 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 02.12.2017 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, то у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані зі сплатою позивачем судового збору у сумі 704,80 грн., підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved