Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому, просив стягнути з останнього на його користь 3% річних в розмірі 96 164 грн., інфляційних витрат у розмірі 828 138,45 грн. Увалою судді Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Згідно п.9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (редакції 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; У зв'язку з зазначеним 05.03.2018 проведено підготовче судовое засідання, а в подальшому призначено справу до судового розгляду. В обгрунтування вищезначених вимог позивач зазначає, що 03.08.2012 р. з відповідачем уклав договір купівлі-продажу, відповідно до якого передав останньому товари для риболовлі, який зобов'язувався оплатити їх вартість в розмірі 710 000 грн. При цьому, відповідач свої зобов'язання не виконав. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2014 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів задоволено частково. В позову [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 710 000 грн., 3% річних 5483,01 грн., розмір інфляції 1830 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримала, просила задовольнити та проти заочного порядку розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] та третя особа на стороні відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Разом з тим, судом вживались заходи щодо повідомлення відповідача та третьої особи про розгляд даного спору, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації (перебування), відомості про яке надано відповідним органом реєстрації - Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та Київській області, проте у суду відсутні відомості про вручення відповідачу судової повістки про розгляд справи, оскільки судова кореспонденція поверталася до суду без вручення адресату за закінченням встановленого строку зберігання, а відтак суд вважає останніх повідомлених належним чином. Відповідно до положень ст. 178 ЦПК України, відповідач у відзиві викладає свої заперечення проти позову, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, відповідачем не було реалізовано своє право на надання заперечень щодо суті спору. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про даний спір, не подав відзив і відсутні запереченя з боку позивача щодо неможливості розгляду справи у заочному порядку. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.08.2012 р. між [PERSON] до [PERSON] укладено договір купівлі-продажу товарів у розстрочку № 1-06/12, відповідно до якого відповідач придбав у позивача товари для риболовлі та зобов'язувався сплатити їх вартість в розмірі 710 000 грн. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2014 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 710 000 грн., 3% річних 5483,01 грн., розмір інфляції 1830 грн. Відповідно до довідки державного виконавця Боголей І.Ю. від 12.07.2017 № 27125/12 сума непогашеної заборгованості становить 711 769,93 грн. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачем договірні зобов'язання виконанні не були, у зв'язку із чим у позивача породжується право на стягнення з відповідача інфляційних витрат у розмірі 828 138,45 грн. та 3% річних в розмірі 96 164 грн. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості, оскільки останніми не виконано договірні зобов'язання перед позивачем та державним виконавцем не стягнуто суму боргу, а відтак позов підлягає задоволенню. За правилами ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору в розмірі 8000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved