Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що з відповідачем [PERSON] знаходився у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з відповідачем. За час їх окремого проживання відповідачка повністю ізолювала доньку від його з нею спілкування, у зв'язку з чим він був вимушений звернутись до Комісії з захисту прав дитини Овідіопольської РДА, рішенням якої йому були встановлені дні та часи побачення з дитиною. Відповідач вказане рішення не виконує, дитину йому на побачення у визначенні рішенням дні не надає, у зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду та просити суд винести рішення, яким зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою у встановлені Комісією з захисту прав дитини дні та часи. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Відповідач позов не визнала, при цьому пояснила, що дійсно знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з нею. Дитина вільно спілкується з позивачем, вона будь-яких перешкод у спілкуванні дитиною з батьком не створює. Дитину не надавала позивачу тільки під час хвороби дитини. Позов відповідача до неї викликаний не тим, що вона перешкоджає йому бачитись з дитиною, а тим, що на теперішній час на розгляді суду є цивільна справа за її позовом до колишнього чоловіка про розподіл спільного майна подружжя. З вказаних підстав позов і не визнає. Заслухавши пояснення сторін, думку представника органу опіки та піклування Лисиці А.В., яка вирішення вказаного спору залишила на думку суду, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав, не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 того ж Кодексу мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.157 того ж Кодексу питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст.159 ч.1 того ж Кодексу, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Судом встановлено, що дійсно з 17.04.2010р. по 04.10.2013 р. сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з відповідачкою. Оскільки між сторонами не було досягнуто домовленості про участь позивача у спілкуванні та у вихованні дитини, сторони по вказаному питанню звернулись до органу опіки та піклування, рішенням якого позивачу був встановлений порядок спілкування з донькою, а саме кожного четверга батько забирає дитину з дитячого садочка о 17.00 годині за своїм місцем проживання: [ADDRESS] та повертає матері в суботу о 19.00 годині за постійним місцем проживання (а.с. 9). Відповідач вказане рішення не виконувала, що частково підтверджується і її поясненням, в зв'язку з чим позов і підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне, відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з витрат по сплаті судового збору у сумі 243 гр. 60 коп.

Outcome: approved