Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, з [PERSON] станом на 01 січня 2014 року, у розмірі 49\~065,53 гривень. В подальшому позов було уточнено позивачка змінила свої позовні вимоги, а саме уточнила розмір неустойки (пені), просила стягнути з відповідача 12\~978,79 гривень. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона проживала з [PERSON] однією родиною без реєстрації шлюбу з травня 2005 року по грудень 2010 року. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. 20 грудня 2010 грудня їх сімейні відносини припинилися. Дочка залишилася проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 жовтня 2012 року з відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на її користь у розмірі 1/6 долі доходу щомісячно, до повноліття доньки. Але тривалий час [PERSON] рішення суду не виконував, сплачував аліменти нерегулярно та з запізненнями. Станом на 01.01.2014 загальна сума аліментів на утримання дочки склала 10\~243,96 гривень, сплачено 9\~014,47 гривень, заборгованість складає 1\~229,49 гривень. Неустойка (пеня) за період з 26.04.2011 по 31.12.2013, в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, становить 12\~978,79 гривень. В обґрунтування вимог позивачка посилається на ст.196 Сімейного кодексу України, надає суду власний розрахунок та просить стягнути вищезазначену суму та судові витрати по справі.. В судовому засіданні позивачка [PERSON] вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові та просила їх задовольнити в повному обсязі, а саме стягнути з відповідача неустойку по аліментам та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав заперечення, згідно яких стверджує, що з 2008 року по 2011 рік він добровільно сплачував позивачці аліменти на утримання дитини. Окрім грошових коштів він купляв продукти, одяг, виконував різні ремонтні роботи квартири та машини. Після присудження аліментів рішенням суду, він повідомив [PERSON] про те, що буде здійснювати сплату аліментів тільки на розрахунковий рахунок. Розрахунковий рахунок позивачка надала у листопаді 2011 року, тому він щомісячно став переводити аліменти.Сплату аліментів з червня 2012 року він припинив, бо [PERSON] заявила, що він не є батьком дитини, тому він чекав висновків експертизи. Після присудження аліментів рішенням Саксаганського суду він сплачув аліменти постійно. Позивачка пізно звернула виконавчий лист до виконання з затримкою на 5 місяців, після чого протягом 9 місяців він неодноразово звертався до державного виконавця з заявами про перерахунок сплачених аліментів. У січні 2014 року, після ознайомлення з заборгованістю станом на 01.01.2014, він прийняв рішення повністю сплатити борг. Тому 25.01.2014 він сплатив 4\~500,00 гривень. Після перерахунку заборгованності державним виконавцем, стало відомо, що дійсна заборгованість станом на 01.01.2014 складає 1\~229,39 гривень, тому станом на 25.01.2014 у нього виникла навіть переплата по аліментам. Він не погоджується з розрахунком позивачки розміру пені, оскільки вона не врахувала судову практику при здійсненні даного розрахунку. Тому просив відмовити у позовних вимогах у повному обсязі. Представник третьої - Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції особи [PERSON] у судовому засіданні надав довідку перерахунку заборгованності станом на 01.12.2014, просив розглянути справу згідно чинного законодавства. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 8 ЦПК України в редакції 2005 року, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Відповідно до\~ст.31 ЦПК України\~крім прав та обов'язків, визначених у\~ст.27 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. Проаналізувавши зазначені норми ЦПК України, суд вважає, що первісна позовна правомірно уточнена, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 31 ЦПК України. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 214 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі, під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі і питання : які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом \~ встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2005 року, від яких мають доньку [PERSON], [INFO], зареєстрована Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби КМУ юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний запис № 855. Батьком дитини є [PERSON]. Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2012 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на\~ \~ утримання їх спільної доньки у розмірі 1/6 долі доходу, але не менше 30% мінімального доходу на дитину відповідного свіку, починаючи стягнення з 26.04.2011. Оскільки зазначені обставини встановлені рішеннями суду, що набрали законної сили, та постановлено між тими ж сторонами, що приймають участь у розгляді цивільної справи, що знаходиться в провадженні суду, то ці обставини згідно ч.3\~ст.61 ЦПК України\~повторно сторонами не доказуються. Відповідно до довідки № 48 від 14.01.2014, за підписом державного виконавця Жовтневого ВДВС КМУ юстиції [PERSON], заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.01.2014 складає 5069,69 гривень. Однак після надання [PERSON] до Жовтневого відділу ДВС КМУ юстиції оригіналів квитанців по добровільну сплату аліментів на розрахунковий рахунок [PERSON], державним виконавцем було зроблено перерахунок заборгованності. Таким чином, відповідно до наданої представником третьої особи [PERSON] 28.01.2015 у судовому засіданні довідки, за підписом державного виконавця Жовтневого ВДВС КМУ юстиції [PERSON], заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.01.2014 складає 1\~229,39 гривень. Суд приймає наданий розрахунок як належний та допустимий доказ, оскільки позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] погоджується з розрахованою заборгованістю. При вирішенні питання щодо розміру пені суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7\~ст.7 СК України, які проголошують, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Так,\~ст.180 СК України\~покладає обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~статтею 196 цього Кодексу\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже,\~\~пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення\~\~аліментних зобов'язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічний висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 01 липня, 25 листопада та 16 грудня 2015 року та у постанові Верховного Суду України №6-94цс15, які відповідно до положень\~ст.360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх судів України. Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з наданим розрахунком позивачки [PERSON] неустойки (пені) у розмірі 12\~978, 79 гривень. Суд вираховує неустойку за прострочення сплати аліментів в наступному порядку: 2011 рік: квітень 86,30 х 30 х 1% = 25,89 гривень; травень 275,56 х 31 х 1%= 85,42 гривень; червень 249,60 х 30 х 1% = 74,88 гривень; липень 249,60 х 31 х 1% = 77,38 гривень; серпень 249,60 х 31 х 1% = 77,38 гривень; вересень 249,60 х 30 х 1% = 74,88 гривень; жовтень 279,00 х 31 х 1% = 86,49 гривень; листопад 255,90 х 30 х 1% = 76,77 гривень 2012 рік: червень 273,30 х 30 х 1% = 81,99 гривень; липень 343,30 х 31 х 1% = 106,42 гривень; серпень 343,20 х 31 х 1% = 106,39 гривень; вересень 343,20 х 30 х 1% = 102,96 гривень; жовтень 348,3 х 31 х 1% = 107,97 гривень; листопад 348,30 х 30 х 1% = 104,49 гривень; грудень 359,10 х 31 х 1% = 111,32 гривень; 2013 рік: січень 363,00 х 31 х 1% = 112,53 гривень; лютий 363,00 х 28 х 1% = 101,64 гривень; вересень - 363,00 х 30 х 1% = 108,90 гривень; листопад 363,00 х 30 х 1% = 108,90 гривень; всього на загальну суму 1\~732,60 гривень. Однак, при вирішенні питання щодо розміру суми стягнення з відповідача [PERSON] неустайки (пені), суд бере до уваги, що вина боржника [PERSON] у створенні заборгованості по аліментам є поважною, оскільки державним виконавцем невчасно повідомлено боржника про її існування та враховує майновий стан відповідача, який має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану КМУ юстиції Дніпропетровськї області, складено відповідний запис № 638 та [PERSON], [INFO], зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану КМУ юстиції Дніпропетровськї області, складено відповідний запис № 1368. Окрім того, суд звертає увагу, що згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У частині 1\~ст. 549 ЦК України\~визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати у разі порушення боржником зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (ч. 3\~ст. 551 ЦК України). Положення ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~ст. 3 цього Кодексу\~щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4\~ст. 10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір перевищує розмір збитків. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1120цс15, яка відповідно до\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх судів України. Таким чином, враховуючи, що сума пені, за несвоєчасність виконання по сплаті аліментів перевищує суму заборгованості, враховуючи майновий стан боржника і причини виникнення заборгованності, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування вимог ч. 3\~ст. 551 ЦК України, та можливим стягнути з відповідача неустойку у загальній сумі, яка дорівнює заподіяним збиткам, а саме сумі реальної заборгованності у розмірі 1\~229,39 гривень. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, надавши суду належні та допустимі докази. Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial