Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди у розмірі 13 364 грн. 68 коп. шляхом індексації пенсії. В обґрунтування позовних вимог вказував на порушення відповідачем Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та ст. 48 Конституції України, неналежний його як пенсіонера соціальний захист, а саме не здійснення обов'язкової щомісячної індексації пенсійних виплат на величину індексів інфляції в Україні у період з 01.01.2014 року по 31.08.2015 року. У зв'язку з порушенням відповідачем прав позивача, останній просить стягнути у відшкодування збитків, шляхом індексації пенсії за період з 01.01.2014 року по 31.08.2015 року, суму у розмірі 13 364 грн. 68 коп. Ухвалою суду від 20.08.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків (а.с.7). Ухвалою суду від 19.10.2018 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, копії якої направлені учасникам справи (а.с. 12-13). Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 19.10.2018 року та копія позовної заяви з додатками, які були направлені на адресу відповідача, отримані останнім, що підтверджується підписом уповноваженої особи за довіреністю на зворотному повідомленні. До суду надійшла відповідь на відзив (відзив) на позовну заяву від представника відповідача Фартушної В.Л., відповідно до якої позовні вимоги не визнають. Вказала, що Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів. У 2014 році була призупинена норма щодо щорічного підвищення пенсій до поліпшення економічної ситуації в країні. І з 2014 року не проводилась також індексація пенсій. Законом України від 03.10.2017 № 2148 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» скасовано індексацію пенсій відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення і введено норми до статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо щорічної індексації пенсій. Тобто було відновлено щорічне підвищення пенсії, проте таке підвищення вже названо «індексацією» пенсій. При цьому суттєво змінено сам порядок підвищення (індексації) пенсій. Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щорічна індексація раніше призначених пенсій здійснюватиметься шляхом збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Зокрема, при обчисленні пенсій, призначених до 01.01.2018 р. застосовується усереднений показник середньої заробітної плати за 2014 -2016 роки - 3764,40 грн., а призначених у 2018 році - усереднений показник середньої заробітної плати за 2016 та 2017 роки - 5 377,90 грн. Інші заяви з процесуальних питань від сторін до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з даними пенсійного посвідченням № [NUMBER] [NUMBER] від 30.12.2008 року позивач [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Окрім того, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів праці, що підтверджується копією посвідчення [NUMBER] від 27.01.2009 року, виданого Свалявським Управлінням праці та соціального захисту населення Закарпатської обл. (а.с.4). Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Мукачівському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, отримуючи пенсію за віком при повному пільговому стажі та у період з січня 2014 року по серпень 2015 року отримував пенсію у розмірі 1100 грн. 88 коп., з вересня 2015 року по грудень 2015 року у розмірі 1225 грн. 88 коп. (а.с.5). Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування шкоди за рахунок держави, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Положеннями ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Разом з тим, в матеріалах справи не міститься належних та допустимих доказів того, що у результаті протиправної поведінки відповідача позивачу [PERSON] були нанесені збитки, не доведено причинний зв'язок між поведінкою відповідача та не проведенням індексації пенсії позивача, не доведена його вина. Крім того, спірна сума, яка не отримана позивачем за період з 01.01.2014 року по 31.08.2015 року, є сумою недоотриманої пенсії, а тому в розумінні ст. 22, 1166 ЦК України ця сума не є шкодою. Відтак, зазначена норма права не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, а тому підстав для задоволення позову позивача [PERSON] про відшкодування шкоди немає. Також суд звертає увагу, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів. Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України і Верховною Радою України, підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених Конституцією України. Згідно зі ст. 19 Закону Діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, а також Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України, вирішення питань державного управління у сфері економіки та фінансів, соціальної політики, праці та зайнятості, охорони здоров'я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища, екологічної безпеки, природокористування, правової політики, законності, забезпечення прав і свобод людини та громадянина, запобігання і протидії корупції, розв'язання інших завдань внутрішньої і зовнішньої політики, цивільного захисту, національної безпеки та обороноздатності. До повноважень відповідача не відноситься нарахування та проведення доплат до пенсії позивача. Тому, з урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed