Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

У серпні 2019 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Даний позов вмотивований тим, що з 30 серпня 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін по справі народився [PERSON] . В серпні 2018 року відповідач залишив сім`ю. З того часу матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою судді від 06.09.2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15.10.2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засідання представник позивача повністю підтримав поданий позов та просила суд його задовольнити, пославшись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомляв, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд прийшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 30 серпня 2017 року зареєстрували шлюб. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 30 травня 2019 року серія [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище у сторін [PERSON] та [PERSON] відповідно (а.с.3). [PERSON] народився [INFO] . Батьками дитини є сторони у справі. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 30 травня 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.4). З довідки від 21.10.2014 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON] фактично проживає за адресою [ADDRESS] . Разом з нею також проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Довідкою №425 від 29.07.2019 року підтверджується обставина, що [PERSON] перебуває на обліку та одержує в управлінні соціального захисту населення Бориспільської міської ради державну соціальну допомогу при народженні дитини з 01.06.2017 року по 01.09.2020 рік на дитину [PERSON] [INFO] (а.с.8). Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, для задоволення вимог про стягнення аліментів, надання суду доказів того, що дружина з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. У відповідності до ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. На підставі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] приймає участь в утриманні дружини, з якою проживає дитина [PERSON] Відсутні також докази, з яких вбачається, що відповідач має поганий стан здоров`я або тяжке матеріальне становище, а також на його утриманні перебувають інші діти або непрацездатні батьки. З огляду на ці обставини суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 768,40 грн. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved