overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 серпня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №559 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18 серпня 2001 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 вересня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис №800 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19 вересня 2008 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій вказала, що сторони уклали шлюб 13.10.2000 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати разом з позивачем. Шлюбні відносини подружжя не підтримує з 15.01.2014 року. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим, спільне господарство не ведеться. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, в ньому зазначених. Після розірвання шлюбу просить повернути їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 13 жовтня 2000 Дніпровською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 07 (арк.с.3). Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24.04.2002 Дніпровською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 04) та [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.10.2007 Дніпровською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 14) (арк.с. 4, 5). Після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом з матір'ю. Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують з січня 2014 року, не мають наміру на збереження шлюбу, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. [PERSON], яка змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, заявила про вибір дошлюбного прізвища «[PERSON]». [PERSON], як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених та документально підтверджених витрат, зокрема судового збору у розмірі 243,60 грн. (арк.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 21.10.2005 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис №1719. Від спільного шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у [PERSON] із відповідачем не склалось, через відсутність порозуміння. З січня 2013 року сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, ведуть окремо хатнє господарство, мають окремі бюджети. Збереження сім'ї і спільне життя із відповідачем [PERSON] вважає неможливим. В судовому засіданні позивач вказані позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував, при цьому погодився, що за відсутності бажання дружини можливості зберегти сім»ю немає. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано 21.10.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис №1719. Від спільного шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З січня 2013 року сторони проживають окремо. З пояснень позивача та відповідача вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду сім'ї стали постійні непорозуміння. Їхня сім'я розпалася, спільне господарство не ведеться. Примирення між сторонами та збереження сім'ї не можливе, що підтвердили сторони у справі. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 01.06.11 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.06.11 року Відділом РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 492. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 24.09.99 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити та залишити дошлюбне прізвище, відповідач надав заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.09.99 року у Відділі РАГС Ватутінського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1219. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 25.09.98 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.09.98 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї, актовий запис № 988. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 25.11.00 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.11.00 року у Відділі РАГС Ватутінського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1474. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позивач до суду надала заяву в якій зазначила, що вона свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач надав до суду заяву в якій зазначив, що він позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне задовольнити позов за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 16 серпня 2004 року відділом РАЦС Ленінського райуправління юстиції м. Полтави, серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 80 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач до суду надала заяву в якій зазначила, що вона свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач надав до суду заяву в якій зазначив, що він позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне задовольнити позов за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 24 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського районного управління юстиції м. Полтави, серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 80 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилалася на те, що з 02 жовтня 2009 року знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, доходів не має, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання, просила суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти до досягнення дитиною трьох років в розмірі 400 грн. щомісячно. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував, але у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, оскільки він не працює. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони з 02 жовтня 2009 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2013 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та відповідного рішення суду. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу. Відповідач також не працює, однак позов визнав частково, інших дітей та непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має, має задовільний стан здоров'я. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів з відповідача на утримання позивачки, а саме в розмірі 300 грн., починаючи стягнення з 20 січня 2014 року до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] року. Задовольняючи позовні вимоги саме в такій сумі, суд зважує на те, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на її користь у розмірі 400 грн., а також ту обставину, що відповідач частково визнав позовні вимоги. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 234 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 16.09.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1421. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. [PERSON] вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував, про що надав до суду відповідну заяву. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано 16.09.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1421. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. [PERSON] вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved