Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

У січні 2018 р. [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], [PERSON], позивачі) звернулися до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, а саме: вартості пошкодженої мотоекіпіровки в сумі 50 598,15 грн. - на користь [PERSON], вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в сумі 68 081,95 грн. - на користь [PERSON]; та про відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 грн. на користь [PERSON] та 20 000 грн. на користь [PERSON] Позов обґрунтований такими обставинами. 20.08.2017 у м. Києві на пр-ті М.Бажана сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], [NUMBER], під керуванням [PERSON] та мотоцикла [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди мотоцикл, який належить [PERSON], отримав значні механічні пошкодження, а також постраждало захисне спорядження (мотоепіровка), у якому був [PERSON] Вина [PERSON] у даній пригоді встановлена постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.10.2017. Відповідно до звітів про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків вартість відновлювального ремонту мотоцикла складає 68 081,95 грн., а вартість пошкодженої мотоекіпіровки - 50 598,15 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] пережив сильний стрес, фізичні і психологічні страждання і переживання та душевне потрясіння від усвідомлення того, якими могли б бути наслідки для його життя та здоров'я. Моральна шкода, завдана [PERSON], полягає у душевних стражданнях, викликаних пошкодженням його майна, відчуттям необхідності відновлювати пошкоджений мотоцикл та вимушених змінах у способі життя, оскільки з моменту вчинення ДТП він не може користуватися мотоциклом і змушений доводити своє право на відшкодування завданих збитків. Ухвалою від 19.03.2018 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати її в порядку загального позовного провадження. 25.04.2018 суд постановив ухвалу про забезпечення позову, наклавши арешт на усе рухоме та нерухоме майно відповідача. 08.08.2018 суд постанови ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 26.10.2018. Позивачі подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, проте в судове засідання він не з'явився без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подав. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачами письмові докази, суд встановив такі обставини. 20.08.2017 у м. Києві на пр-ті М.Бажана сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], [NUMBER], під керуванням [PERSON] та мотоцикла [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідач [PERSON] є особою, винною у цій дорожньо-транспортній пригоді, що встановлено постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27.10.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. За приписом ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження мотоцикл [NUMBER], який належить на праві власності позивачу [PERSON], та було пошкоджено захисне спорядження (мотоекіпіровка), у якому був позивач [PERSON] Відповідно до Звіту № 1312 від 10.11.2017 матеріальний збиток, завданий [PERSON] внаслідок пошкодження належної йому мотоекіпіровки (мотошолома, мотоботів, мотокомбінезона, рукавиць) складає 50 598,15 грн. Відповідно до Звіту № 1270 від 12.09.2017 вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла [NUMBER], в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди становить 68 081,95 грн. (без урахування ПДВ та втрати товарної вартості). При вирішенні цього позову суд керується положеннями цивільного законодавства, які регулюють зобов'язання, що випливають із заподіяння шкоди (деліктні зобов'язання). Так, відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ч. 2 ст. 1187, ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Водночас доказів наявності у відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності суду не надано. Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення цивільного закону, суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги позивачів про відшкодування завданої їм матеріальної шкоди у заявленому розмірі. При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, та ст. 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. На підставі оцінки наведених у позовній заяві доводів і аргументів та наданих позивачами доказів суд дійшов висновку про доведеність факту завдання водію мотоцикла [PERSON] фізичних і душевних страждань та переживань, зумовлених самим фактом потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду, що викликало стрес і та нервове потрясіння. Суд вважає обґрунтованими і доводи власника мотоцикла [PERSON] про те, що винні неправомірні дії відповідача спричинили йому душевні страждання, викликані пошкодженням цінного майна, та зумовили істотні зміни у звичному способі його життя, оскільки він не має можливості використовувати належний йому транспортний засіб і не може його відновити та змушений витрачати час, зусилля та власні кошти на збирання необхідних документів, звернення до оцінювача, адвокатів та до суду, щоб довести порушення своїх прав. З урахуванням наведеного та значного розміру матеріальної шкоди суд визнає обґрунтованою компенсацію завданої [PERSON] моральної шкоди в сумі 7 000 грн., а [PERSON] - 5 000 грн., вважаючи, що такий розмір моральної шкоди є цілком розумним і справедливим. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачів, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача понесені позивачами судові витрати. За подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову [PERSON] сплатив судовий збір в загальному розмірі 1 563,18 грн., а [PERSON] - 1738,02 грн. Окрім того [PERSON] і [PERSON] понесли витрати на підготовку висновків щодо визначення вартості матеріального збитку в розмірі 3 000 грн. і 2 000 грн. відповідно. Відтак суд стягує з відповідача на користь [PERSON] судові витрати в загальному розмірі 4 563,18 грн., а на користь [PERSON] - 3 738,02 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial