Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

У серпні 2018 року Придніпровська державна академія фізичної культури і спорту звернулася до суду з указаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] був зарахований до аспірантури Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту з 01 жовтня 2016 року за спеціальністю 017 - Фізична культура і спорт з відривом від виробництва. Він навчався за рахунок коштів державного бюджету та отримував стипендію. Однак 01 лютого 2018 року його було відраховано у зв`язку з невиконанням навчального плану. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту вартість навчання в денній аспірантурі за державним замовленням у зв`язку з відрахуванням із аспірантури за невиконання індивідуального плану роботи у розмірі 62 733 (шістдесят дві тисячі сімсот тридцять три ) грн. 53 коп. Представник позивача надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представником відповідача 02 травня 2019 року подано до суду відзив на позовну заяву, яким він не погоджується із позовними вимогами в повному обсязі. Повідомляє, що між позивачем і відповідачем жодних угод або зобов`язань про підготовку аспіранта укладено не було, правовідносини між сторонами не виникли. Послуги, які надавалися позивачем не були виконані в повному обсязі. Постанова КМУ № 261 від 23 березня 2016 року не містить порядку стягнення з аспіранту вартості навчання, а наміру на повторний вступ він не має. А тому, вражає, що докази, які були подані позивачем не можуть бути прийняті судом та просить відмовити у задоволенні позову. 10 вересня 2019 року представником позивача подано відповідь на відзив. Зазначає, що в матеріалах справи міститься заява відповідача про допуск його до складання вступних іспитів на денне навчання аспірантури на кафедру від 26 серпня 2016 року, наказ «Про зарахування до аспірантури та призначення наукових керівників» від 19 вересня 2016 року, згідно якого відповідача зараховано до аспірантури ПДАФКіС та Довідка про доходи відповідача за період з 01.10.2016 по 31.01.2018, згідно якої відповідач отримував стипендію, що є доказом виникнення правових зобов`язань між позивачем і відповідачем. Вказує на те, що на момент спірних правовідносин та подання цієї позовної заяви діяла постанова КМУ №309 від 01.03.1999 року, яка втратила чинність лише з 01.01.2019, а тому просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. [PERSON] було подано заяву до Дніпропетровського державного інституту фізичної культури і спорту, що є правонаступником Придніпровська державна академія фізичної культури і спорт про допуск до вступних іспитів від 02.08.2016 року. Також 25 серпня 2016року було отримано листа від Криворізького педагогічного інституту з проханням направлення для вступу до аспірантури ДДІФКІС. Відповідно до Наказу т.в.о. ректора Дніпропетровського державного інституту фізичної культури і спорту Афанасьєва С.М. від 19 вересня 2016 року «Про зарахування до аспірантури та призначення наукових керівників» [PERSON] було зараховано до аспірантури з 01 жовтня 2016 року за спеціальністю 017 - Фізична культура і спорт з відривом від виробництва. [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету та отримував стипендію, яка відповідно до довідки про доходи, за період навчання була виплачена саме на суму 62 733 (шістдесят дві тисячі сімсот тридцять три ) грн. 53 коп. На підставі службової записки зав. відділу аспірантури доцента [PERSON] було винесено Наказ від 22.01.2018 року «Про відрахування з аспірантури» в якому було зазначено, що з 01 лютого відрахувати з числа аспірантів [PERSON] у зв`язку з невиконанням навчального плану. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 53 ЗУ «Про освіту», здобувачі освіти зобов`язані, серед іншого, виконувати вимоги освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності), дотримуючись принципу академічної доброчесності, та досягти результатів навчання, передбачених стандартом освіти для відповідного рівня освіти . Відповідно до вимог п. 11. ч. 3 ст. 34 ЗУ «Про вищу освіту», Керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень, серед іншого, відраховує з закладу вищої освіти та поновлює на навчання в ньому здобувачів вищої освіти за погодженням з органами студентського самоврядування та первинними профспілковими організаціями осіб, які навчаються (якщо дана особа є членом профспілки), з підстав, установлених цим Законом Згідно з вимогами підп. 4,6,7 п. 16 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою КМУ 1 березня 1999 р. N 309 (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), аспіранти і докторанти зобов`язані, серед іншого, виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією, у встановлений термін захистити дисертацію або подати її спеціалізованій вченій раді; дотримуватися статуту і правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи. Відповідно до вимог п. 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою КМУ 1 березня 1999 р. N 309 (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку відповідач 01.10.2016 року зарахований до аспірантури Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту, навчався за рахунок коштів державного бюджету та отримував стипендію, однак 01 лютого 2018 року його було відраховано у зв`язку з невиконанням навчального плану, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved