Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У серпні 2016 року заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 звернувся до суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради, КЗОЗ «Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON]» з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Харківської міської ради збитки завдані кримінальним правопорушенням у розмірі 398 грн. 20 коп., та покласти на останнього судові витрати повязані із розглядом справи. На підтвердження позовних вимог посилається на те, що 13.12.2015 приблизно о 19 год. 00 хв. [PERSON] поблизу будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Правдинська, 13, спричинив потерпілому [PERSON] легкі тілесні ушкодження, а саме рубець на обличчі та рубці на голові. Через отримані тілесні ушкодження [PERSON] проходив лікування у КЗОЗ «Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON]», а саме у нейрохірургічному відділенні з 13.12.2015 по 14.12.2015. Відповідно до розрахунків КЗОЗ «Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON]» від 01.08.2016, зроблених на підставі на підставі положень п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, фактичні витрати зазначеного закладу охорони здоров'я на лікування [PERSON] склали 398,20 грн.. У судове засіданні представник Харківської місцевої прокуратури № 2 [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву, відповідно до якої заявлені позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення, проти винесення заочного рішення у справі не заперечувала . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку, шляхом направлення на адресу його реєстрації поштової кореспонденції, заяв,клопотань про розгляд даної справи без його участі суду не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 13.12.2015 приблизно о 19 год. 00 хв. [PERSON] поблизу будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Правдинська, 13, спричинив потерпілому [PERSON] легкі тілесні ушкодження, а саме рубець на обличчі та рубці на голові . Вироком Київського районного суду міста Харкова від 03.03.2016 по справі №640/2870/16-к визнано винним [PERSON], [INFO], у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили.(а.с. 7-9) У відповідності до ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Через отримані тілесні ушкодження [PERSON] проходив лікування у КЗОЗ «Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON]», а саме у нейрохірургічному відділенні з 13.12.2015 по 14.12.2015. Відповідно до розрахунків КЗОЗ «Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON]» від 01.08.2016, зроблених на підставі на підставі положень п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, фактичні витрати зазначеного закладу охорони здоров'я на лікування [PERSON] склали 398,20 грн.. (а.с. 11,12-13) Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» покладаючи на підсудного обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого також є складовою матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. На це вказує законодавець, який відніс ст. 1206 ЦК України у відповідну главу 82 цього кодексу, а також на це вказує Верховний Суд України у п. 29 постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2003 № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи». Відповідно до п. З «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого , при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Таким чином, вищевказаним вироком встановлено, що [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, а тому відповідно до ст.ст. 1166, 1206 ЦК України відповідач, як винна особа, яка завдала шкоди майну юридичної особи злочином, повинна її відшкодувати в повному обсязі, а порушене право відповідно до ч. 2 п. 8 ст. 16 ЦК України підлягає захисту шляхом відшкодування матеріальної шкоди. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що з [PERSON] на користь держави в особі Харківської міської ради слід стягнути збитки завдані кримінальним правопорушенням у розмірі 398 грн. 20 коп. У відповідності із положенням ст. 88 ЦПК України, згідно якої якщо сторону, на користь якої увалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Саме тому, з [PERSON] на користь держави слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved