Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

У січні 2020 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі по тексту - позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач-1), [PERSON] (далі- відповідач-2) про стягнення суми кредитної заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 березня 2008 року між ВАТ ВТБ Банк, правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК» та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір № 101.8-01/13 (далі - кредитний договір), за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 350 000,00 доларів США із строком повернення до 20.03.2028р. та Договір про внесення змін №2 від 10.11.2015 року до кредитного договору №101.8-01/13 від 20.03.2008р., за умовами якого сума та валюта кредиту становить - 7 355 982,28 гривень з кінцевим, строком погашення до 20.03.2028 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ ВТБ Банк (правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК») та [PERSON] було укладено договір поруки № 101.8-02/18 від 20.03.2008 року з усіма супутніми змінами, зокрема Договору про внесення змін №1 від 10.11.2015 року до Договору поруки № 101.8-02/18 від 20.03.2008р. Також в забезпечення кредитного договору, позичальником було укладено іпотечний договір, яким в іпотеку було передано 3-х кімнатну квартиру, загальною площею 124,10 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Так, станом на 24.10.2019 року заборгованість за кредитним договором №101.8-01/13 від 20.03.2008 року, становить 6 242 498,12 гривень: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 5 191 805,45 грн.; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 864 864,92 грн.; пеня на суму простроченої заборгованості за період з 13.11.2018р. по 24.10.2019р. - 185 827,75 грн. Ухвалою суду від 28 січня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.04.2020 року. Ухвалою суду від 24.09.2020 року по справи закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті на 16.12.2020 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача-1 у судовому засіданні проти позову заперечив, та просив у задоволенні позові відмовити. Відповідач-2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позов не надавав та не просив розглядати справу за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача-1, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 березня 2008 року між ВАТ ВТБ Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № 101.8-01/13 (далі - кредитний договір), за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 350 000,00 доларів США із строком повернення до 20.03.2028р. та Договір про внесення змін №2 від 10.11.2015 року до кредитного договору №101.8-01/13 від 20.03.2008р., за умовами якого сума та валюта кредиту становить - 7 355 982,28 гривень з кінцевим, строком погашення до 20.03.2028 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ ВТБ Банк та [PERSON] було укладено договір поруки № 101.8-02/18 від 20.03.2008 року з усіма супутніми змінами, зокрема Договору про внесення змін №1 від 10.11.2015 року до Договору поруки № 101.8-02/18 від 20.03.2008р. Відповідно до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами (іпотека) №300317іп_1 від 30.03.2017 року, АТ «ТАСКОМБАНК» є правонаступником ВАТ «ВТБ БАНК». Так, АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором боржника [PERSON] по Кредитному договору № 101.8-01/13 від 20.03.2008 року з усіма додатками та змінами. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Банком було виконано зобов`язання в повному обсязі. Разом з тим, у зв`язку із невиконанням відповідачами зобов`язань за договором позивачем на його адресу направлялась повідомлення-вимога від 23.10.2019. Внаслідок невиконання відповідачами вимог договору, утворилась заборгованість, яка станом 24.10.2019 року заборгованість за кредитним договором №101.8-01/13 від 20.03.2008 року, становить 6 242 498,12 гривень: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 5 191 805,45 грн.; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 864 864,92 грн.; пеня на суму простроченої заборгованості за період з 13.11.2018р. по 24.10.2019р. - 185 827,75 грн. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідачі не виконують свої зобов`язання за договором, позов підлягає задоволенню, а саме підлягає солідарному стягненню з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 6242498,12 грн., з яких: 5191805,45 грн. заборгованості по тілу кредиту, 864464,92 грн. заборгованості по сплаті відсотків та 185827,75 грн. пені. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню судовий збір в розмірі 93637,48 грн.

Outcome: approved