Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У січні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначивши, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 травня 1995 року, виданого АТ Нижньодніпровський трубопрокатний завод на підставі розпорядження від 16 травня 1995 року № П-433 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 23 квітня 1986 року. Дітей у них не було. 10 грудня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу вони проживали в квартирі [ADDRESS]. Спільних дітей у [PERSON] та [PERSON] не було. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадкоємців не було. Спадкова справа не відкривалася. [PERSON] помер [INFO]. Спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON]. Позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Грищенко В.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON]. Постановою від 26 листопада 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно отриманої інформації з КП «МБТІ» ДОР» від 01.09.2014 квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON], однак частки кожного з них виділені не були. На підставі викладеного, позивач просить встановити, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] є рівними, тобто по ? частині кожного; визнати за позивачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, підтримавши надані суду письмові заперечення на позов. У судове засідання 30.04.2015 представник позивача [PERSON] не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. Представник відповідача Дніпропетровської міської у судове засідання 30.04.2015 не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини не явки суд не повідомила. Оскільки всі сторони по справі надали свої пояснення з приводу заявлених позовних вимог, надали пояснення при дослідженні письмових матеріалів справи, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за відсутності не з'явившихся учасників процесу. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу 30.04.2015 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 травня 1995 року, виданого АТ Нижньодніпровський трубопрокатний завод на підставі розпорядження від 16 травня 1995 року № П-433 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 23 квітня 1986 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, наявним в матеріалах справи. 10 грудня 1993 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Райвідділом РАГС м. Дніпропетровська, актовий запис №1248. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 30. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємці після [PERSON] відсутні. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1369. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] є його дружина - [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно довідки КП «МБТІ» ДОР» від 01.09.2014 квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.370 та ч. ч. 2,3 ст.372 ЦК України у разі виділу частки, поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, право спільної сумісної власності припиняється. Таким чином частки [PERSON]та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та складають по ? частці кожного, а відтак право спільної сумісної власності підлягає припиненню. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З метою оформлення права власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування позивач у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Грищенко В.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON]. 26 листопада 2014 року постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Грищенко В.І. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тобто одержати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору позивач не може, а тому вона звернулася до суду з даним позовом. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялася.

Outcome: approved