Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

У серпні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього на її користь заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 30655,75 гр. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 8141,69 грн. В обґрунтування вимог позову позивач зазначила, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2010 р. з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2009 р. і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач аліменти на утримання доньки не сплачує, не піклується про дитину, не цікавиться її життям, в зв'язку з чим в період з січня 2016 р. по травень 2017 р. виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 30655,75 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом з неустойкою (пенею) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в розмірі 8141,69 грн. В судовому засіданні позивач та його представник уточнили вимоги позову та просили суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.07.2016 р. по 01.12.2017 р. в сумі 34663,50 грн. однак без стягнення пені, пояснивши, що сума заборгованості згідно розрахунку державного виконавця становить 34482,50 грн., проте державний виконавець помилкового включив в суму сплачених аліментів витрати за послуги пошти, а тому розрахунок є невірним і за її підрахунками сума заборгованості має становити саме 34663,50 грн. Відповідач в судовому засіданні вимоги уточненого позову визнав, пояснивши, що він не сплачував аліменти, оскільки довгий час не міг влаштуватись на роботу і лише 29.11.2017 р. офіційно працевлаштувався та отримує заробітну плату в сумі 3200 грн. Кім того, на даний час він перебуває в цивільному шлюбі з іншою жінкою, від якого має дитину, після народження якої дружина перебуває в декретній відпустці та на його повному матеріальному утриманні, а тому він не мав змоги сплачувати аліменти у більшому розмірі. Згідно з частиною 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачем пред'явленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому, визнання позову відповідачем судом приймається. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За умов ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом ( ч. 3 ст. 195 СК України) . Порядок стягнення заборгованості за аліментами визначений ст. 194Сімейного кодексу України. Судом достовірно встановлено, що сторони по справі мають доньку - [PERSON], [INFO] Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2010 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2009 р. і до досягнення дитиною повноліття. Того ж дня, на виконання вимог даного рішення було видано виконавчий лист № 2-3006/2010 та звернуто його до виконання. Між тим, відповідач від виконання своїх обов'язків по сплаті аліментів ухилявся, в зв'язку з чим утворилась заборгованість по їх сплаті, що підтверджується розрахунками державного виконавця. Так, розрахунком № 75265 від 06.12.2017 р. встановлено, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 01.07.2016 р. по 01.12.2017 р. становить 34482,50 грн. В свою чергу, з огляду фіскальних чеків про сплату аліментів судом достовірно встановлено, що державним виконавцем в суму сплачених відповідачем аліментів помилково включено витрати на послуги пошти, що фактично призвело до зменшення розміру заборгованості. Однак, враховуючи, що сторонами по справі розрахунок державного виконавця не оскаржено, відповідач вимоги уточненого позову визнав, суд з урахуванням вище встановлених обставин погоджується з розрахунком позивача та приходить до висновку про повне задоволення вимог позову та стягнення заборгованості по сплаті аліментів в сумі 34663,50 грн. При цьому, суд вважає що наявність у позивача інших утриманців та його матеріальне становище не звільняє його від сплати аліментів, які призначені рішенням суду та розмір яких відповідачем не оспорюється. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнена від оплати судових витрат щодо стягнення аліментів, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в дохід держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved