Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся до районного суду з даною заявою. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він народився в м. Кам`янка Черкаської області 03 жовтня 1977 році та отримав паспорт громадянина України. Закінчив школу та вступив до лав Збройних сил України. У 1999 році виїхав до Росії та проживав там тривалий час: у 2005 році зареєстрував шлюб з [PERSON] . У 2004 році в них народився син [PERSON] . На даний час він повернувся на Україну та вирішив проживати разом зі своєю сім`єю саме в Україні. Для оформлення дозволу на міграцію він звернувся до заінтересованої особи, але отримав відмову через розбіжності в документах. А саме у свідоцтві про одруження та свідоцтві про народження дитини вказано його громадянство як «громадянин Росії». Тому йому було відмовлено в оформленні документів і рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин. Встановлення даного факту є необхідним для переїзду його родини до України. У позасудовому порядку він позбавлений можливості оформити документи на міграцію. Просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , народився у м. Кам`янка Черкаської області: є батьком [PERSON] , громадянина Російської Федерації, який народився в м.Москва 13 листопада 2004 році; є чоловіком [PERSON] , яка народилась [INFO] в м.Цхінвалі. У судове засідання заявник не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Просила позов задоволити. У судове засідання представник Києво-Святошинського районного відділу Центрального міжрегіонального відділення Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, [PERSON] , [PERSON] не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. До суду направили заяви про розгляд справи в їх відсутність. Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Кам`янка Черкаської області. 12 жовтня 1995 році [PERSON] отримав паспорт громадянина України, серія [NUMBER] , виданий Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області. З тимчасового посвідчення № [NUMBER] Кам`янським районним військовим комісаріатом вбачається, що [PERSON] , прийнятий на тимчасовий облік запасу Збройних сил України, проходив строкову військову службу з 12 грудня 1995 року по 22 травня 1997 рік. Також встановлено, що тривалий час [PERSON] проживав в Російській Федерації, що підтверджено і трудовою книжкою [NUMBER] , свідоцтвом про постановку на облік в податковому органі фізичної особи по місцю проживання на території Російської Федерації, заліковою книжкою № [NUMBER] та студентським квитком Московського державного відкритого університету ім. В.С. Черномирдіна. З 15 серпня 2018 року [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на\~імміграцію поза\~квотою імміграції\~надається одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України. 25 серпня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Чертановському відділу ЗАГС Управління ЗАГС Москви. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] . Батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів\~справи вбачається,\~що [PERSON] \~було відмовлено\~в оформленні\~дозволу на\~імміграцію дружини\~та сина\~через розбіжності\~у документах,\~а саме\~уграфі громадянство вказано громадянин Росії. Частиною 1 ст.319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту родинних відносин необхідне [PERSON] для оформлення дозволу на імміграцію сина та дружини. У ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновків, що знайшли своє підтвердження наступні факти: [PERSON] є дружиною [PERSON] , [PERSON] є сином [PERSON] . Зазначені факти підтверджується наявними у справі доказами, в тому числі довідками, листами, спільними фото, дослідженими судом під час розгляду справи, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявника у інший спосіб не може довести факт родинних відносин і зазначені обставини перешкоджають подальшому оформленню ним дозволу на імміграцію у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений [PERSON] при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Outcome: approved