Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 червня 2012 року стягнуто з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 29 серпня 2010 року в розмірі 153216 гривень, три проценти річних у сумі 3223 гривні 83 копійки та судовий збір. Виконавчий лист за цим рішенням отриманий 25 вересня 2012 року та поданий на виконання до ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві. У зв`язку з невиконанням рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 червня 2012 року ним було подано до суду позов про стягнення з відповідача трьох процентів річних та процентів за користування позикою. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2016 року стягнуто з [PERSON] на його користь три проценти річних у сумі 13782 гривні 73 копійки, проценти в розмірі 50343 гривні 02 копійки та судовий збір. Виконавчий лист за цим рішенням отриманий 23 червня 2016 року та поданий на виконання до ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві. Станом на день звернення до суду з позовом відповідач борг не повертає, рішення в добровільному порядку не виконує, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 14419 гривень 09 копійок трьох процентів річних, 83608 гривень 96 копійок процентів на підставі ст. 1048 ЦК України та сплачений судовий збір. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, пред`явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 39). Подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 16673 гривні 26 копійок трьох процентів річних за період з 21 червня 2015 року по 04 лютого 2019 року, 97148 гривень 64 копійки процентів на підставі ст. 1048 ЦК України за період з 21 червня 2015 року по 04 лютого 2019 року та сплачений судовий збір (а.с. 40-44). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 38). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 червня 2012 року задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 29 серпня 2010 року в розмірі 153216 гривень, три проценти річних у сумі 3223 гривні 83 копійки та судовий збір (а.с. 12). 25 вересня 2012 року на виконання зазначеного заочного рішення Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист (а.с. 13), який 28 вересня 2012 року було пред`явлено до виконання до ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві (а.с. 14). Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2016 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] три проценти річних у сумі 13782 гривні 73 копійки, проценти в розмірі 50343 гривні 02 копійки та судовий збір (а.с. 16-19). Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 18 липня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 760/10333/15-ц, виданого 23 червня 2016 року на виконання заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2016 року (а.с. 20). Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув, рішення в добровільному порядку не виконує. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право стягнути суми, передбачені договором, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Позивач просить стягнути з відповідача 16673 гривні 26 копійок трьох процентів річних за період з 21 червня 2015 року по 04 лютого 2019 року з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Термін прострочення за договором позики складає 1325 днів. Отже, сума трьох процентів річних складає 16681 гривню 75 копійок (153216 х 0,03 = 4596,48 : 365 = 12,59 х 1325 = 16681,75). Позивач просить суд стягнути з відповідача меншу суму - 16673 гривні 26 копійок нарахованих трьох процентів річних. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані три проценти річних у сумі 16673 гривні 26 копійок. [PERSON] також просить стягнути з відповідача проценти за період з 21 червня 2015 року по 04 лютого 2019 року на підставі ст. 1048 ЦК України у сумі 97148 гривень 64 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору позики сторони погодили дату закінчення терміну його дії до 01 вересня 2011 року. Таким чином, у межах строку до 01 вересня 2011 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кошти. Починаючи з 02 вересня 2011 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку повернення позики. Враховуючи викладене, право позикодавця нараховувати проценти за договором позики припиняється після спливу визначеного договором строку повернення позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. У зазначених правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 175/4753/15-ц. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: partial