Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивач, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі у власність. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (правонаступник Публічного акціонерного товариства «Сведбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2619/0508/71-031, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 115000,00 доларів США з розрахунку 12,5% річних на строк до 22.05.2038 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором, відповідач за договором іпотеки № 2619/0508/71-031-Z-001 від 22.05.2008 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру № 41, загальною площею 42,60 кв. м., житлова - 17,90 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з наявністю заборгованості позивач змушений звернутися до суду зданим позовом та просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2619/0508/71-031 від 22.05.2008 року в сумі 2269341,07 грн. звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру № 41, загальною площею 42,60 кв. м., житлова - 17,90 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання за іпотекодержателем права власності. У судовому засіданні представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Астафьєва І.В., яка діє на підставі довіреності позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та просила суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 93), натомість про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи (а.с.79). Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 22.05.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2619/0508/71-031, згідно з умовами, якого банк надав [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у розмірі 115000,00 доларів США з розрахунку 12,5% річних на строк до 22.05.2038 року (а.с.6-13). 25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» передає (відступає) Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» замінює Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» після укладення вищевказаного договору, набуло статус нового кредитора з усіма правами та обов'язками визначеними договором та законом (а.с.43-50). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки № 2619/0508/71-031-Z-001 від 22.05.2008 рокупередав у іпотеку нерухоме майно: однокімнатну квартиру № 41, загальною площею 42,60 кв. м., житлова - 17,90 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Глушко Л.В. 22.05.2008 року, за реєстровим № 1150, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів 22.05.2008 року (а.с.21-26). Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору (а.с.28). Однак зобов'язання не виконанні, у зв'язку з чим, станом на 08.07.2015 року за [PERSON] наявна заборгованість у сумі 2269341,07 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 1871488,03 грн.; сума заборгованості за відсотками - 316626,58 грн.; пеня - 76399,09 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 0,00 грн.; сума ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 4827,36 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором кредиту відповідачем, а саме непогашення кредиту згідно графіка, передбаченого зазначеним договором та несплата відсотків за користування кредитними коштами призвело до виникнення існуючої заборгованості. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Пунктом 12 договору іпотеки сторонами визначено, що звернення стягнення здійснюється на підставах: рішення суду або у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. За абзацом 2 пункту 11 договору іпотеки у разі настання обставин, зазначених у абзаці й пункту 11 Договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання та зобов'язань, передбачених цим Договором у строк, що не перевищує 30 календарних днів, та попередження про звернення тсягенння на предмет Іпотекиу разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов Договору. Цим же договором сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, яке може бути здійснене також шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (п. 12.3 договору іпотеки). Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до висновку субєкта оціночної діяльності від 11.01.2016 року вартість однокімнатної квартири № 41, загальною площею 42,60 кв. м., житлова - 17,90 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 700900,00 грн. (а.с.95). Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України новий кредитор Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь. В рахунок виконання основного зобов'язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку». Враховуючи невизнання та порушення прав іпотекодержателя, існують всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю. Враховуючи спосіб захисту прав, передбачений ст. 16 ЦК України, існують всі підстави для визнання права власності за позивачем. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі іпотекодержателю предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем ПАТ «Дельта банк» є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved