Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з уточненим у подальшому позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він з 28 серпня 2010 року по 06 квітня 2016 року перебував в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2016 року шлюб між ними розірвано. За рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2016 року з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], були стягнути аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2016 року до досягнення сином повноліття, тобто до 26 січня 2030 року. Вказане рішення, позивач не оскаржував. Зазначав, що постановою державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 28 грудня 2016 року було звернено стягнення на заробітну плату при примусовому виконанні виконавчого листа №2/398/1674/16 від 05 грудня 2016 року, а саме здійснюється відрахування аліментів з 01 січня 2017 року по 50% із заробітної плати, до погашення боргу, а після по ? частини але не менше 30%. Позивач вказував, що з липня 2016 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2016 року Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №205. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначав, що за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 березня 2017 року з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], були стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з 18 січня 2017 року до досягнення сином повноліття, тобто до 02 листопада 2034 року. Крім того, за вказаним рішенням суду на користь [PERSON] були стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з 18 січня 2017 року до досягнення сином трьох років, тобто до 02 листопада 2019 року. У звязку з погіршенням матеріального становища, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2016 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/8 частини його заробітку /доходу/, починаючи з дня ухвалення рішення до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26 січня 2030року. Ухвалою суду від 29 серпня 2017 року до участі у справі була залучена в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги - [PERSON]А.(а.с.50). За заявою позивача, ухвалою суду від 16 листопада 2017 року до участі у справі була залучена в якості співвідповідача [PERSON] (а.с.51). Позивач у судове засідання зявився, надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, якою просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], за виконавчим листом від 05 грудня 2016 року, з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку /доходу/, з дня набрання законної сили рішенням суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26 січня 2030року; зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/3 частини до 1/6 частини його заробітку /доходу/, з дня набрання законної сили рішенням суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до 02 листопада 2034 року. Збільшенні позовні вимоги підтримав та просив суд її задовольнити у повному обсязі. Крім того, позивач пояснив, що у нього нова сімя, він, окрім грошового забезпечення, інших доходів не має та добровільно також надає матеріальну допомогу батькам пенсіонерам, які отримують пенсію (а.с.70-71). Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/3 частини до 1/6 частини його заробітку /доходу/, з дня набрання законної сили рішенням суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до 02 листопада 2034 року. Відповідачка [PERSON], та її представник, діючий за ордером від 16 серпня 2017 року та угодою від 29 серпня 2017 року в судовому засіданні позовні вимоги, щодо зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], за виконавчим листом від 05 грудня 2016 року, з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку /доходу/, з дня набрання законної сили рішенням суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26 січня 2030року, не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні (а.с.40,41). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи відповідача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження позивач є рідним батьком своїх малолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.14). Судом встановлено, що позивач з відповідачкою у справі [PERSON] перебував з 28 серпня 2010 року по 06 квітня 2016 року в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Рішенням Олександрійвського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2016 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується штампом у паспорті громадянина України [PERSON] (а.с.5-6). Встановлено, що рішенням Олександрійвського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2016 року з позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], були стягнути аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2016 року до досягнення сином повноліття, тобто до 26 січня 2030 року (а.с.7). Судом встановлено, що позивач при винесенні вказаного рішення не був присутній, позов визнав та просив суд стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн. Вказане рішення, позивач не оскаржував. Постановою державного виконавця Олександрійвського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 28 грудня 2016 року було звернено стягнення на заробітну плату позивача при примусовому виконанні виконавчого листа №2/398/1674/16 від 05 грудня 2016 року, а саме здійснюється відрахування аліментів з 01 січня 2017 року по 50% із заробітної плати, до погашення боргу, а після по ? частини але не менше 30% (а.с.8,9). Встановлено, що з 23 липня 2016 року позивач перебуває з відповідачкою [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 23.07.2016 року Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №205, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.13). Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14) . Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 березня 2017 року та додатковим рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 травня 2017 року з позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], були стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 02 листопада 2034 року (а.с.15,16). Крім того, рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 березня 2017 року з позивача на користь [PERSON] на її утримання були стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з 18 січня 2017 року до досягнення сином трьох років, тобто до 02 листопада 2019 року (а.с15). 30 березня 2017 року Олександрійвським міськрайонним судом Кіровоградської області було видано виконавчий лист на виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 березня 2017 року та додаткового рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 травня 2017 року (а.с.18). Отже, за вказаними рішеннями суду, позивач повинен сплачувати аліменти на дітей та дружину в розмірі 74,5 % з усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно. Встановлено, що позивач з 12 вересня 2015 року проходить службу в окремому загоні спеціального призначення Центрального територіального управління Національної гвардії України, що підтверджується довідкою від 21.07.2017 року та посвідченням учасника бойових дій (а.с.10,11). Згідно довідки про грошове забезпечення за липень 2016 року-червень 2017 року позивач отримує середньомісячний дохід в розмірі 14079,92 грн. (а.с.12). Таким чином, при наявності вказаних документів, позивач не має змоги в теперішній час виплачувати аліменти на дітей [PERSON] в розмірі 1/4 частини, та на [PERSON] в розмірі 1/3 частини. Відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Суд вважає необхідним зауважити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Оскільки позивач працює, отримує постійний, регулярний дохід, суд вважає необхідним зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2016 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку /доходу/, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26 січня 2030року, та зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 березня 2017 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/3 частини до 1/6 частини його заробітку /доходу/, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до 02 листопада 2034 року. Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що підставою для зменшення розміру аліментів є те, що у нього є обовязок надавати матеріальну допомогу своїм батькам-пенсіонерам, оскільки суду не надано доказів того, що він забовязаний отримувати своїх батьків, які отримують пенсію. Суд вважає, що єдиною підставою для задоволення позовних вимог позивача є вимоги ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Ці обставини встановлені судом, підтверджені доказами, що є у справі, сторонами не заперечуються. За такими обставинами суд доходить до висновку, що позов про зміну розміру аліментів на утримання малолітніх дітей, підлягає задоволенню . На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір по справі становить 640,00грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору.

Outcome: approved