overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач 5 квітня 2014 року взяла у неї у борг 6600 грн. на строк до грудня 2014 року, про що написала розписку. Станом на день звернення до суду відповідач борг не повернула. Посилаючись на викладене та невиконання відповідачем свого зобов'язання, позивач прохала стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Відповідач позовні вимоги визнала. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 5 квітня 2014 року сторони уклали договір позики грошей, який оформили письмовою розпискою, за умовами якої позивач передала відповідачу 6600 грн., які остання зобов'язалася повернути у строк до грудня 2014 року. Зобов'язання, передбачені договором, відповідач не виконала. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постільки зобов'язання у встановлений умовами договору строк не виконане, то позивач має право на стягнення суми боргу. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 1 ст. 88 ЦПК).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 16.07.2005 року, актовий запис №3, місце реєстрації: Грабарівська сільська рада Піщанського району Вінницької області. Мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, через несумісність характерів, різні життєві погляди на утворення сім'ї, виховання дітей та ведення господарства, в зв'язку з чим вони стали проживати окремо з червня 2014 року, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач має намір виїхати за кордон до батьків. Спорів про місце проживання дітей та про поділ майна між сторонами немає. Просить суд розірвати її шлюб із [PERSON], сина залишити проживати з нею, доньку залишити проживати з відповідачем, прізвище після розірвання шлюбу сторонам не змінювати. [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила строк на примирення не призначати, тому що відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, оскільки вони не живуть однією сім'єю пів року, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин відповідача з позивачем виключається, справу розглянути без його участі. Розглянувши матеріали справи в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 16 липня 2005 року, актовий запис №3, місце реєстрації: Грабарівська сільська рада Піщанського району Вінницької області. Мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, через несумісність характерів, різні життєві погляди на утворення сім'ї, виховання дітей та ведення господарства, в зв'язку з чим вони стали проживати окремо з червня 2014 року, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про місце проживання дітей та про поділ майна відсутній. Сторони узгодили, що після розірвання шлюбу між ними - син [PERSON], [INFO] буде проживати та доглядатися позивачем; донька [PERSON], [INFO] буде проживати та доглядатися відповідачем, що не суперечить вимогам ст.160 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам неповнолітніх дітей. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, уточнивши позовні вимоги, просила про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказувала, що з 23.06.12 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначала, що шлюбні стосунки між подружжям припинені, шлюб існує формально. Крім того позивач зазначала, що їх неповнолітня дитина знаходиться на її утриманні, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.06.12 року у Відділі РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 446. Мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім′єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач зазначала, що на даний час дитина знаходиться на її утриманні. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на наступне. 01.06.2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу є дитина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає та після розлучення буде проживати з нею. За таких обставин вона просить суд прийняти рішення про розірвання шлюбу та відновити її дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, про дату та час повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 01.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №507, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №189927, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], про що складено відповідний запис за №11555, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №409923, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 12.11.2014 року. Сімейне життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Дитина [PERSON] проживає та після розлучення буде проживати з позивачем [PERSON]. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на наступне. 05.11.2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу є дитина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає та після розлучення буде проживати з нею. За таких обставин вона просить суд прийняти рішення про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 05.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №139, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №201276, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], про що складено відповідний запис за №657, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №375314, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області 18.12.2013 року. Сімейне життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Дитина [PERSON] проживає та після розлучення буде проживати з позивачем [PERSON] За таких обставин суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на наступне. 16.03.2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу дітей немає. Сімейне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідач не зявляється до органу РАЦСу для розірвання шлюбу, тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомила, про дату та час повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №166390, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області. У шлюбі дітей немає. Сімейне життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 03.03.06 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.03.06 року у Відділі РАЦС Подільського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 139. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 05.09.09 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.09.09 року у Відділі РАЦС Авдіївського МУЮ Донецької області, актовий запис № 174. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 06.05.95 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомляв. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.05.95 року Богданівською сільрадою с. Богданівка Яготинського району Київської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 14.11.09 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу у його відсутності. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.11.09 року Відділом РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1527. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 15.04.11 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.04.11 року у Відділі РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 334. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved