Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

У серпні 2018 року до суду надійшла позовна заява КС «Народний кредит» до відповідачів про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29.01.2018 року між КС «Народний кредит» та членом кредитної спілки [PERSON], було укладено Кредитний договір № 18-180101-н, згідно якого Кредитна спілка надала їй кредит у розмірі 7 000 грн., плата за користування яким (проценти) становить 0,18 % денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. В забезпечення договору кредиту між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено договір поруки № 18-180101-н від 29.01.2008 року, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати по зобов'язанях боржника, що випливають із кредитного договору Оскільки станом на 01.01.2018 р. Відповідачі борг не повертають, кредитна спілка просить солідарно стягнути із відповідачів заборгованість яка складається з: борг по пені 244 грн,42 коп, штраф 3500 грн., борг по тілу кредиту 7000 гривень, борг по відсотках 3780 гривень, а всього 14524 грн.42 коп. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідачі у встановлений судом строк не подали відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача подав до суду клопотання в про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Зважаючи на вище викладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин дійшов наступних висновків. Як передбачено ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідність до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим, відповідно до ч. 1 та 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Із наданого позивачем розрахунку, який суд бере до уваги, вбачається, що за період з 29.01.2018 р. по 01.08.2018 р. Заборгованість відповідачів перед позивачем становить 14524 гривні 42 копійки, яка складається з: борг по пені 244 грн,42 коп, штраф 3500 грн., борг по тілу кредиту 7000 гривень, борг по відсотках 3780 гривень. У відповідностідо ч.1та ч.2ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається насторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Іншісудові витрати,повязані зрозглядом справи,покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved