overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

У серпні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Під час розгляду справи позовні вимоги уточнив, звернувшись до суду зі зміненим позовом до [PERSON] вказавши, що Концерн „МТМ звертався до суду с заявою про видачу судового наказу відносно відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з центрального опалення, централізованого постачання гарячої води. Ухвалою суду від 03.07.2014 р. у заяві про видачу судового наказу було відмовлено. Позивачем у період з жовтня 2012 р. по березень 2014 р. відповідачу надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою [ADDRESS]. Однак відповідач не здійснює оплату за надання послуг з центрального опалення, централізованого постачання гарячої води та станом на 01.08.2015р. за отримані послуги має заборгованість у сумі 6549 грн. 37 коп., яка до теперішнього часу відповідачем не сплачена. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість у сумі 6549 грн. 37 коп. та судові витрати. До судового засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву, у якій просить розглянути справу у відсутності представника позивача та задовольнити позов, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 23.07.2013 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом РАГСУ Оболонського РУЮ у м. Києві, а/з № 1034. В цьому шлюбу у є дитина - [PERSON] [INFO] Як вказує позивач, протягом останнього 1 р. сімейне життя погіршилось, між сторонами стали виникати непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. При цьому сторони мешкали у [ADDRESS], що належить на праві приватної власності позивачу. З 12.11.2014 р. після чергового непорозуміння щодо вживання алкоголю та марихуани (як вказує позивач), відповідач [PERSON] покинув позивача та їх спільну дитину і з 19.11.2014 р. почав мешкати за іншою адресою. Зі слів позивача, в цей час на утриманні та вихованні позивача перебувають спільна дитина - [PERSON] [INFO] Тому позивач просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON], змінити прізвище дитини, а також стягнути судовий збір. У судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги та просила суд тільки розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання так і не з'явився. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 23.07.2013 р. між позивачем та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований відділом РАГСУ Оболонського РУЮ у м. Києві, а/з № 1034. В цьому шлюбу є дитина - [PERSON] [INFO] Як з'ясував суд, з 19.11.2014 р. сторони дійсно почали мешкати окремо та перестали вести спільне господарство після чергової сварки між собою. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо розірвання шлюбу. Суд також вважає стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача суму судового збору у сумі 244 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 15.11.2008 р. уклав шлюб із відповідачем, від якого мають дитину [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не змогли створити гарне подружжя, тому що у них різні погляди на життя, з приводу чого по різним питанням постійно виникали сварки, вони стали чужі один одному, подальше спільне життя та збереження родини неможливе. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву, у якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Додатково пояснила, що більше двох років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 15.11.2008 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 696, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 105539 (а.с. 4). Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Більше двох років подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається (доказів іншого суду не надано). Винними у розпаді сімї суд вважає обох із подружжя. Застосування засобів щодо примирення є недоцільним. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 29.06.1984 р. укладено шлюб, від якого є повнолітні діти. Шлюбні відносини з відповідачем поступово погіршились, спільне життя не складалось. Шлюбно-сімейні стосунки відсутні з січня 2014 р. На даний час ведення між ними спільного господарства припинено, сімейний бюджет відсутній, спільних витрат і доходів не мають. Подальшого сенсу зберігати шлюб не має, примирення не можливе. Спору про поділ спільного сумісного майна не має. У останньому судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, надали пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, судова повістка про виклик її у останнє судове засідання, повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 29 червня 1984 року у м. Харкові у палаці одружень «Жовтневий», актовий запис № 581, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 5). З січня 2014 року подружжя шлюбні відносини не підтримує, спільне господарство не веде, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально, доказів іншого суду не надано. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сім,ї суд вважає обох із подружжя, застосування засобів щодо примирення подружжя на думку суду є недоцільним, оскільки позивач проти цього категорично заперечує. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які утримуються з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] з 200 грн. до 500 грн., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що на даний час\~розмір визначених рішенням суду аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, оскільки підвищились ціни на продукти харчування, на комунальні послуги та збільшився прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років. В судове засідання позивачка по справі не зявилась, надала до суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про поважність причин незявлення суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно, на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що згідно рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12.11.2007 р. з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розміром 200 (двісті) грн. із всіх його доходів щомісячно, починаючи з 27 вересня 2007 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого 11.12.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача слід збільшити. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 05.11.2011 р. уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають дітей 2002 р.н. та 2013 р.н. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, невдовзі після народження сина вона вимушена була піти від чоловіка, спільне життя не склалось з приводу різних поглядів на життя, суперечок в вирішенні сімейних питань, у в'язку із чим виникають часті сварки, скандали. Окрім того, вона відчула, що ставлення до неї з незрозумілих причин змінилося. Спільне господарство не ведуть, вона з дітьми проживає окремо від чоловіка і за цей час переконалася, що поновлення їхніх сімейних стосунків неможливе, що це завдало б шкоди їй та дітям. Сім'я фактично розпалася. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, просила розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, додала, що більше року не проживає разом із своїм чоловіком, спільне господарство не ведуть та шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Надання строку на примирення є недоречним, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дітей. Відповідач у судове засідання також не з'явився, кореспонденція, яка направлялась на його адресу, повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи умови ст. ст. 224-226 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 05.11.2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 651, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Сторони мають дітей [INFO] та [INFO] (а.с. 7, 8). Близько року подружжя спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається (доказів іншого суду не надано). Винними у розпаді сім'ї суд вважає обох із подружжя. Застосування засобів щодо примирення є недоцільним, оскільки позивач проти цього заперечує. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 18.12.2009 р. уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають дитину [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що вони різни за характерами. Подальше життя та збереження шлюбу є неможливим, тому в січні 2012 р. вона з відповідачем припинила шлюбні стосунки і вони перестали вести спільне господарство. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 18.12.2009 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 777, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 265767 (а.с. 7). Сторони мають сина [INFO] (а.с. 8). З січня 2012 року подружжя спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається (доказів іншого суду не надано). Винними у розпаді сімї суд вважає обох із подружжя. Застосування засобів щодо примирення є недоцільним. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 20.10.2010 р. одружилась з відповідачем, від шлюбу мають дітей [INFO] та [INFO] Спочатку проживали з відповідачем добре, разом виховували сина, вели спільний побут, любили і піклувалися один про одного. Однак, коли до них переїхав проживати рідний брати відповідача, їхні стосунки суттєво погіршилися, оскільки брат відповідача фактично його налаштовував проти неї та провокував скандали між ними. Зазначає, що з 22.06.2015 р. після чергової сварки і її побиття відповідачем та його братом вона разом з дітьми переїхала проживати до своєї матері. Спільне життя з відповідачем не склалось, на протязі тривалого часу спільно не проживають, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть, спільний побут відсутній. Відсутні почуття поваги, довіри, а також будь-які інтереси, які могли б їх поєднувати. Їх шлюб носить формальний характер, подальше його збереження не можливе, примирення не можливе. Сімя фактично розпалася. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки це рішення позивача але вважає, що шлюб ще може існувати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 20.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області за реєстровим номером № 164, що підтверджується наявним у матеріалах справи повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 151061 (а.с. 9). Сторони мають дітей [INFO] та [INFO] (а.с. 10, 11). З 22.06.2015 р. подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сім,ї суд вважає обох із подружжя. Застосування засобів щодо примирення суд вважає неможливим, оскільки позивач проти цього категорично заперечує. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 31.08.2002 р. уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають дитину [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, з літа 2009 р. в сімї почалися сварки, вони не могли знайти спільної думки у вирішенні важливих сімейних питань, чоловік перестав поважати її як особистість. З січня 2015 р. шлюбні стосунки з відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть, відповідач став мешкати окремо від неї. Зазначені обставини роблять неможливим подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Зазначає, що 14.07.2015 р. чоловік прийшов у домоволодіння де вона мешкає та вчинив сварку, в результаті чого наніс їй тілесні ушкодження, після чого вона вимушена була тривалий час стаціонарно лікуватися в медичних закладах, що свідчить про безапеляційну неможливість подальшого спільного життя з відповідачем. Примирення з відповідачем неможливе. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 31.08.2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1527, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 169263 (а.с. 5). Сторони мають доньку [INFO] (а.с. 9). З січня 2015 року подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається (доказів іншого суду не надано). Винними у розпаді сімї суд вважає обох із подружжя. Застосування засобів щодо примирення є недоцільним. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved