Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна ЕК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання електричної енергії, просило стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь товариства борг за використану електроенергію в сумі 6747 грн. 74 коп. та судового збору в сумі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між товариством та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 року. На підставі даного договору позивач здійснював постачання електричної енергії на об`єкт відповідача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, в свою чергу, користувався електроенергією та частково оплачував її вартість у відповідності з діючим тарифом. Вказано, що позивач належним чином і в повному обсязі виконав власні зобов`язання з постачання відповідачу електроенергії в належній кількості та з гарантованим рівнем якості. Відповідач в свою чергу, недотримувався вимог чинного законодавства, неналежним чином поставився до виконання своїх, як споживача електроенергії, обов`язків щодо сплати коштів за використану електроенергію. Відповідачем за період з 01 січня 2019 року (попередні показники лічильника - 035551 кВт/год.) по 24 квітня 2019 року (кінцеві показники лічильника - 044099 кВт/год.) було використано 8548 кВт. При взаєморозрахунках з відповідачем у зазначений період були застосовані тарифи, затверджені постановою НКРЕКП від 26 лютого 2015 року № 220 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» із змінами та доповненнями. Таким чином, вартість електричної енергії, що була використана відповідачем протягом зазначеного періоду складає 12109 грн. 14 коп. Відповідачем, за вказаний період, проведено оплату в сумі 5361 грн. 40 коп. Зазначено, що відповідач заборгував позивачу кошти в сумі 6747 грн. 74 коп. Між сторонами не було досягнуто згоди відносно добровільної оплати боргу, тому позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення вказаних коштів на свою користь. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 28 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін /а.с.18-19/. Представник позивача надав до суду заяву, якою просив судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна ЕК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання електричної енергії підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1 та 2 ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії віднесено до комунальних послуг. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється на підставі публічного договору, що передбачений статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 р. № 2019-VIII (надалі Закон № 2019-VIII) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року. Пунктом 3.1.5. Правил визначено, що електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору про постачання електричної енергії, який пропонується споживачам до укладення та комерційну пропозицію. ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК» на своєму сайті в мережі Інтернет за адресою: http: www.kresc.com.ua розміщено відповідну форму договору та комерційну пропозицію. Абзацом 5 пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна ЕК» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 р. На підставі даного договору позивач здійснював постачання електричної енергії на об`єкт відповідача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, в свою чергу, користувався електроенергією та частково оплачував її вартість у відповідності з діючим тарифом. Позивач належним чином і в повному обсязі виконав власні зобов`язання з постачання відповідачу електроенергії в належній кількості та з гарантованим рівнем якості. Відповідач, в свою чергу, недотримувався вимог чинного законодавства, неналежним чином поставився до виконання своїх, як споживача електроенергії, обов`язків щодо сплати коштів за використану електроенергію. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідачем за період з 01 січня 2019 р. (попередні показники лічильника - 035551 кВт год.) по 24 квітня 2019 р. (кінцеві показники лічильника - 044099 кВт/год.) було використано 8548 кВт/год. При взаєморозрахунках з відповідачем у зазначений період були застосовані тарифи, затверджені» із змінами та доповненнями. Таким чином, вартість електричної енергії, що була використана відповідачем протягом зазначеного періоду складає 12109 грн. 14 коп. Відповідачем, за вказаний період, проведено оплату в сумі 5361 грн. 40 коп. Відповідач заборгував позивачу кошти в сумі 6747 грн. 74 коп., що є наслідком неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, визначених пунктом 4.12 правил, п. 5.11. договору та п. 2.1. комерційної пропозиції до договору. Згідно з п.1 ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, із наступними змінами та доповненнями (далі за текстом -ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 пункту 1ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕН, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку тощо. Пунктом 48 ПКЕЕН встановлено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію, порушення правил користування електричною енергією, ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладу обліку, розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів, насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки. Пунктом 19 Правил передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії відповідно до п.20 Правил є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно з ч. 2ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно з законодавством України, що передбачено ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику». Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач до теперішнього часу не погасив вказаної заборгованості. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved