Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-11 00:00:00

У серпні місяці 2015 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.03.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2 та 3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пункту 3.3 умов та Правил надання банківських послуг. Однак відповідач належним чином умов договору не виконував, внаслідок чого станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 2 904,04 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 760,26 грн., заборгованості за процентами в сумі 808,25 грн., 960,0 грн. заборгованості за пенею та комісією, штрафів 250 грн. фіксована частина та 126,43 грн. процентна складова. Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити. Суду надав виписку по рахунку позичальника та заяву про перевипуск платіжної картки, термін дії якої до 30.11.2015 року, з якої вбачається про проведення операцій позичальником протягом строку дії картки. Прострочена заборгованість у позичальника виникла лише у вересні місяці 2012 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлених вимог не визнав та суду пояснив, що матеріали справи не містять кредитного договору, тобто договірних відносин із позивачем він не має, останній платіж по кредиту ним здійснено 25 травня 2012 року, тому банк пропустив строк вимоги за кредитом. Заява про перевипуск картки ним підписана, однак фотознімок із зображенням його з карткою не ідентифікований за часом. Подав заяву про застосування строків позовної давності, оскільки остання транзакція ним здійснена 25 травня 2012 року, а з позовом позивач звернувся у липні місяці 2015 року. Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача та перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.03.2008 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2. та 3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. У відповідності до умов договору позичальник зобов'язаний щомісяця та в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, а також сплачувати проценти та пеню. Відповідач умов договору в повному обсязі не виконував, і в строк визначений договором суми заборгованої позики та заборгованості по відсотках, та інших платежах, визначених умовами договору не повернув. Розмір заборгованості позичальника станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 2 904,04 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 760,26 грн., заборгованості за процентами в сумі 808,25 грн., 960,0 грн. заборгованості за пенею та комісією, штрафів 250 грн. фіксована частина та 126,43 грн. процентна складова. Відповідач не заперечує, що отримував кошти у позику та сплачував заборгованість за кредитом, тому по суті визнавав його укладення, ним подавалась заява до комерційного банку «Приватбанк» про погодження кредитного ліміту у розмірі 1 000 грн. 07 березня 2008 року, підписана особисто позичальником. [PERSON] не заперечує і про подання та підписання ним заяви 01.03.2011 року про пере випуск платіжної картки. Суд не приймає до уваги заяву позичальника стосовно пропуску банком трирічного строку звернення до суду із позовом, оскільки [PERSON] перестав належним чином виконувати умови укладеного договору 28.09.2012 року у зв»язку із чим у позивача виникло право на звернення з позовом до суду, що підтверджується розрахунком заборгованості з якої вбачається, що прострочена заборгованість в сумі 27,78 грн. виникла 28.09.2012 року. Окрім того, термін дії картки відповідачеві продовжено до 30.11.2015 року. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів (постанова Верховного суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13). Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 2904,94 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved