Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

У серпні 2020 року із Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла цивільна справа за позовною заявою до [PERSON] про відшкодування понесених витрат, у якій позивач просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на їх користь витрати за угодою №23 від 02 жовтня 2017 про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення у розмірі 256464 грн. 39 коп. та судових витрат. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 02 жовтня 2017 року між сторонами був укладений договір №23 про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення, згідно з умовами якого, навчальний заклад взяв на себе зобов`язання забезпечити якісну підготовку на третьому освітньо-науковому рівні за рахунок коштів держаного бюджету за спеціальністю ветеринарна медицина на кафедрі хірургії та акушерства. Наказом від 13 вересня 2017 року №2795-н відповідач бува зарахований в аспірантуру Сумського національного аграрного університету, за спеціальністю 211- Ветеринарна медицина на денну форму навчання з 01 жовтня 2017 року до 30 вересня 2021 року. Відповідно до витягу із протоколу №2 засідання вченої ради Сумського національного аграрного університету від 30 вересня 2019 року відраховано аспіранта ІІ року очної форми навчання кафедри акушерства та хірургії (спеціальність 211) [PERSON] за невиконання навчального плану підготовки аспіранта та втрату зв`язку з науковим керівником з відшкодуванням аспірантом вартості навчання. Згідно розрахунку суми збитків позивача, з урахуванням встановлених витрат на навчання з відривом від виробництва аспіранта [PERSON] , передбачених паспортами бюджетної програми на кожен рік, зокрема, витрати за три місяці 2017 року у розмірі 22 228 грн. 70 коп., з яких витрати на навчання 10 174 грн. 00 коп., нарахована стипендія 12 054 грн. 00 коп.; витрати за 2018 рік у розмірі 121 341 грн. 58 коп., з яких витрати на навчання 68 091 грн. 10 коп., нарахована стипендія 53 250 грн. 48 коп.; витрати за дев`ять місяців 2019 року у розмірі 112 894 грн. 11 коп., з яких витрати на навчання 69 291 грн. 45 коп., нарахована стипендія 43 602 грн. 66 коп., всього на загальну суму 256 464 грн. 39 коп. з яких витрати на навчання 147 557 грн. 25 коп., нарахована стипендія 108 907 грн. 14 коп., у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 22.03.2021 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 46 Закону України від 01 липня 2014 року № 1556-VII «Про вищу освіту» (далі - Закон № 1556-VII) в редакції, чинній на час відрахування відповідача, підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом. На виконання пункту 17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року № 309 (далі - Положення), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, 05 жовтня 2018 року між [PERSON] та Університетом укладено угоду про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва за рахунок державного замовлення. Підготовка в аспірантурі і докторантурі здійснюється за рахунок, зокрема, коштів Державного бюджету України - за державним замовленням для роботи у державному секторі народного господарства (підпункт 1 пункту 4 Положення). Відповідно до підпункту 4 пункту 16 Положення аспіранти і докторанти зобов`язані виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика. За змістом пункту 22 цього Положення, аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач всупереч укладеній між сторонами угоди про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення не виконав індивідуального плану без поважних причин, у результаті чого, останнього відраховано з аспірантури Університету, рішення позивача, яким вирішено питання про відрахування його з аспірантури в установленому порядку не оскаржив, тому з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на навчання згідно з умовами укладеної між сторонами угоди від 02 жовтня 2017 року в розмірі 147557 грн. 25 коп. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 755/7554/18, провадження № 14-135цс19. Що стосується вимог у частині стягнення суми нарахованої стипендії у розмірі 108907 грн. 14 коп. суд, виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи те, що стипендія виплачувалась відповідачу Університетом добровільно як засіб для існування, тому відсутні підстави для її стягнення. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 607/7379/17, провадження № 61-415 св17. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з [PERSON] на користь Сумського національного аграрного університету підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2213 грн. 35 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial