Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу, мотивуючи тим, що 30 травня 2014 року між ПрАТК«СК «Брокбізнес» та [PERSON] укладено договір № АС/8522134 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до котрого забезпечений транспортний засіб Jaguar XF, реєстраційний номер [NUMBER], зі строком дії договору в 1 рік. 9 жовтня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача, який керував транспортним засобом марки Jaguar XF, реєстраційний номер [NUMBER] та [PERSON], який керував транспортним засобом Daewoo Lanos, номерний знак [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року відповідача визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована позивачем, то позивач у виконання договору виплатив потерпілому страхове відшкодування у розмірі 3 521 грн. 03 коп. Враховуючи порушення відповідачем пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, то позивач звернувся з цим позовом до суду та просив стягнути виплачене страхове відшкодування з відповідача в порядку регресу на підставі пп. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник позивача надав суду заяву про розгляд даної справи в порядку заочного провадження у відсутність відповідача та у його відсутність. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю з таких підстав. Судом встановлено, що 9 жовтня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача [PERSON], який керував транспортним засобом марки Jaguar XF, реєстраційний номер [NUMBER] та [PERSON], який керував транспортним засобом Daewoo Lanos, номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] (а.с. 12-13). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року [PERSON] визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді за ст. 124 КУпАП (а.с. 14-15). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль Daewoo Lanos, номерний знак [NUMBER] (а.с. 12). Також судом встановлено, що 30 травня 2014 року між ПрАТК «СК «Брокбізнес» та [PERSON] укладено договір № АС/8522134 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до котрого забезпечений транспортний засіб Jaguar XF, реєстраційний номер [NUMBER], зі строком дії договору в 1 рік (а.с. 16). Відповідно до звіту, наказу, розрахунку страхового відшкодування, страхового акту сума страхової виплати становить 3 521 грн. 03 коп. (а.с. 6-8, 17-32). Виплата страхового відшкодування позивачем потерпілому стверджується квитанцією (а.с. 33). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦПК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (пп. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Оскільки відповідач не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду, то суд дійшов висновку про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу з відповідача на користь позивача відповідно до положень пп. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 1 ст. 1191 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України відповідачем відшкодовується позивачу сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved