Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON], безпідставно набуту пенсію у розмірі 4242 гривні 83 копійки. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач [PERSON] згідно заяви від 30 березня 2015 року, розпорядженням управління № 482 від 31 березня 2015 року була переведена на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб». У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 30 вказаного Закону, право на пенсію у разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, які перебували на їх утриманні. Однак згодом зясувалося, що відповідач [PERSON] на момент звернення за призначенням пенсії у разі втрати годувальника не була непрацездатною особою, право на призначення такої пенсії вона набуде у лютому 2018 року. У звязку з цим, розпорядженням управління № 482 від 18 жовтня 2015 року відповідача переведено на пенсію за віком, як дружина загиблого військовослужбовця. На підставі проведеного перерахунку розмір призначеної відповідачу пенсії зменшився у звязку з чим виникла переплата у розмірі 4242 гривні 83 копійки. А тому вказану суму позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив про задоволення позову, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення або проведення розгляду справи за її відсутності не надала, будь-яких заперечень з приводу позову до суду не подала, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення в порядку, передбаченому статтями 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно заяви [PERSON] від 30.03.2015 року, управлінням Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі останню було переведено на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 4). [PERSON] було призначено та нараховано пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується копією розпорядження № 282 від 31 березня 2015 року (а.с.5). З розпорядження № 482 від 08.10.2015 року вбачається, що [PERSON] було переведено на песію за віком, як дружина загиблого військовослужбовця (а.с.6). У відповідності до ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії в разі втрати годувальника сімям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сімям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сімї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті. Згідно частин 1 та 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. В результаті проведеного відповідачу перерахунку пенсії, розмір пенсії зменшився, у звязку з чим виникла переплата пенсії у розмірі 4242 гривні 83 копійки, що підтверджується копією розрахунку переплати пенсії (а.с.7-8). Згідно зі ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. При цьому згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, судом встановлено, що на імя відповідача була безпідставно нарахована пенсія в сумі 4242 гривні 83 копійки. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача вказаної суми на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд задовольняючи позов стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved