Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У січні 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 19.06.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №197. Від шлюбу мають п'ятеро дітей- дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Просила розірвати шлюб, оскільки з грудня 2013 року з відповідачем однією сім'єю не проживають, [PERSON] позивачку не поважає, зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали на очах у дітей, матеріально сім'ю не утримує. Вважає, що сім'я розпалася остаточно та надалі не може бути збережена. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 22.01.2014 року подружжю призначено строк для примирення до 22.05.2014 року. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, вказала, що відповідач жодним чином зберегти сім'ю не намагався, його поведінка не змінилась. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в його задоволенні, пояснив, що приймав міри для збереження сім'ї, однак які саме не вказав. Суд, вислухавши сторін, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання. Судом встановлено, що 19.06.1999 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №197. Згідно свідоцтв про народження від шлюбу мають п'ятеро дітей- дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Основна причина розпаду сім'ї це відношення відповідача до позивачки, а саме неповага, зловживання спиртними напоями, застосування фізичної сили до неї та те, що він не приймає участі у вихованні дітей, матеріально сім'ю не утримує. Заходів збереження сім'ї відповідач не приймає. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористувалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.8 ст. 235 ЦПК, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи, що позивачка виявила бажання про залишення прізвища, що було набуто у шлюбі, суд вважає за можливе залишити позивачці це прізвище. Враховуєчи вищевикладене, суд, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Керуюючись ст.ст.104, 105, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 235 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

Outcome: approved