Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дочки. Судові витрати по справі покласти на відповідача. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що від спільного з відповідачем проживання мають дочку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2016 року присуджено стягнення аліментів з відповідача в її користь на утримання дитини в розмірі по 800 гривень щомісячно. На даний час, розмір аліментів стягуваних за рішенням суду на утримання дитину є занадто низький. Вона не має змоги на нормальне матеріальне утримання дитини, тому змушена звернутися в суд з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Відповідач на даний час має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 2 і 3 ст. 150 СК України встановлено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В силу дії ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Рожнятівського районного суду від 28 грудня 2016 року (а.с.7) з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень. Згідно копії відповіді від 07 жовтня 2020 року (а.с.8) відповідач працевлаштований. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час у [PERSON] виникла потреба в наданні їй матеріальної допомоги, оскільки збільшилися витрати на дитину у зв`язку з ростом, відповідач, як батько повинен надати таку матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач офіційно працевлаштований. При встановлених обставинах справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дитини, враховуючи зміну обставин, що впливають на визначений судом розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] , а саме його працевлаштування, суд вважає, що позовні вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів на дитину, яка проживає з матір`ю з 800 гривень на місяць на 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягають задоволенню, як обґрунтовані. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів починаючи від дня пред`явлення позову, суд вважає що вона до задоволення не підлягає, оскільки в даному випадку не підлягають застосуванню положення законодавства що стосується стягнення аліментів. У зв`язку з цим, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно проводити з часу набрання рішенням законної сили. Згідно абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial