Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

У серпні 2019 року позивачі звернулись до суду з позовом в якому просили зобов`язати відповідача не чинити їм перешкоди у встановленні огорожі на власних земельних ділянках, які є суміжними з ділянками, що в користуванні відповідача. Як на підставу позовних вимог вказали, що Постановою Городоцького районного суду від 28.08.2013 та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.11.2014 відмовлено [PERSON] у позові про скасування рішень Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області про затвердження технічної документації та видачу Державного акту на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Крім того, Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 16.05.2014 за позовом [PERSON] було зобов`язано [PERSON] знести самовільно встановлену металеву огорожу з сіткою довжиною 92 м на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Зазначають, що їх з відповідачем земельні ділянки мала б розділяти огорожа, однак відповідач не допускає їх зі своєї сторони встановлювати металеву огорожу, мотивує, що земельна ділянка, яка знаходиться навколо їх частини житлового будинку, належить йому, вважає, що лише він має повне право ставити огорожу з огляду на те, що ті землі належали його спадкодавцям. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Вказав, що частина земельних ділянок позивачів [PERSON] та [PERSON] на яких вони мають намір встановити загорожу належала колгоспному двору, членом якого були його батьки, після їх смерті земельна ділянка перейшла йому. У разі встановлення огорожі позивачами його батьківський сад опиниться в їх незаконній власності. Вважає, що позивачі незаконно оформили право власності на земельну ділянку, оскільки він не підписував згоду як суміжний користувач земельної ділянки, крім того щодо позову сплив трирічний строк позовної давності. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 28.08.2019 позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача адвокат Баїк Я.Г. проти позовних вимог та заперечував з підстав, викладених у відзиві та клопотаннях, просив призначити почеркознавчу експертизу, оскільки його довіритель межі не погоджував, а погоджувала його дружина, яка проживає взагалі в іншому місці. Відповідач, просив у позові відмовити, пояснив, що позивачі незаконно оформили приватизацію земельних ділянок. Суд, вислухавши пояснення присутніх учасників справи та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 222228 [PERSON] рішенням Угрівської сільської ради 27 сесії 5 скликання № 1019 від 25.12.2009 розподілено земельну ділянку площею 0.0941 га, що розташована в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Від Г-А земельна ділянка межує з землею [PERSON] (а.с.11). Позивачка [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВРЛ 567174 придбала земельну ділянку розміром 0,1000 га в [ADDRESS] , її земельна ділянка в пунктах від Б-В межує із землею гр. [PERSON] . Згідно Акту від 02.08.2019 комісією Угрівської сільської ради здійснено виїзд в [ADDRESS] у зв`язку із зверненням громадян [PERSON] та [PERSON] щодо перешкоджання їм сусідом [PERSON] у встановленні огорожі по межі належних їм земельних ділянок. З виконавчого провадження вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Городоцького районного суду Львівської області від 16.05.2014 було зобов`язано усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, загальною площею 0.941 га що по [ADDRESS] , яка належить [PERSON] згідно державних актів серії ЯК № 222222 та ЯК 222223 у спосіб знесення ( демонтажу) самовільно встановленої огорожі. Згідно ухвали Вищого Адміністративного Суду від 20.11.2014 [PERSON] звертався до суду з позовом до Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області, відділу Держземагенства у Городоцькому району, [PERSON] , в якому просив скасувати рішення 19-ї сесії 5-го скликання Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області від 09 вересня 2008 року «Про затвердження технічної документації про видачу Державного акту на земельну ділянку [PERSON] » та про визнання недійсними державних актів ЯК № 222222 та ЯК 222223. В позові [PERSON] було відмовлено. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, питання технічної документації та законність отримання Державних актів на землю [PERSON] , на які вказує відповідач та його представник, були предметом розгляду в Городоцькому районному суді, про що є рішення від 28.08.2013, яке набрало законної сили, має преюдиційне значення для вирішення даного спору. Як вбачається із матеріалів справи, пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] пояснень позивачів, відповідач перешкоджає їм встановленню металевої огорожі. Так, допитаний в якості свідка [PERSON] , суду показав, що його дружина [PERSON] купила земельну ділянку, яка межує з господарством Посполітака, є чіткі межові знаки як зазначено в технічній документації, однак відповідач чинить перешкоди у встановленні металевої огорожі, посилається, що то землі його спадкодавців. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач її чоловік, він є власником земельних ділянок, правомірно чинить перешкоди, оскільки при виготовленні технічної документації на земельну ділянку позивачем [PERSON] згоду як суміжний користувач земельної ділянки підписала вона, а не її чоловік. Встановлення металевої огорожі позивачами буде порушувати право її чоловіка [PERSON] на користування садом та господарськими спорудами. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У даному випадку, позивачі вважають належним способом захисту порушених їх прав є усунення перешкод шляхом встановлення на межі земельних ділянок з відповідачем у вигляді огорожі на свій розсуд, тобто металевої, оскільки відповідач їм перешкоджає укріпляти стовпці та встановлювати суцільну огорожу (а.с.75). Таке визнав і сам відповідач в судовому засіданні, пояснив, що він бажає встановити огорожу у вигляді сітки сам, та вважає, що позивачі не мають такого права. За таких обставин, з врахуванням меж судового розгляду, встановлених частиною першою статті 13 ЦПК України, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність позивачами факту порушення прав шляхом перешкоджання відповідачем у встановленні огорожі [PERSON] протяжністю 66 м., [PERSON] 26 м., (а.с.17-28). Аргумент відповідача та його представника адвоката Баїка Я.Г., що позивачі пропустили строки для звернення до суду з вказаним позовом, (а.с.49) суд не приймає до уваги, виходячи з наступного. Для вирішення питання про те, чи міг суд застосувати до спірних правовідносин позовну давність, необхідно з`ясувати, до якого різновиду позовів належить позов про усунення перешкод, а такий належить до негаторного позову. Визначальним критерієм є наявність або відсутність у особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду. У пункті 38 постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпоряджанні власністю (негаторний позов). Згідно з правовим висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 06 березня 2018 року у справі № 607/15489/15-ц, позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі, тому цей позов може бути пред`явлений власником майна протягом всього часу, поки триває порушення (пункт 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном. Тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. Таким чином відсутні підстави для застосування строку позовної давності в даному позові про усунення перешкод у встановленні огорожі ( розпорядженні майном). За таких обставин, суд вважає, що права та інтереси позивача були порушенні відповідачем, і вказані порушенні права та інтереси підлягають захисту. Відповідно до частин 1 і 3 статі 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу адвоката за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь позивачів сплачений судовий збір та витрати понесені на правничу допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: approved