Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У січні 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, зазначивши що 14 листопада 2012 року між КС «Можливість» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3131, відповідно до якого останньому надано кредитні кошти в розмірі 3500 грн. строком користування на 18 місяців, тобто до 14 травня 2014 року зі сплатою 42,34% річних за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, не виконав. У зв'язку з цим станом на 22 січня 2015 року заборгованість відповідача за договором кредиту складає 2940,57 грн., з яких 733,41 грн. - основного боргу, 28,93 грн. - відсотків, 2178,23 грн. - додаткових процентів. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 2940,57 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. У ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь КС «Можливість» заборгованість за кредитним договором №3131 від 14.11.2012 року в розмірі 1126,46 грн., з яких 733,41 грн. - основного боргу, 393,05 грн. - відсотків, а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що визнає позовні вимоги частково. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що зі змісту кредитного договору №3131, укладеного 14 листопада 2012 року між ним та позивачем, вбачається, що додаткові відсотки мають характер пені. Посилаючись на ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» за №1669-VII від 02 вересня 2014 року та лист НБУ №18-112/64483 від 05 листопада 2014 року зауважує, що нарахування додаткових процентів за кредитним договором після 14 квітня 2014 року є незаконним. Питання про стягнення судових витрат у справі по сплаті судового збору просить вирішити на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України. Крім того, зазначив, що знаходиться у важкому матеріальному становищі, оскільки не працює, перебуває на обліку у Маріупольському міському центрі зайнятості як безробітний. На його утриманні перебуває матір [PERSON], яку рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 10 березня 2005 року було визнано обмежено дієздатною. Через вказані обставини ним було порушено умови та порядок погашення заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у частині стягнення додаткових процентів у розмірі 2178,23 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява КС «Можливість» підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1, 3 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 14 листопада 2012 року між КС «Можливість» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3131, відповідно до якого останньому надано кредитні кошти в розмірі 3500 грн. строком користування на 18 місяців, тобто до 14 травня 2014 року. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 42,34 % річних (що складає 0,116% (відсотків) за кожний день користування кредитом) від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту. Згідно п. 3.3 договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору. З графіку розрахунків за договором кредиту вбачається, що розмір щомісячного платежу становить 266 грн., останній платіж мав би поступити 14 травня 2014 року і становив би 261,07 грн. Пунктом 3.5 кредитного договору визначено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається у такому порядку: першочергово проценти, а в наступну чергу - сума кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом станом на 22 січня 2015 року за договором кредиту № 3131 від 14 листопада 2012 року утворилась заборгованість у розмірі 1126,46 грн., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 733,41 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 393,05 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що кредит позичальником сплачувався з порушенням вимог кредитного договору. Згідно графіку погашення кредиту та виплати процентів останній платіж мав бути у травні 2014 року. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідачем протягом тривалого часу порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved