Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

У серпні 2014 року позивачі звернулися до суду із даним позовом, в якому просили визнати за кожним із них право власності на 1/2 частину житлового будинку № 103 з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Терешкової, та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 620 кв.м. для обслуговування житлового будинку, що розташована за цією ж адресою, в порядку спадкування за законом після смерті їх батька [PERSON], який помер 06.10.2008 року. В обґрунтування свого позову позивачі зазначили, що після смерті їх батька [PERSON], який помер 06.10.2008 року, відкрилась спадщина на належні йому житловий будинок № 103, з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, та земельну ділянку, площею 620 кв.м., для обслуговування житлового будинку, що розташовані за адресою: м. Миколаїв, вулиця Терешкової, № 103. Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіту не залишив. Позивачі як спадкоємці першої черги за законом звернулися у встановлений законом строк до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено нотаріусом через те, що позивачі не надани оригінали правовстановлюючих документів, які б підтверджували б право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому через неможливість в позасудовому порядку вирішити дане питання позивачі були змушені звернутися до суду із даним позовом. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, вимоги викладені у позові, підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Миколаївська міська рада, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 06 жовтня 2008 року в м. Миколаєві помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 103, з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, та земельну ділянку, площею 620 кв.м., для обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Терешкової, № 103. Житловий будинок № 103 по вулиці Терешкової в м. Миколаєві спадкодавцю належав на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна № 1704 від 16.05.1995 року, посвідченого на Південній товарній біржі, а право власності було зареєстровано за [PERSON] у Миколаївському МБТІ за 2637 від 17.05.1995 року (а.с.13). Із копії зазначеного договору купівлі-продажу вбачається, що [PERSON] придбав ціле домоволодіння за даною адресою у [PERSON] Із копії державного акту на право приватної власності серії І-МК № 003267 вбачається, що даний державний акт був виданий [PERSON] на земельну ділянку, площею 620 кв.м., для обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Терешкової, № 103. Разом із цим, у цьому державному акті міститься відмітка відчуження вказаного домоволодіння за договором № 1704 від 16.05.1995 року, посвідченого на Південній товарній біржі (а.с.14). Згідно ст. ст. 1216, 1218 ГК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із копії спадкової справи № 134/2009, заведеної П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], що спадкодавець на випадок своєї смерті заповіту не залишив, а спадкоємцями першої черги за законом є його діти: [PERSON] та [PERSON], які звернулися до нотаріуса П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, оскільки позивачами не були надані оригінали правовстановлюючих документів, які б підтверджували б право власності спадкодавця на спадкове майно. Судовим розглядом було встановлено, що ще за життя [PERSON] оригінал договору купівлі продажу нерухомого майна №1704 від 16.05.1995 року посвідченого на Південній товарній біржі було втрачено, а Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 620 кв.м. для обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Терешкової, № 103, спадкодавиць на своє ім'я не встиг оформити, в зв'язку зі смертю. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із довідки КП ДЄЗ «ОКЕАН» № 3063 від 29.05.2014 року вбачається, що з спадкодавцем був зареєстрований та постійно проживав позивач [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За таких обставин суд знаходить позов [PERSON] та [PERSON] [PERSON] і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved