Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

У серпні 2017 року\~ до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від [PERSON] надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 17 жовтня 2015 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1541. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде мешкати з матірю. Матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини відповідач у добровільному порядку не надає, у звязку з чим вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Крім того, на даний час вона у звязку із знаходженням у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, але потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку також не надає. На підставі викладеного, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частин щомісячно від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частин щомісячно від усіх видів заробітку [PERSON], з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною 3-х років. В процесі розгляду справи позивач уточнила свої позовні вимоги та остаточно просила суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частин, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частин щомісячно від усіх видів заробітку [PERSON], з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною 3-х років. Сторони надали суду заяви, в яких просять суд розглянути позов за їх відсутності, при цьому, позивач позов підтримує та просить його задовольнити; відповідач проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 17 жовтня 2015 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1541. (а.с. 7) Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде мешкати з [PERSON]. Матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини відповідач у добровільному порядку не надає, у звязку з чим позивачка бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Стаття 84 СК України\~передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і у разі розірвання шлюбу. Таким чином, право на утримання (аліменти) від чоловіка - батька дитини, має дружина, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює, незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст.\~80 Сімейного кодексу\~України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін по справі, зважаючи на передбачений законом обов'язок чоловіка - батька дитини, утримувати дружину до досягнення дитиною 3-х років, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частин щомісячно з 17 серпня 2017 року і до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років 07.06.2019 року. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів мінімального прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року становить 1600,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved