Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся з позовом до Запорізької міської ради, який в подальшому уточнив, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначив, що 25.11.2012 у м. Севастополі АР Крим померла його рідна мати [PERSON], якій на час смерті на праві власності належало майно у вигляді 43/100 частини квартири №7 по проїзду Піонерському, 2 в м. Запоріжжі, яка складається з кімнати №4, площею19,85 кв.м, балкону площею 1,16 кв.м. В загальному користуванні з іншими власниками вказаної квартири знаходяться коридори №1 та №8, кухня №5, ванна кімната №6 та туалет №7. 16.10.2004 [PERSON] в Першій Запорізькій державній нотаріальній конторі склала заповіт, згідно якого належну їй частину вищевказаної квартири вона заповідала своєму синові позивачу по справі, а внески з відсотками, що знаходяться на зберіганні в філії Орджонікідзевського відділення Ощадбанку №7717/0143 м. Запоріжжя, рахунок № 91551/022, рахунок № 91551/763 та внески з відсотками, що знаходяться на зберіганні в філії Заводського відділення Ощадбанку № 7993-055 м. Запоріжжя, рахунок №04916 рахунок №05499 [PERSON]. Додатково 28.10.2004 року [PERSON] в Першій Запорізькій державній нотаріальній конторі склала заповіт, згідно якого внесок з відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на зберіганні в філії Заводського відділення ощадбанку №7993-055 м. Запоріжжя, рахунок №07700051 та внесок з відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходиться на зберіганні в філії Орджонікідзевського відділення Ощадбанку №7717/0143 м. Запоріжжя, рахунок № 9155/1359 остання заповідала [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] до нотаріальних контор не звертались, у звязку з чим пропустили визначений законом строк для прийняття спадщини. Позивач після смерті матері в належний строк звернувся до Пятої Севастопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим 18.04.2013 року було відкрито спадкову справу. Для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. Листом нотаріуса №1147/01-16 від 31.07.2017 року [PERSON] було розяснено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкоємця. Спадкова справа відкривається за заявою спадкоємців, які бажають оформити своє право на спадщину, та заводиться нотаріусом на підставі першої поданої заяви. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи. У разі підтвердження факту такої справи іншим нотаріусом відмовляє спадкоємцю (заявнику) у прийнятті заяви. На підставі вищевказаного, позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. [PERSON] звернувся з вказаним позовом до суду, в я кому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої 25.11.2012 року [PERSON] паво власності на 43/100 частини квартири [ADDRESS], а саме кімнату №4, площею19,85 кв.м та балкону, площею 1,16 кв.м. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] додатково зазначила, що позивач на підставі абзацу 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є внутрішньо переміщеною особою, а спадщина - це майно, яке переходить в порядку спадкування. Згідно з підпунктом 1.1. пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.3 ст.9 ЗУ України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не визнає документи, видані окупаційною владою в Криму та на територіях, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. У разі неможливості предявлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Мати позивача померла 25.11.2012, тому свідоцтво про смерть видано відділом державної РАЦС Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі, отже, даний документ не потребує додаткового підтвердження. Згідно з підпунктом 1.7. пункту 1 глави 10 розділу II Порядку часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За загальним правилом місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця - померлого. В разі, коли спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Враховуючи вказане, пунктом 1.13. глави 10 розділу II Порядку передбачено, що місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Документи, які підтверджують спадкування: якщо по заповіту - копія заповіту, а якщо спадкування відбуватиметься по закону - копії документів, які підтверджують родинні відносини з померлим чи інші, які дають право на спадкування по закону. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування» та статті 11-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 9-1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія (АР Крим) або населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України (зона АТО), місцем відкриття спадщини місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Для вчинення нотаріальних дій витребовуються документи, необхідні для їх вчинення. Заяву про прийняття спадщини спадкоємці, які на момент смерті проживали з померлим і це підтверджується відповідними документами, можуть не подавати. Так, пунктом 3.21. глави 10 розділу II Порядку передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Таким чином, якщо спадщина знаходиться на території України, а спадкодавець знаходився в АРК, у даному випадку спадкоємець не матиме можливості розпоряджатись цим майном без належного оформлення спадкових прав. Однак це не позбавляє його права звернутись до суду про визнання за ним права власності на це майно у порядку спадкування. Враховуючи наведене,\~адвокат в\~повному обсязі\~підтримав позовні\~вимоги [PERSON]\~та просить\~їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог, просив суд розглянути справу з врахуванням вимог чинного законодавства. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані суду письмові матеріали, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цією статтею. Згідно ч. 1\~ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У\~ст. 1218 ЦК України\~зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Вільнянка Вільнянського району Запорізької області, 04.03.1962 року зареєструвала шлюб з [PERSON], про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя зроблено актовий запис № 448. Від вказаного шлюбу у подружжя 05.12.1962 року народився син позивач у справі [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 20.02.1990 року Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, вищевказаний шлюб 17.08.1964 року було розірвано, після розірвання шлюбу жінка залишила дівоче дошлюбне прізвище «Дідковська». 02.02.1967 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у Орджонікідзевському райбюро ЗАГС м. Запоріжжя, що підтверджується копією відповідного свідоцтва. Вказаний шлюб 06.03.1984 року було розірвано Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, що підтверджується відповідним свідоцтвом, виданим 15.10.1985 року. Після розірвання шлюбу жінка залишила шлюбне прізвище «Воловоденко». 11.07.1986 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 02.03.1989 року Відділом ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому, вищевказаний шлюб було розірвано 02.03.1989 року. Після розірвання шлюбу жінка залишила прізвище «Шиндіровська». На підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~№3962\~від 13.12.1995\~року,\~виданого Запорізьким\~металургійним комбінатом\~«Запоріжсталь» ім.\~С.\~Орджонікідзе,\~[PERSON]\~на праві\~приватної власності\~належить 43/100\~частини квартири\~№7\~по проїзду\~Піонерському,\~2\~в м.\~Запоріжжя,\~до яких\~входить кімната\~№4,\~площею 19,85\~кв.м.\~та балкон\~площею 1,16\~кв.м. В загальному користуванні з іншими власниками вказаної квартири знаходяться коридори №1 та №8, кухня №5, ванна кімната №6 та туалет №7. Згідно Свідоцтва про право власності на житло №203, виданого у січні 2009 року Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради, 57/100 частини квартири спільного заселення, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В спільну власність вказаних осіб перейшли кімната №2, площею 11,17 кв.м, кімната №3, площею 17,9 кв.м. Підсобні приміщення: коридор №1, площею 6,58 кв.м, кухня №5, площею 11,18 кв.м, ванна кімната №6, площею 3,09 кв.м, туалет №7, площею 1,46 кв.м, коридор №8, площею 1,45 кв.м залишились у спільному користуванні. За життя [PERSON] склала два заповіти, посвідчені у Першій Запорізькій державній нотаріальній конторі, що підтверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). Перший заповіт, зареєстрований в реєстрі за №3-1159 від 16.10.2004, згідно якого остання заповідала належні їй 43/100 частини квартири №7 по проїзду Піонерському, 2 в м. Запоріжжі своєму сину [PERSON], а внески з відсотками, що знаходяться на зберіганні в філії Орджонікідзевського відділення Ощадбанку №7717/0143 м. Запоріжжя, рахунок № 91551/022, рахунок № 91551/763 та внески з відсотками, що знаходяться на зберіганні в філії Заводського відділення Ощадбанку № 7993-055 м. Запоріжжя, рахунок №04916 рахунок №05499 [PERSON]. Другий заповіт було зареєстровано в реєстрі за № 3-1218 від 28.10.2004 року, згідно нього [PERSON] заповідала належні їй внесок з відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на зберіганні в філії Заводського відділення ощадбанку №7993-055 м. Запоріжжя, рахунок №07700051 та внесок з відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходиться на зберіганні в філії Орджонікідзевського відділення Ощадбанку №7717/0143 м. Запоріжжя, рахунок № 9155/1359 - [PERSON]. [PERSON] померла 25.11.2012 року у м. Севастополь, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 27.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополь. На час своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та мешкала разом зі своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією Довідки № 368 від 15.02.2013 року, виданої КП «Ремонтно-експлуатаційного підприємства №12» Севастопольської міської ради. На момент смерті [PERSON] спадкоємці, передбачені\~ст. 1241 ЦК України\~були відсутні. Позивач після смерті матері в належний строк звернувся до Пятої Севастопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим 18.04.2013 було відкрито спадкову справу 79/2013, що підтверджується копією Витягу №33810656 про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Згідно супровідного листа №7105 від 23.07.2013 на запит Пятої Севастопольської державної нотаріальної контори від 20.06.2013 року Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації направило копію правовстановлюючих документів на квартиру №7 в будинку №2 по проїзду Піонерському в м. Запоріжжі та інші необхідні для заведення спадкової справи документи. Згідно ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», починаючи з 20.02.2014 внаслідок збройної агресії Російської [PERSON] Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованою територією України, а тому на вказаній території встановлений особливий правовий режим, який визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.\~3\~вищевказаного Закону,\~тимчасово окупованою\~територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. На теперішній час, як вбачається\~з наданої\~ суду Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №0000199171 від 05.05.2017 року, позивач [PERSON] має статус, встановлений відповідно до абз.1 ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно якого внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Задля оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5\~передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Листом нотаріуса №1147/01-16 від 31.07.2017 року позивачу було відмовлено у оформленні права на спадщину у звязку з тим, що при заведенні спадкової справи нотаріус за даними спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи і у разі підтвердження факту заведення такої справи іншим нотаріусом відмовляє спадкоємцю (заявнику) у прийнятті заяви. Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~ розяснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищенаведеного, суд приходить до вмотивованого висновку, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в позасудовому порядку, а тому наявними в матеріалах справи доказами позивачем доведено, що він прийняв спадщину відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України, оскільки він є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину після смерті матері шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Пятої Севастопольської державної нотаріальної контори, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та законними, у звязку із чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved