Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за вказаним позовом, мотивованим тим, що позивач спільно з чоловіком та двома дітьми є співвласниками квартири № 2, що у будинку № 21 в с. Розумівка Карлівського району Полтавської області. Відповідач по справі у 2013 році забрала свої речі і виїхала з вказаної квартири до іншого міста, але при цьому не знялась з реєстрації, остання не є власницею квартири, не є родичем і не оплачує комунальні послуги та не має відношення до даного майна, двічі приїздила для зняття з реєстрації, але так цього і не було здійснено. Факт того, що відповідач не проживає у вказаному будинку можуть підтвердити свідки, сусіди і знайомі. ЇЇ реєстрація перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися своєю власністю. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] У судове засідання сторони не з'явилися, позивач подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що відповідач по справі не є їй родичкою, ані співвласником квартири, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 50), відповідач тричі належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, натомість поштові конверти повернулися з відмітками «адресат не проживає» (а.с. 48, 55, 61), також виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі суду (а.с. 46,54,60). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач спільно з членами її сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками на праві приватної спільної часткової власності квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 30.12.2005 р. (а.с. 6). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.08.2012 року, [PERSON] 31 серпня 2012 року уклала шлюб з [PERSON], в наслідок чого змінила прізвище на [PERSON] (а.с.64). За довідкою виконавчого комітету Лип'янської сільської ради Карлівського району Полтавської області № 285 від 17.04.2018 р. відповідач [PERSON] зареєстрована, але фактично не проживає з 2013 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того, ч. 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд:продавати, дарувати… Статтею 163 ЖК України передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених статтею 71 ЖК України. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що оскільки відповідач більше шести місяців без поважних причин не проживає в належній позивачу квартирі, де вона зареєстрована, а тому приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена останньою сума судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved