Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

У січні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У позовній заяві позивачка посилалася на те, що 24 березня 2007 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 143. У шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Зазначила, що вони з відповідачем неодноразово намагалися спокійно вирішувати проблемні питання сімї, але ніяких результатів це не дало. Повідомила, що не проживає разом з відповідачем вже протягом півтора роки, так як він пішов з помешкання, де вони спільно проживали. Вказала, що відповідач матеріально не забезпечує їх доньку [PERSON], а також не приймає участь у її вихованні. Примирення між ними та збереження шлюбу неможливе. Після фактичного припинення сумісного життя дитина жила з позивачкою. Вказує на те, що вона не може сама утримувати малолітню доньку. Домовленості щодо утримання їхньої сумісної дитини між позивачем і відповідачем не досягнуто, грошові кошти відповідач не надає. Тому, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання зявилася, підтримала подана заяву, але просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн., оскільки відповідач офіційно не працює. Відповідач в судове засідання зявився. Позовні вимоги визнав частково. Не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачкою, просив стягувати з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 700 грн., так як він офіційно не працевлаштований. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між сторонами 24 березня 2007 року був зареєстрований шлюб Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 143 (а.с. 7). У зазначеному шлюбі народилася донька [PERSON], 25 серпня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 130593, актовий запис № 971 від 05 вересня 2004 року, доданого до матеріалів справи, у якому батьками зазначено позивача та відповідача. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Також, судом встановлено, що сторони з липня 2016 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе. Спори щодо місця проживання доньки та розділу майна відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги. При постановленні рішення, суд враховує те, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Згідно зі\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також, суд бере до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обовязку по утриманню дитини. Відповідач є працездатною особою, а тому має можливість утримувати дитину, що є його обовязком, інших стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Тому, приймаючи до уваги\~\~прохання позивачки, її\~матеріальне становище, і те, що донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач офіційно не працевлаштований, суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде присудити на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., починаючи з 23 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки, сплачений при подачі позову про розірвання шлюбу, судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., а також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial