Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 165 - розірвати. В обґрунтування позову вказує на те, що від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося, стосунки у шлюбі погіршувалися з кожним днем, спільну мову сторони не знайшли. Подальше спільне проживання неможливе тому, що почуття любові втрачено, шлюб існує лише формально і збереження сім'ї неможливе. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя - немає. Між подружжям досягнуто згоди про утримання дитини, батько дитини згодний допомагати матеріально на утримання дитини. Враховуючи наведене, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 07 грудня 2011 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 165, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). Від спільного життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 10 квітня 2012 року (а.с. 6). Причиною розпаду сім'ї стало те, що життя подружжя не склалося, стосунки у шлюбі погіршувалися з кожним днем, спільну мову сторони не знайшли. Почуття любові між сторонами втрачено, шлюб існує лише формально і збереження сім'ї неможливе Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з липня 2015 року, наразі однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved