Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина м.Нетішин», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька АЕС», про відшкодування збитків та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що він працює на посаді інженера-дефектоскопіста лабораторії автоматизованих систем контролю відділу контролю металів ВП «Хмельницька АЕС». Вказав на те, що оскільки виконання обов`язків за займаною посадою передбачає виконання робіт на висоті, він у відповідності з вимогами Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.05.2007 № 246 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.07.2007 року за № 846/14113, повинен проходити обов`язкові періодичні медичні огляди. Зазначив, що 21.12.2017 року наказом ВП «ХАЕС» «Про проведення періодичного медичного огляду в 2018 році» та графіком проходження медичного огляду по ВКМ він зобов`язаний був пройти обов`язковий медичний огляд 02.03.2018 року на базі консультативно-діагностичної поліклініки КМЗ НМР «СМСЧ м. Нетішин». 02.03.2018 року він з`явився в КМЗ НМР «СМСЧ м. Нетішин» для проходження чергового щорічного медичного огляду, де здав усі необхідні амбулаторні аналізи, пройшов усіх лікарів згідно переліку, сформованого та наданого йому відділом охорони здоров`я ВП «ХАЕС», а після здачі аналізу крові звернувся до лікаря-нарколога КМЗ НМР «СМСЧ м. Нетішин» [PERSON] , проте остання одразу ж відмовила в проведенні огляду у грубій та неетичній формі, що зафіксовано актом в присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON] . Тому, він звернувся до головного лікаря КМЗ НМР «СМСЧ м. Нетішин» Пословського В.Н. зі скаргою на дії [PERSON] , проте отримав відмову. 27.03.2018 року ним подано письмову скаргу на дії [PERSON] на ім`я головного лікаря, а 28.03.2018 року він звернувся зі схожою скаргою до Нетішинського міського голови Супрунюка О.О. Однак, з порушенням строків для надання відповіді лише листом від 10.05.2018 року йому повідомлено, що за інформацією, наданою адміністрацією КМЗ НМР «СМСЧ м. Нетішин», для отримання сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду йому було рекомендовано пройти дообстеження в умовах стаціонару Хмельницького обласного наркологічного диспансеру. При цьому, 12.04.2018 року розпорядженням НВКМ № 93 він був відсторонений від виконання обов`язків, пов`язаних з дією небезпечних факторів та шкідливих умов праці. 18.04.2018 року позивач звернувся зі скаргою на ім`я директора Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації з проханням провести службове розслідування щодо бездіяльності лікаря-нарколога КМЗ НМР «СМСЧ м. Нетішин» [PERSON] , а листом від 04.05.2018 року Департаменту охорони здоров`я Хмельницької ОДА йому повідомлено, що згідно з поясненнями, які надала [PERSON] , остання визнала, що 02.03.2018 він звертався до неї з приводу отримання сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду та отримав роз`яснення щодо необхідності проходження додаткового обстеження в умовах стаціонару Хмельницького обласного наркологічного диспансеру, оскільки 18.05.2017 року [PERSON] нібито видала йому направлення на дообстеження. При цьому зазначено, що станом на 04.05.2018 року він не пройшов таке «рекомендоване обстеження». Також КМЗ НМР «СМСЧ м. Нетішин» листом від 07.05.2018 року повідомило ВП «ХАЕС», що позивач не отримав висновку медичної комісії щодо придатності до роботи за професією «через відсутність сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду, оскільки не з`явився на прийом до лікаря-нарколога у визначений термін», хоча в поясненнях Департаменту охорони здоров`я, про які зазначено у листі департаменту від 04.05.2018 остання визнала, що позивач звертався до неї за проходженням наркологічного огляду. 07.05.2019 року він звернувся до начальника відділу охорони здоров`я ВП «ХАЕС» [PERSON] з проханням допомогти вирішити ситуацію, що склалася, у зв`язку з чим для вияснення обставин остання погодилась організувати зустріч з [PERSON] 08.05.2018 року. 08.05.2018 року близько 11 години 00 хвилин у кабінеті лікаря-нарколога відбулася зустріч за участі позивача, [PERSON] , [PERSON] , завідувача відділення профілактики [PERSON] , а пізніше заступника головного лікаря з медичної частини [PERSON] , в ході якої [PERSON] свою відмову у проведенні наркологічного огляду 02.03.2018 року мотивувала тим, що 18.05.2017 року вона нібито видавала направлення на дообстеження в Хмельницький обласний наркологічний диспансер, а посилання [PERSON] на видачу направлення на дообстеження в ХОНД стосується того, що 18.05.2017 року СРПП №2 Нетішинського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області майором поліції Жоганом С.В. відносно нього складено протокол у справі про адміністративне правопорушення, за яким нібито [PERSON] , 18.05.2017 року на робочому місці у ВП «ХАЕС» перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 179 КУпАП. За результатами розгляду якого 18.07.2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Нетішинської міської ради винесено постанову, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 179 КУпАП України. Зазначена постанова була оскаржена позивачем до Нетішинського міського суду Хмельницької області, у зв`язку з чим рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.03.2018 у справі № 679/893/17 постанову від 18.07.2017 року, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Нетішинської міської ради у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 179 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасовано, а провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю в діях особи складу вищевказаного адміністративного правопорушення. Судове рішення не оскаржувалося в апеляційному порядку та набрало законної сили 24.05.2018 року. Вказує, що вкінці зустрічі [PERSON] видала для позивача направлення на консультацію, дообстеження в ХОНД з проханням провести дообстеження та видати допуск до роботи на висоті ВП «ХАЕС». У направленні не зазначені будь-які дані щодо соматичного та психічного статусу, попереднього діагнозу, а підставою для направлення, як слідує з його змісту, є дані експрес-тесту від 18.05.2017 року. Зазначає, що 14.05.2018 року ним подано заяву на ім`я генерального директора ВП «ХАЕС» з проханням розглянути можливість видання наказу щодо дообстеження в умовах стаціонару згідно направлення від 08.05.2018 року зі збереженням середньої заробітної плати на період проведення дообстеження, компенсацією проїзду та інших витрат, пов`язаних з дообстеженням, проте листом від 18.05.2019 року ВП «ХАЕС» його повідомлено, що підстав для підготовки наказу щодо збереження заробітної плати на період проходження дообстеження в умовах стаціонару немає, а 21.05.2018 року наказом ВП «ХАЕС» його відсторонено від роботи без збереження заробітної плати до отримання медичного висновку, а також частиною 3 вказаного вище наказу зобов`язано до 01.06.2018 року пройти медогляд з отриманням висновку медичної комісії щодо придатності до роботи за професією, при цьому виконати вимоги лікарів, які проводять медичний огляд. 22.06.2018 року він звернувся до комісії по трудовим спорам з приводу незаконності ч. 1 вказаного наказу, проте рішенням № 3 комісії по трудовим спорам від 15.06.2018 року було відмовлено, оскільки наказ був підготовлений відповідно вимог листа КМЗ НМР «СМСЧ м Нетішин». 23.05.2018 року у зв`язку з подальшим ігноруванням [PERSON] вимог законодавства та відстороненням його від роботи він пройшов профілактичний наркологічний огляд в НМНКЛ «Соціотерапія», про що отримав сертифікат серії 12ЯЯУ № 315350, згідно з яким за результатами огляду ознак наркологічних захворювань не виявлено, після цього з`явився до КМЗ НМР «СМСЧ м. Нетішин» до завідувача відділення профілактики [PERSON] (голова медкомісії), який у його присутності підписав медичну довідку про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду без встановлення будь-яких обмежень до роботи за посадою, про що також зроблено запис у медичній карті за підписом [PERSON] , а саме: «Згідно Сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду № 315350 від 23.05.18 року, виданого департаментом охорони здоров`я м. Києва КМНКЛ «Соціотерапія» ознак наркологічних захворювань не виявлено. Допускається до роботи інженером-дефектоскопістом в ОШУП (особливо шкідливі умови праці) ВКМ до травня місяця 2019 року. 31.05.2018 року наказом ВП «ХАЕС» № 1452-к його було допущено до роботи на посаді інженера-дефектоскопіста, проте, було встановлено обмеження щодо виконання робіт на висоті. Пунктом 1.3. наказу відповідних працівників також зобов`язано проаналізувати можливість переведення на іншу роботу в межах підрозділу зі врахуванням медичних обмежень до роботи, а у разі неможливості такого повідомити ВК. Окрім того, начальнику ВК протягом двох тижнів з дня отримання інформації від ВКМ запропонувати працівнику переведення на іншу роботу з врахуванням медичного висновку. В разі відмови працівника від переведення звільнити за п. 2 ст. 40 КЗпП у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров`я. 15.06.2018 року він звернувся до комісії по трудовим спорам з приводу незаконності вказаного наказу, проте рішенням № 6 комісії по трудовим спорам від 23.06.2018 року було відмовлено, оскільки наказ № 1452-к був підготовлений відповідно вимог довідки, виданої КМЗ СМСЧ м. Нетішин № 1411 від 24.05.2018 року. Вважає, що вищевказані дії працівників КМЗ НМР «СМСЧ м. Нетішин» виявились у безпідставній відмові лікаря-нарколога [PERSON] у проведенні наркологічного огляду 02.03.2018 року при проходженні обов`язково періодичного медичного огляду, зазначенні головою медичної комісії [PERSON] у медичній довідці №1411 про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника від 24.05.2018 року про непридатність до роботи за професією на висоту є неправомірними, у зв`язку з чим позивачу було завдано матеріальної шкоди в розмірі втраченого заробітку, а також моральну шкоду. Крім того, у зв`язку з протиправною поведінкою працівників відповідача щодо позивача, він зазнав тривалих душевних страждань через грубе та абсолютно необґрунтоване порушення прав, які досі не відновлені. Стверджує, що нормальний життєвий уклад порушився. Замість того, щоб займатися повсякденними справами, до відсторонення його від роботи, він змушений спілкуватися та скаржитися до всіх установ, аби добитися справедливості. Зазначає, що намагався усно вирішити конфліктну ситуацію спочатку із [PERSON] , а потім із головним лікарем Пословським В. Н. Проте замість виправлення ситуації, стикався лише з неприязню та грубим і неетичним ставленням до нього. Вказує на те, що ним були підготовлені та подані письмові скарги на ім`я головного лікаря, Нетішинського міського голови, на адресу департаменту охорони здоров`я Хмельницької облдержадміністрації, проте все це виявилося безуспішним. Вказує, що самостійно ініціював зустріч з [PERSON] та керівництвом СМСЧ, яка відбулася 08.05.2018 року та яка в результаті також виявилася безуспішною. Також стверджує, що за цей час на роботі у нього постійно вимагали пояснень чому він досі не пройшов медичний огляд, у зв`язку з чим писав пояснювальні записки, а через ведення відповідачем в оману щодо його стану здоров`я, керівництво ВП «ХАЕС» вважало, що він ухиляється від проходження медичного огляду, оскільки він нібито не з`являється на огляд до лікарня-нарколога. Неправдивість таких відомостей підтвердила сама [PERSON] . Таким чином, протягом 5 місяців він змушений був лише виправдовуватися, добиватися справедливості, замість того, щоб займатися звичними справами. Оскільки проблеми виникли саме з проходженням нарколога, на роботі стали поширюватися чутки, що він зловживає наркотичними засобами, що не відповідає дійсності. Тому, зазначене завдає для нього душевного болю, за що він змушений виправдовуватися, або з цим миритися, хоча такі припущення абсолютно нічим не підтверджені. Відсторонення від роботи теж завдало психологічного удару, тому що він поїхав в інше місто, аби домогтися справедливості, а саме: підтвердження відсутності у нього будь-яких наркологічних захворювань. Також вказує, що він досі перебуває в тривозі щодо можливого звільнення з роботи, про що також попереджено наказом ВП «Хмельницька АЕС» № 1452-к від 31.05.2018 року. Вважає несправедливо, що після всіх зусиль він буде змушений шукати роботу, тим більше, що за його спеціальністю, з огляду на тяжку економічну та ринкову ситуацію, буде дуже важко знайти роботу у місті його проживання. Враховуючи наведені вище обставини, просить суд стягнути з відповідача збитки завдані неправомірною відмовою у проведенні наркологічного огляду та встановленням у медичній довідці непридатності для роботи за професією на висоту та мораль шкоду. 22.10.2018 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що [PERSON] , який працює на посаді інженера - дефектоскопіста лабораторії автоматизованих систем контролю відділу контролю металів ВП «Хмельницька АЕС» та відповідно до функціональних обов`язків за займаною посадою передбачено виконання робіт на висоті повинен надати комісії з проведення медичних оглядів Сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.11.97 № 1238 «Про обов`язковий профілактичний наркологічний огляд і порядок його проведення». Згідно з даних Журналу реєстрації амбулаторних хворих наркологічного кабінету 08.05.2018 року [PERSON] звертався до лікаря-нарколога КМЗ НМР «СМСЧ м.Нетішин» для отримання Сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду про що зроблений запис з відповідним висновком лікаря-нарколога в медичній картці амбулаторного хворого, який свідчить про необхідність консультації та обстеження в Хмельницькому обласному наркологічному диспансері. Відповідно до даних Журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції [PERSON] 18.05.2017 року о 15 год. 45 хв. був доставлений працівниками поліції в приймальне відділення КМЗ НМР «СМСЧ м.Нетішин» з позитивним результатом експрес-тесту сечі на «марихуану та опій (морфій) який проводився на здоровпункті ВП «ХАЕС» та враховуючи статті 12 та 13 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних препаратів і прекурсорів та зловживанню ними», після проведення медичного огляду, лікар-нарколог [PERSON] . видала [PERSON] направлення на дообстеження в умовах Хмельницького обласного наркологічного диспансеру. В зв`язку з тим що, [PERSON] не пройшов рекомендоване обстеження, що є підставою підозрювати наявність наркологічного захворювання, лікар-нарколог [PERSON] 08.05.2018 року, повторно видала [PERSON] направлення на стаціонарне обстеження до Хмельницького обласного наркологічного диспансеру з метою визначення на підставі даних стаціонарного обстеження остаточного висновку щодо наявності чи відсутності наркологічних протипоказань до виконання функціональних обов`язків (робота на висоті). Однак, [PERSON] , надав комісії з проведення медичних оглядів сертифікат серії 12ЯЯУ № 315350 від 23.05.2018 року про проходження профілактичного наркологічного огляду виданий [PERSON] лікарем- наркологом КМНКЛ «Соціотерапія». Вважають, що вищезазначений сертифікат виданий з порушенням постанови Кабінету Міністрів України «Про обов`язковий профілактичний наркологічний огляд і порядок його проведення» від 16.11.97 р. № 1238. Зокрема, відповідно до пункту 2 Порядку проведення обов`язкового профілактичного наркологічного огляду громадян, профілактичний наркологічний огляд громадян проводиться в наркологічному закладі за місцем постійного їх проживання; не зазначено наявність чи відсутність наркологічних протипоказань до виконання функціональних обов`язків відповідно до виду професійних обов`язків; підпункт «а» пункту 5 Сертифікату - не вказано вид професійних обов`язків - інженер-дефектоскопіст; підпункт «б» пункту 5 Сертифікату - не вказано вид діяльності - на висоті; відсутні результати обстеження, проведеного лікарсько-консультативною комісією (п.6 Сертифікату). Щодо стягнення моральної шкоди відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів настання моральної шкоди, страждань, втрати здоров`я, порушення встановлених відносин, розладів у родині тощо, а тому відсутній повний склад деліктного правопорушення щодо заподіяння моральної шкоди позивачу. На підставі викладеного, у зв`язку з відсутністю порушень в діях лікаря-нарколога, вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими. 18.12.2019 року представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька АЕС» подано письмові пояснення щодо позовної заяви, в яких вказав на те, що вибудуваний позивачем причино-наслідковий зв`язок між отриманим направленням та нарахованими збитками є необґрунтованим, оскільки висновки позивача ґрунтуються на припущенні, що визнання неправомірними дій посадових осіб СМСЧ вказує на автоматичне проходження ним медичного огляду. Зазначає, що згідно викладених у позові обставин, причиною неодноразового відсторонення [PERSON] від виконання обов`язків є його небажання пройти медичний огляд в установленому законом порядку за направленням, виданим лікарем медичної установи за місцем його реєстрації, що унеможливило отримання ним сертифікату, а також пред`явлення до ВП ХАЕС в подальшому довідки про факт проходження медичного огляду та придатність до займаної посади. Вважає, що в сукупності доказів наданих позивачем недостатньо не лише для визнання неправомірних дій посадових осіб «СМСЧ», а й для доведення факту нанесення збитків [PERSON] . Також вказує, що не наведено допустимих доказів того, що в період його відсторонення від роботи, останній був придатним до виконання своїх посадових обов`язків. Тому, будь-які інші докази в тому числі і копія сертифікату про проходження наркологічного огляду не за місцем постійного проживання не є допустимими. Тобто, вимагаючи стягнути збитки у вигляді заробітної плати позивач не надає докази своєї придатності до виконання своїх посадових обов`язків, а посилається на обставини, що лише свідчать про те, що [PERSON] не пройшов медогляд в установленому законом порядку. Ухвалою суду від 15.08.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 14.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.02.2019 року замінено неналежного відповідача належним відповідачем, у зв`язку із реорганізацією комунального медичного закладу Нетішинської міської ради «СМСЧ м.Нетішин» в комунальне некомерційне підприємство Нетішинської міської ради «СМСЧ м.Нетішин». Ухвалою суду від 05.07.2019 року витребувано від комунального некомерційного підприємства Нетішинської міської ради «СМСЧ м.Нетішин» докази. Ухвалою суду від 12.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Представник позивача [PERSON] просила позов задовольнити з підстав викладених в ньому. Представник відповідача Гибалюк О.М. просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення викладенні у відзиві. Представник третьої особи Козійчук О. І. просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши учасників справи, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що в позові слід відмовити повністю зважаючи на таке. Частиною 2 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що наказом генерального директора ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька АЕС» Панащенка М.С. вирішено в період з 11.01.2018 року провести на базі консультативно-діагностичної поліклініки КМЗ НМР «СМСЧ м.Нетішин» періодичний медичний огляд працівників ВП «ХАЕС», які віднесені до категорії згідно з вимогами Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.05.2007 № 246 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.07.2007 року за № 846/14113 та які підлягають періодичному медичному огляду в 2018 році згідно з затвердженим «Актом визначення категорій працівників, які підлягають попередньому (періодичному) медичному огляду» (а.с.62-64). Відповідно до договору про проведення медичних оглядів ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька АЕС» - замовник, з однієї сторони та комунального медичного закладу НМР «СМСЧ м.Нетішин» - виконавець, з другої сторони уклали вищевказаний договір про те, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання в порядку та умова, зазначених договором надати на базі комунального медичного закладу НМР «СМСЧ м.Нетішин» Медико-санітарне обслуговування (медичні огляди)». Розділом 5 вищезазначеного договору вказано відповідальність сторін та порядок розгляду спорів (а.с.65-68). Згідно з листа головного лікаря КМЗ НМР «СМСЧ м.Нетішин» Пословського В. Н. від 07.05.2018 року, який направлений заступнику генерального директора з кадрів і соціального розвитку ДП НАЕК ВП ХАЕС Демидюку В.А., повідомляється, що позивач [PERSON] не отримав висновку медичної комісії щодо придатності до роботи за професією через відсутність сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду, оскільки не з`явився на прийом до лікаря-нарколога у визначений термін (а.с.85). 08.05.2018 року лікар [PERSON] видала для позивача направлення на консультацію, дообстеження в ХОНД з проханням провести дообстеження та видати допуск до роботи на висоті ВП «ХАЕС» (а.с.81). Наказом генерального директора ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ХАЕС» Панащенка М.С. №1343-к від 21.05.2018 року позивача [PERSON] відсторонено від роботи без збереження заробітної плати до отримання ним медичного висновку (а.с.89). Відповідно до листа №1151-1 від 17.08.2018 року головного лікаря КМЗ НМР «СМСЧ м.Нетішин», який надіслано на ім`я генерального директора ВП «ХАЕС» Панащенка М.С. вбачається, що медичну довідку №1411 від 24.05.2018 року про проходження періодичного медичного огляду працівника», яку видано [PERSON] вважати недійсною, у зв`язку із порушенням правил видачі сертифікату (а.с.250). Відповідно до наказу генерального директора ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ХАЕС» Панащенка М.С. №1452-к від 31.05.2018 року позивача [PERSON] допущено до роботи на посаді інженера-дефектоскопіста з 31.05.2018 року, а підпунктом 1.2. наказу вирішено не допускати та не залучати [PERSON] до роботи на висоті (а.с.95). Згідно із ч.ч.1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В позові вказано, що позивачу завдано матеріальну шкоду внаслідок неправомірних дій відповідача, які виявились у безпідставній відмові лікаря-нарколога [PERSON] у проведенні наркологічного огляду 02.03.2018 року при проходженні обов`язково періодичного медичного огляду, зазначенні головою медичної комісії [PERSON] у медичній довідці №1411 про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника від 24.05.2018 року про непридатність до роботи за професією на висоту є неправомірними, у зв`язку з чим позивачу було завдано матеріальної шкоди в розмірі втраченого заробітку, а також моральну шкоду. При цьому, належних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Водночас, суд звертає увагу на те, що позивач [PERSON] не оскаржував в судовому порядку дії працівників відповідача та наказ про відсторонення його від роботи у зв`язку із не проходженням огляду, наказ про результати медичного огляду. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що наведені обставини позивачем є необґрунтованими, оскільки ним не доведено що його права було порушено а саме те, що відповідач своїми діями завдав йому матеріальну шкоду. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із ст.ст. 80, 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, враховуючи, що позивач не надав суду доказів про заподіяння йому матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити. Що стосується стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 2, ч. 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тобто, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Отже, зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин. Складовими для відшкодування шкоди є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача; вина. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковим. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. З урахуванням встановлених обставин та на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами неправомірних винних дій відповідача відносно позивача. Встановивши, що позивач не довів належними і допустимими доказами наявність усіх складових елементів, необхідних для цивільно-правової відповідальності відповідача за наведеними вище статтями закону, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення із відповідача моральної шкоди. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд враховує вимоги ст. 141 ЦПК України та, зважаючи на відмову в позові, приходить висновку, що такі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed