Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1667 від 30 липня 1977 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав на те, що у 1977 році між ним та відповідачкою укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , 1980 року народження. З грудня 2011 року шлюбні відносини між сторонами припинені. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. У судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивач просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка до суду не з`явилася з невідомих суду причин. Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 30 липня 1977 року зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1667, Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Підтвердженням зазначеного є оригінал свідоцтва про шлюб, яке наявне у матеріалах справи. Від шлюбу мають сина [PERSON] , 1980 року народження. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Із наявних у матеріалах справи пояснень позивача слідує, що з грудня 2011 року шлюбні відносини між сторонами припинені. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved