Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз», просив суд визнати неправомірними та скасувати рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз» в частині нарахування йому як мешканцю будинку [ADDRESS] фактичного об'єму спожитого газу за граничними об'ємами споживання за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року включно та зобов'язати ПАТ «Кременчукгаз» провести перерахунок сум оплати за спожитий газ за період з жовтня 2016 року по квартирі [ADDRESS] з розрахунку 4,4 м? на одну особу та відшкодувати витрати на установку індивідуального газового лічильника. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу», Постанови КМУ від 23.03.2016 року № 203, Кодексу газорозподільних систем до встановлення лічильника позивач повинна сплачувати за газ, виходячи з норми споживання 4,4 м3. Зазначені норми не передбачають згоди окремого мешканця на встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу, тобто і не може бути відповідальністі за те, що не передбачено законом. Побутовий споживач є відповідальним лише за відмову від встановлення лічильника до квартири, а не на будинок, і нарахування норми споживання 9,8 м3 не відповідає вимогам закону. Встановлення колективної відповідальності прямо суперечить Конституції та іншим нормам чинного законодавства. Крім того, просила врахувати, що при складанні акту про порушення та при його розгляді відповідачем не були дотримані порядок оформлення акту та порядок прийняття рішення стосовно нього, передбачений розділом ХІ Кодексу газорозподільних систем. Відповідачем не було надано доказів, які б підтверджували факти вчинення позивачем порушень, а саме відмови від встановлення лічильника з жовтня 2016 року по січень 2017 року. Представники відповідача Сиротенко В.В., Рудик О.О. позов не визнали. Суду пояснили, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений нормами чинного законодавства, тому не може бути застосований. Працівники підприємства з жовтня 2016 року по січень 2017 року робили спробу встановити загальнобудинковий вузол обліку споживання природного газу за адресою [ADDRESS]. Мешканці будинку масово виступили проти і завадили цим законним діям. Посилаючись на абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, представники вважали, що визначення за граничними об'ємами споживання природного газу позивачу, як і іншим мешканцям будинку, які не мають квартирних приладів обліку газу, є правомірним. Вказували, що відповідно до ст. 319, 369, 382 ЦК розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, тому згода всіх співвласників при встановленні загальнобудинкового приладу обліку природного газу є обов'язковою. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Постачання природного газу у будинок, в якому проживає позивач, здійснює відповідач - ПАТ «Кременчукгаз». Мешканцями вказаного будинку природний газ використовується тільки для приготування їжі. 20.09.2016 року працівники відповідача намагалися встановити загальнобудинковий вузол обліку газу у багатоквартирному будинку [ADDRESS], проте активісти з числа мешканців вказаного будинку завадили цим спробам, вважаючи, що відповідач зобов'язаний забезпечити за власний рахунок кожну квартиру індивідуальним лічильником газу. 30.09.2016 року представники ПАТ «Кременчукгаз» склали акт про порушення № 105-09/16Б-БЗ, відповідно до якого за адресою [ADDRESS], встановлено порушення п.п. 5 р. ІХ «Особливості організації обліку газу в багатоквартирних будинках» Кодексу газорозподільних систем, а саме - відмова від встановлення будинкового лічильника газу. В акті зазначено, що комісія Оператора ГРМ буде розглядати акт на засіданні 07.10.2016 року; що представники мешканців будинків за адресою [ADDRESS], від підпису відмовилися, а в графах про ознайомлення з актом споживача (його представника) та інших осіб будь-які підписи та прізвища відсутні (а.с. 31). 21.10.2016 року комісія ПАТ «Кременчукгаз» у складі голови комісії [PERSON], членів комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] розглянула акт про порушення Кодексу газорозподільних систем і прийняла рішення «про нарахування побутовим споживачам, будинки яких знаходяться за адресами [ADDRESS].., які відмовились від встановлення за рахунок оператора ГРМ (ПАТ «Кременчукгаз») загальнобудинкових лічильників газу, фактичного об'єму спожитого розподіленого природного газу за відповідний календарний місяць, а саме, за жовтень 2016 року, за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до Кодексу газорозподільних систем» (а.с. 29-30). 14.11.2016 року працівники відповідача намагалися встановити загальнобудинковий вузол обліку газу у багатоквартирному будинку [ADDRESS], проте активісти з числа мешканців вказаного будинку завадили цим спробам, вважаючи, що відповідач зобов'язаний забезпечити за власний рахунок кожну квартиру індивідуальним лічильником газу. 14.11.2016 року представники ПАТ «Кременчукгаз» склали акт про порушення № 131-ХІ/16Б, відповідно до якого за адресою [ADDRESS] встановлено порушення п.п. 5 р. ІХ «Особливості організації обліку газу в багатоквартирних будинках» Кодексу газорозподільних систем, а саме - відмова від встановлення будинкового лічильника газу. В акті зазначено, що комісія Оператора ГРМ буде розглядати акт на засіданні 18.11.2016 року; що представники мешканців будинків за адресою [ADDRESS] від підпису відмовилися, а в графах про ознайомлення з актом споживача (його представника) та інших осіб будь-які підписи та прізвища відсутні (а.с. 49). 18.11.2016 року комісія ПАТ «Кременчукгаз» у складі голови комісії [PERSON], членів комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] розглянула акт про порушення Кодексу газорозподільних систем і прийняла рішення «про нарахування побутовим споживачам, будинки яких знаходяться за адресами [ADDRESS].., які відмовились від встановлення за рахунок оператора ГРМ (ПАТ «Кременчукгаз») загальнобудинкових лічильників газу, фактичного об'єму спожитого розподіленого природного газу за відповідний календарний місяць, а саме, за листопад 2016 року, за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до Кодексу газорозподільних систем» (а.с. 47-48). 15.12.2016 року працівники відповідача намагалися встановити загальнобудинковий вузол обліку газу у багатоквартирному будинку [ADDRESS], проте активісти з числа мешканців вказаного будинку завадили цим спробам, вважаючи, що відповідач зобов'язаний забезпечити за власний рахунок кожну квартиру індивідуальним лічильником газу. 15.12.2016 року представники ПАТ «Кременчукгаз» склали акт про порушення № 105-ХІІ/16Ч, відповідно до якого за адресою [ADDRESS] встановлено порушення п.п. 5 р. ІХ «Особливості організації обліку газу в багатоквартирних будинках» Кодексу газорозподільних систем, а саме - відмова від встановлення будинкового лічильника газу. В акті зазначено, що комісія Оператора ГРМ буде розглядати акт на засіданні 16.12.2016 року; що представники мешканців будинків за адресою [ADDRESS] від підпису відмовилися, а в графах про ознайомлення з актом споживача (його представника) та інших осіб будь-які підписи та прізвища відсутні (а.с. 34, 52). 16.12.2016 року комісія ПАТ «Кременчукгаз» у складі голови комісії [PERSON], членів комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] розглянула акт про порушення Кодексу газорозподільних систем і прийняла рішення «про нарахування побутовим споживачам, будинки яких знаходяться за адресами [ADDRESS].., які відмовились від встановлення за рахунок оператора ГРМ (ПАТ «Кременчукгаз») загальнобудинкових лічильників газу, фактичного об'єму спожитого розподіленого природного газу за відповідний календарний місяць, а саме, за грудень 2016 року, за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до Кодексу газорозподільних систем» (а.с. 32-22, 50-51). Суд, вирішуючи спір, виходить із наступного: Частина 3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року визначає, що постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Відповідно до глави № 4 Розділу IХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об'єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» встановлено норму споживання природного газу населенню у разі виду споживання «плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання» 4,4 м3. Застосування вищезазначених норм споживання здійснюється з 01.02.2016 року. Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Таким чином, населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, у разі відсутності приладів обліку природного газу до 01 січня 2018 року споживає природний газ за нормами 4,4 м3. Частиною 1 статті 6 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року. Згідно п.10 глави 2 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Статтею 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. Виходячи з вищенаведеного, Кодексом газорозподільних систем встановлено умови за якими саме балансоутримувач (управитель) надає згоду щодо організації та встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу, а отримання згоди окремого мешканця на встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу нормами чинного законодавства України не передбачено. Абзацом 7 пункту 3 глави 4 розділу 1Х Кодекса газорозподільних систем в редакції, що діяла на час складання актів та прийняття рішення, передбачено, що якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу. Додаток десять до Кодексу газорозподільних систем встановлює граничні норми споживання природного газу населенням: плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання 9,8 м3 на людину в місяць. Таким чином, для застосування такої санкції як визначення фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням має бути встановлений факт правопорушення - відмова споживача, який не забезпечений лічильником природного газу, від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ. Відповідачем не надано суду доказів протидії позивачем встановленню загальнобудинкового приладу обліку газу у вересні, листопаді та грудні 2016 р. Акт № 105-09/16Б-БЗ від 30.09.2016 року, № 131-ХІ/16Б від 14.11.2017 року та № 105-ХІІ/16Ч від 15.12.2017 року не містять даних, що [PERSON] вчинив порушення. Акти про порушення за вересень-грудень 2016 року у відповідності до глави 5 розділу Х1 Кодексу газорозподільних систем на [PERSON], виходячи з пояснень представників відповідача, не складалися. Як визначає п.2 глава 5 «Порядок оформлення акта про порушення» розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення складається в присутності споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи (пункт 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу). У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням. Суду не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт того, що акти про порушення складалися в присутності позивача і що він відмовився від їх підписання. Крім того, з наданого суду акту про порушення від 30.09.2016 року, 14.11.2016 року та 15.12.2016 року вбачається, що він не може вважатися дійсним, оскільки відмова споживача від підписання акту оформлена не відповідно до пункт 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу: відсутня відеозйомка відмови споживача від підписання акту та/або підпис незаінтересованої особи. Пункт 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу визначає, що при складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). Всупереч вищезазначеним вимогам закону в акті відсутні дані щодо місцезнаходження, орієнтованого часу та контактного телефону, які передбачені вищевказаним пунктом. Суд не приймає до уваги надане суду повідомлення про засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Кременчукгаз», оскільки воно не містить дати його складання, прізвища отримувача та даних, які підтверджують факт його вручення адресату. Таким чином, позивач належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду акту про порушення. За таких обставин не є доведеним у встановленому порядку факт відмови позивача від встановлення лічильника газу будь-якого типу, отже відсутні підстави для визначення їй обсягу спожитого газу згідно граничних об'ємів споживання природного газу населенням. Щодо позовної вимоги про відшкодування вартості установки індивідуального лічильника, суд виходить з наступного: Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про встановлення у його квартирі лічильника газу безкоштовно, а саме 03.10.2016 року та 23.12.2016 року. Листом від 03.10.2016 року за № 19/2762/7720-з ПАТ «Кременчукгаз» повідомило позивача, що у відповідності до ст.ст. 3, 4 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16.06.2011 року № 3533-VI, фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: -коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; -коштів відповідного бюджету; -інших джерел, не заборонених законодавством ПАТ «Кременчукгаз» на 2016 рік не передбачено фінансування витрат на встановлення індивідуальних лічильників природного газу, тому безкоштовне встановлення індивідуальних лічильників природного газу підприємство не проводить. У 2016 році підприємство мало фінансові можливості виключно для встановлення будинкових лічильників газу. 05.05.2017 року позивач за власний рахунок встановив індивідуальний лічильник обліку природного газу, що підтверджується робочим проектом ДП «Кременчукгазбудсервіс», планом та схемою газопроводу та паспортом лічильника газу. Належних доказів понесених ним витрат позивач не надав. Пояснивши тим, що суб'єкт господарювання, який провів роботи по встановленню лічильника, відмовився видати йому розрахунковий документ про отримані за це кошти. [PERSON] доводить розмір витрат документами інших осіб, які сплачували за аналогічні послуги та листом начальника УЖКГ на адресу міського голови про орієнтовну вартість таких робіт (а.с. 89). На час вирішення судом спору діюче законодавство не передбачає обов'язку суб'єкта господарювання, що здійснює розподіл газу на відповідній території, відшкодувати споживачу вартість встановленого ним за власний рахунок приладу обліку газу. У задоволенні позову в ці й частині суд відмовляє. На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 215 - 218 ЦПК України,-

Outcome: partial