Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У січні 2014р. Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], посилаючись на те, що 17.12.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра»), правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та відповідачем був укладений договір «Автопакет» №ОД14/12/2007/840-К/415 від 17.12.2007р., згідно якого останньому був наданий кредит в іноземній валюті в розмірі 20486,00доларів США, строком до 14.12.2012р., зі сплатою 11,9% відсотків на рік. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором [PERSON] передав в заставу банку транспортний засіб марки «BMW» модель 320, 2002 року випуску, д/н [NUMBER]. Крім того, наданий відповідачу кредит також був забезпечений порукою [PERSON], що підтверджується договором поруки №ОД1412/2007/84-П/415 від 17.12.2007р., відповідно до умов якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору ОД14/12/2007/840-К/415 від 17.12.2007р.. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, позивач просив суд винести рішення, яким звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки «BMW» модель 320, 2002 року випуску, д/н [NUMBER], номер кузова [NUMBER], зареєстрований РЕВ-1 МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській області 2007р., який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ-1 МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській області 17.12.2007р., шляхом продажу ПАТ КБ «Надра» предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Надра» сплачений судовий збір в розмірі 1754,68грн. Представник позивача, діюча за довіреністю від 18.06.2013р., в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 45, 46). Крім того, представник позивача просила суд розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання, про що надала відповідну заяву (а.с.45). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.40,43). Третя особа, [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.41,44). Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», що підтверджується Статутом, погодженим Національним банком України 08.06.2012р. (а.с.47-87). 17.12.2007р. між ВАТ «КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та відповідачем був укладений договір «Автопакет» №ОД14/12/2007/840-К/415 від 17.12.2007р., згідно умов якого останньому був наданий кредит в іноземній валюті в розмірі 20486,00доларів США, строком до 14.12.2012р., зі сплатою 11,9% відсотків на рік для придбання автомобіля (а.с.14-17). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором [PERSON] передав в заставу банку транспортний засіб марки «BMW» модель 320, 2002 року випуску, д/н [NUMBER]. Крім того, наданий відповідачу кредит також був забезпечений порукою [PERSON], що підтверджується договором поруки №ОД1412/2007/84-П/415 від 17.12.2007р., відповідно до умов якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору ОД14/12/2007/840-К/415 від 17.12.2007р. (а.с.18). Факт отримання відповідачем кредиту підтверджується заявою на видачу готівки №NL-42, від 17.12.2007р. (а.с.19). Матеріалами справи встановлено, що ПАТ КБ «Надра» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.48). Судом встановлено, що через невиконання відповідачем зобов'язань за договором «Автопакет» №ОД14/12/2007/840-К/415 від 17.12.2007р. станом на 25.12.2013р. склалася заборгованість відповідача перед позивачем ПАТ «КБ «Надра», в розмірі 21952,82 долари США грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату складає 175468,89грн. у тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 117301,19грн.; заборгованість по відсотками за користування кредитом - 22793,65 грн.; сума пені за прострочення сплати кредиту - 18999,59грн.; сума штрафу за порушення виконання умов договору - 16374,46грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов договору «Автопакет» №ОД14/12/2007/840-К/415 від 17.12.2007р. (а.с.13). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов'язань ухиляються. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, банк як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Встановлено, що 22.08.2002р. ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» отримав банківську ліцензію № 21 та дозвіл №21-2 з додатком №21-2 від 04.11.2005р. на право здійснення операцій, визначених п.1-4 ч.2,4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 26, 27, 28, 29). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо: в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором; якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей, стягнення може бути звернене на всі ці речі або на будь-яку з речей за вибором заставодержателя майна; реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, проводиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено законом або договором. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими та законними вимоги щодо звернення стягнення на заставлене майно. Згідно ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні. Приймаючи рішення щодо звернення стягнення на заставлене майно, суд встановлює такий порядок виконання рішення, при якому звернення стягнення на майно проводиться в будь-якій послідовності за вибором стягувача. Проте, вимоги щодо встановлення способу реалізації майна шляхом продажу ПАТ «КБ «Надра» предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем суд вважає надмірними та такими, що не потребують деталізації судовим рішенням. Суд вважає, що укладаючи договір «Автопакет» №ОД14/12/2007/840-К/415 від 17.12.2007р. відповідач усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на власний розсуд. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позов звернення стягнення на предмет застави підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовій збір в розмірі 1754,68рн., який підлягає стягненню з відповідача (а.с.2).

Outcome: partial