Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

У серпні 2015 року Позивач звернувся в суд до Відповідачки з зазначеним позовом. Заочне рішення суду від 02 листопада 2015 року, яким позов було задоволено, ухвалою суду скасовано, а справу призначено на новий розгляд. Зустрічний позов [PERSON] залишений без розгляду у зв'язку з її повторною неявкою у судове засідання. Обгрунтовуючи позову, Позивач посилається на те, що 01 вересня 2011 року між ОСББ «Протасів Яр» та [PERSON] був укладений договір № 165/152 на охорону майна. Відповідно до умов договору Позивач зобов'язується забезпечити охорону майна, яке знаходиться в охоронній зоні житлового будинку по [ADDRESS] Відповідач в свою чергу зобов'язується сплачувати надані послуги. Пунктами 2.2, 2.3 розділу 2 Договору передбачено, що оплата послуг починається з дня укладення сторонами договору. Оплата за надані послуги здійснюється Власником через внесені нарахування в рахунок житлово-комунальних послуг із формулюванням «охорона» або, якщо нарахувань немає, щомісячно не пізніше 10-го числа шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця із формулюванням «Охорона та благоустрій подвір'я». Позивач вказує, що свої зобов'язання за договором він виконував, відповідно до п.3.1.1 Договору здійснював цілодобовий нагляд за майном, яке знаходиться в межах закріпленої для охорони території. Відповідач, же, як зазначає представник ОСББ «Протасів Яр», порушила умови договору щодо оплати послуг, у зв'язку з чим її заборгованість за договором становить 4650 гривень. Зазначену заборгованість Позивач просить стягнути у примусовому порядку. Представник Позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Згідно з положеннями ст. 224 ЦПК України прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність Відповідача з постановленням повторного заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 вересня 2011 року між ОСББ «Протасів Яр» та [PERSON] був укладений договір № 165/152 на охорону майна (а.с. 4). Згідно з п.1.2 Договору майно ідентифікується ознаками: Автомобіль NISSAN X-TRAIL, рік випуску 2008, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 2.3 Договору оплата за надані послуги здійснюється Власником через внесені нарахування в рахунок житлово-комунальних послуг із формулюванням «охорона» або, якщо нарахувань немає, щомісячно не пізніше 10-го числа шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця із формулюванням «Охорона та благоустрій подвір'я». Згідно зі ст. 978 Цивільного кодексу України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату. Особливості та порядок провадження охоронної діяльності визначені Законом України «Про охоронну діяльність» від 22 березня 2012 року N 4616-VI. Цим Законом визначено, зокрема, що суб'єкт охоронної діяльності - це суб'єкт господарювання будь-якої форми власності, створений та зареєстрований на території України, що здійснює охоронну діяльність на підставі отриманої у встановленому порядку ліцензії. Суб'єкт охоронної діяльності на підставі отриманої у встановленому порядку ліцензії надає такі охоронні послуги: 1) охорона майна громадян; 2) охорона майна юридичних осіб; 3) охорона фізичних осіб. Безспірно встановлено, що Позивач, як юридична особа, не є суб'єктом охоронної діяльність, проте дана обставина не свідчить про нікчемність укладеного правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним, тобто даний договір є оспорюваним, і лише на підставі позову заінтересованої сторони він може бути визнаний недійсним. Зустрічний позов [PERSON] про визнання договору №165/152 від 01.09.2011 недійсним, який був залишений судом без розгляду, також був заявлений з інших підстав. Відповідно до п. 2.3 Договору №165/152 оплата за надані послуги здійснюється Власником через внесені нарахування в рахунок житлово-комунальних послуг із формулюванням «охорона» або, якщо нарахувань немає, щомісячно не пізніше 10-го числа шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця із формулюванням «Охорона та благоустрій подвір'я». Вартість надання послуг згідно з п. 2.1. Договору становить 150 гривень в місяць. Термін дії зазначеного Договору згідно з п. 5.1. складає один рік. Відповідно до п. 5.2. у разі відсутності заяви жодної із сторін про припинення дії даного Договору. Він вважається пролонгованим на кожний наступний рік та на тих самих умовах. Згідно з наданими суду виписками по особовому рахунку [PERSON] її заборгованість за нараховані послуги з охорони станом на 01.09.2015 становить 4650 гривень. (а.с. 5-15) 02 березня 2015 року Відповідачці направлено попередження про розірвання дії договору №165/152 від 01.09.2011 року, у зв'язку з заборгованістю за договором (а.с. 12). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказані в договорі терміни платежі за охорону, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Розрахунок суми заборгованості позивачем наданий суду, відповідає вимогам закону та умовам укладеного між сторонами договору. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення вимог позивача та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved