Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

у серпні 2018 року АТ КАБ «Приватбанк» звернувся до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 20.02.2008 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір №PLXRRX3340166, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 4320,00 грн., зі сплатою відсотків на користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.03.2010 р. Оскільки відповідач зобовязання за договором належним чином не виконував, а тому утворилася заборгованість. [INFO] позичальник помер і його спадкоємицею являється [PERSON] 14.05.2018 Банк звернувся до неї з претензією щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, однак ніяких дій не було виконано. У звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11154,51 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, натомість направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с.32). Відповідач в судове засіданні не зявилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином та завчасно (а.с.50), надала заяви (а.с.45,59), в яких просить розглянути справу без її участі, позов не визнає та просить суд застосувати строк позовної давності, оскільки позивач звернувся до нотаріуса та до суду з пропуском строків, передбачених законодавством. Суд, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 20.03.2008р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк та [PERSON] укладений кредитний договір №PLXRRX3340166 на суму 4320,00 грн. на строк 24 місяці з 20.03.2008 р. по 20.03.2010 р. включно, з умовою сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 103,68 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 720,00 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії у зазначені у заяві та умовах строки. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця період сплати за який приймається період з 10 по 15 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти у сумі 307,37 грн. для погашення заборгованості за кредитом (а.с.5). За умовами договору (п.2.1) банк зобовязується надати позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період оплати платежів визначені у заяві. Підписання заяви вважається, що сторони уклали кредитно-заставний договір. Розмір річної відсоткової ставки дорівнює 20 місячним % ставкам. Кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у заяві строки. Для виконання даного договору банк відкриває позичальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсотках, винагороді та іншим платежах (а.с.6). Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та пп.3.2.2, 3.2.3. даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення платежу(а.с.8). Згідно п.5.3. при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості (а.с.8). Як убачається з матеріалів справи позичальник [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 02.02.2010 р. (а.с.10). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на дату смерті позичальника [PERSON] заборгованість перед банком за кредитним договором №PLXRRX3340166 від 20.03.2008 року становить 11154,51 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 1457,34 грн., заборгованості за відсотками 400,89 грн., заборгованість по комісії 1736,15 грн., заборгованість по пені 7560,13 грн.(а.с.3,4). 24.11.2012 р. позивачем було направлено претензію кредитора до Машівської державної нотаріальної контори у відповідь на яку нотаріусом було повідомлено, що спадкоємицею після померлого [PERSON] є [PERSON], яка зареєстрована в [ADDRESS] та відкрита спадкова справа (а.с.13,14). 21.04.2018 року позивачем було направлено лист-претензію до спадкоємця [PERSON] в якій рекомендовано спадкоємиці сплатити заборгованість померлого позичальника (а.с.15). Натомість спадкоємицею ніяких дій не було виконано. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до положень статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року. Вимога може бути предявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Таким чином, оскільки банк був зобов'язаний пред'явити свої вимоги до спадкоємця померлого [PERSON] [PERSON] протягом одного року від дня настання строку вимоги, який розпочався 21.03.2010, до суду банк звернувся тільки 08.08.2018, тобто поза межами строку, встановленого для предявлення вимог до спадкоємців, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed