Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що він є власницею будинку №61 по вул.Ханхінгольської\~ в м.Маріуполі, який належить позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.10.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстраційним №3-756. Відповідно до картки реєстрації особи у вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], що є знайомим позивачки, який ніколи не проживав в зазначеному будинку, був реєстрований за проханням для отримання необхідних йому документів, на теперішній час його місце проживання позивачці не відоме. За будинок комунальних послуг не сплачує, участі в його утриманні не приймає. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком №61 по вул.Ханхінгольській\~ в м.Маріуполі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 05.04.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не зявлявся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.10.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстраційним №3-756, [PERSON] володіє будинком №61 по вул.Ханхінгольській\~ в м.Маріуполі на праві приватної власності, що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі\~ №35593762 від 31.10.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності\~ №11990509 від 31.10.2013 року. Як вбачається з довідки Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради\~ №03-12-1020 від 05.02.2019 року та з картки реєстраційної особи, [PERSON], [INFO]., з 13.10.2017 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [INFO], що також підтверджується домовою книгою вказаного домоволодіння. Проте в будинку №61 по вул.Ханхінгольській в м.Маріуполі з моменту реєстрації (2017 року) не проживає, що також підтверджується актом від 27.12.2018 року, складеними комісією КСН «сел.Мирний». Свідки [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивачки та підтвердили, що відповідача по справі ніколи не бачили, так у будинку №61 по вул. Ханхінгольській в м.Маріуполі [PERSON] ніколи не мешкав, його особисті речі у будинку відсутні. Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою (будинком) на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже відповідач є не членом родини позивачки, ніколи у будинку не проживав, його особисті речі в ньому відсутні, внаслідок чого суд вважає, що [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування будинком №61 по вул. Ханхінгольській в м.Маріуполі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved