Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

У січні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що згідно рішення Чортківського районного суду від 13 травня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 2/7 частин всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. На даний час у [PERSON] значно погіршився матеріальний стан, так як вона звільнилася з роботи. З часу розірвання шлюбу відповідач не цікавився життям дітей, не відвідував їх, з липня 2017 року припинив сплачувати аліменти на їх утримання. Аліменти в розмірі, визначеному рішенням суду, є надто мізерними на утримання двох дітей, оскільки істотно змінився розмір прожиткового мінімуму для дітей. Син навчається у 3 класі, донька відвідує дитячий садочок, для їх навчання та забезпечення позивачка несе значні матеріальні витрати. Тому [PERSON] просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] -- [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, посилаючись на те, що він на даний час також не працює, зареєстрований в Чортківському районному центрі зайнятості, має на утриманні малолітнього сина від другого шлюбу. Крім того, він має захворювання грудного та поперекового відділу хребта. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що рішенням Чортківського районного суду від 13 травня 2015 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 2/7 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 вищезазначеного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, позовні вимоги позивачки про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на вищенаведеній правовій нормі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним погіршенням матеріального становища матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства. Враховуючи матеріальне становище дітей, матеріальне та сімейне становище платника аліментів, стан здоров'я останнього, розмір стягуваних аліментів в користь позивачки суд залишає у вигляді 2/7 часток від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але при цьому змінює мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, привівши таким чином мінімальний розмір аліментів у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в користь позивачки слід стягнути 640 гривень понесених нею процесуальних витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial