Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалось, тому на даний час у провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати й утримувати дитину. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює сезонно. Вважає, що він отримує високі доходи, однак скільки саме не знає. Постійної роботи відповідач не має. Коли вони спільно проживали, він працював приблизно п»ять місяців у рік та в середньому заробляв до 5000 доларів на рік. Відповідач позову не визнав та пояснив у судовому засіданні, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини, тим більше у розмірі 1000 гривень на місяць, оскільки постійної роботи не має. Час від часу виїзджав на роботу у Росію, однак у середньому на місяць міг заробити не більше 1500 гривень. У липні цього року захворів і з того часу не працює. Не відомо, чи зможе ще поїхати на заробітки в Росію, зважаючи на політичну ситуацію, що склалася на даний час. Вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 5). Дитина на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки (а. с. 6). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. \~ Відповідач не згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі, а позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем він здатний сплачувати аліменти саме в такому розмірі, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1000 гривень на дитину щомісячно та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, то судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial