Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У січні 2016 року позивач публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № Z37 980-1/0013 від 31 липня 2012 року у розмірі 5 226,55 грн., посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань. В судовому засіданні представник позивача публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Барановська Світлана Анатоліївна позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час, місце судового засідання була належним чином повідомлена, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 31 липня 2012 року між АТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною схемою № Z37 980-1/0013. Відповідно до умов договору, АТ «Державний ощадний банк України» відкрив [PERSON] рахунок [NUMBER] в національній валюті для обліку коштів до запитання і здійснення операцій на ньому на умовах цього договору. В подальшому, умови договору доповнювались та змінювались, зокрема шляхом укладення між сторонами Додаткового договору №1 від 06 листопада 2012 року, згідно з умовами якого, сторони домовились абзац перший пункту 7.1 та пункт 7.2.1 Договору викласти у новій редакції, а саме, відповідно до пункту 7.1 Договору Банк відкриває Клієнту кредитну лінію за заявою Клієнта з лімітом кредиту в сумі 2 900, 00 грн. Сукупна вартість кредиту, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в Додатках 1,3 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною. Пункт 7.2.1 Договору також визначив, що процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 24% річних. Отже, за змістом зміненої та доповненої редакції Договору відповідачу було відкрито рахунок [NUMBER] у гривні і надано платіжну картку Visa Electron зі встановленням Клієнту кредитної лінії з лімітом кредиту в сумі 2 900, 00 грн. Сторони погодили, що строк дії кредиту встановлюється на відповідний період платіжної картки і стає доступним відповідачу з моменту зарахування заробітної плати, за користування кредитом позичальник сплачує щомісячну процентну ставку, що складає 24% річних за перевищення витратного ліміту (овердрафтом) процентна ставка складає 35% річних. У силу пунктів 6.1.1., 6.1.2., 6.1.4., 7.2., 7.5 договору, відповідач зобов'язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним. Свої зобов'язання позивач виконав своєчасно. Відповідачу було відкрито рахунок та надано кредит у розмірі 2 900,00 грн. та видано платіжну картку Visa Electron. Проте, відповідач свої зобов'язання, щодо повернення кредиту, сплати процентів за договором, належним чином не виконав. Згідно положення частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилом, передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України, встановлюється, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Відповідач [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості за кредитом та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 01 січня 2016 року заборгованість за кредитним договором згідно розрахунків позивача становить: - заборгованість за кредитом - 2 859,27 грн.; - заборгованість за процентами - 2 367,28 грн.; що всього становить 5 226, 55 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв'язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору, позичальника та поручителя було повідомлено листами-вимогами AT «Ощадбанк» (відповідно) від 23 квітня 2014 року № 48/05-871 та від 08 вересня 2014 року № 48/02-2263/1 про необхідність виконання зобов'язань за кредитним договором. Даними листами позивач вимагав від відповідача виконати порушене зобов'язання протягом 30 календарних днів та попередив про наслідки пов'язані з невиконанням порушеного зобов'язання. Проте, протягом встановленого строку вимоги відповідача були залишені без задоволення. Згідно частини першої статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі статті 88 ЦПК України підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача в сумі 1 378, 00 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved