Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила у березні 2014 року, до [PERSON] про стягнення боргу та збитків за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що 25.01.2011 р. між нею та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого, позивачка передала відповідачці у борг грошові кошти в сумі 7 639,00 грн., які остання повинна була виплачувати впродовж року не менш ніж 200,00 грн. щомісячно з кінцевим терміном виплати 31.12.2011 р. Про це [PERSON] надала письмову розписку [PERSON] Проте у зазначений строк [PERSON] грошові кошти не повернула [PERSON]. Позивачка неодноразово зверталась до [PERSON], але та, посилаючись на свій незадовільний матеріальний стан, відмовлялась повертати грошові кошти позивачці, запевняла її, що гроші вона поверне в найкоротший термін, але по теперішній час своєї обіцянки так і не виконала. Посилаючись на вищевикладене, позивачка [PERSON] просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь 7 639,00 грн. суми боргу, 3% річних від простроченої суми заборгованості, що складає 456,46 грн, а також судові витрати сплачені за подачу даного позову до суду в розмірі 229,40 грн, що разом складає 8 324,86 грн.. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги позивачки та просить суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки [PERSON] не визнала, та зазначила що, дану боргову розписку вона дійсно писала але вона стосувалась трудових відносин, які на той час були між нею та позивачкою [PERSON], повертати грошові кошти [PERSON] не збирається в звязку з тим, що [PERSON] не виплатила їй заробітну плату. До правоохоронних органів вона не зверталась стосовно цього та до суду позову до [PERSON] не подавала. На підставі вище викладеного просила суд в позові [PERSON] відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки [PERSON], а також пояснення відповідачки [PERSON], приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] є законними, достатньо обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з оригіналу розписки наданої представником позивачки [PERSON] в судовому засіданні, а її копія знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] зобовязалася віддати борг в сумі 7 639,00 грн. [PERSON] до 31 грудня 2011 р. року. Але взяті на себе зобовязання відповідачка [PERSON] не виконала та не повернула до теперішнього часу борг позивачці, що і стало підставою звернення позивачки [PERSON] до суду із даним позовом. Посилання відповідачки на те, що між позивачкою [PERSON] та нею, були трудові відносини та той факт, що позивачкою не було виплачено заробітної плати [PERSON], суд не може брати до уваги в звязку з тим, що відповідачкою О.В. не було надано жодного доказу щодо наявності трудових відносин . Крім того, відповідачкою було зазначено, що до правоохоронних органів вона не зверталась стосовно цього та до суду позову до [PERSON] не подавала. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати, по оплаті судового збору позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved