Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] (далі - відповідач), треті особи : [PERSON], [PERSON], Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Шевченківський районний відділ ДМС України у м. Києві про захист порушених прав власника приміщення шляхом усунення перешкод у його використанні. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є єдиним власником 7/100 частин приватного будинку [ADDRESS] що підтверджується договором про розподіл майна подружжя від 11.06.2009 року. Загальна площа приміщення становить 38,2 кв.м., де житлова площа складає 17,5 кв.м., з яких 9,4 кв.м. - це житлова кімната, а 8,1 кв.м. - це мансарда, яка в зимовий період не опалюється, тому фактично непридатна для проживання. Окремої ванної кімнати в 7/100 частин будинку немає, а душова кабіна знаходиться на кухні. Позивач в цьому помешканні проживає разом з третьою особою [PERSON], яка є ї повнолітньою донькою, займаючи житлову площу у розмірі 9,4 кв.м. в період опалювального сезону, а у літній період донька займає другу кімнату (мансарду). У даному помешканні зареєстровано 5 осіб: позивач, її колишній чоловік, двоє її дочок та онук. Відповідач з 2006 року не проживає у спірному помешканні, а її малолітній син жодного дня там не проживав. Відповідач разом зі своїм сином та чоловіком проживають своєю сім'єю за іншою адресою. Між позивачем та відповідачем виник конфлікт, пов'язаний з правом користування жилим приміщенням, вимагала вселення. Відповідач зловживає своїми правами. Фактично маючи реальну можливість вибору реєстрації місця проживання свого та сина за трьома адресами, віддала перевагу проведення реєстрації двох осіб у помешканні позивача, яке не придатне для проживання осіб у такій кількості. Тому позивач просила суд усунути перешкоду користування належним позивачу житловим приміщенням, розташованим за адресою : [ADDRESS] зі сторони відповідача та її малолітнього сина, які зареєстровані за вказаною адресою шляхом зняття їх з реєстрації; позбавити відповідача та її малолітнього сина, які зареєстровані за вказаною адресою права користування даним житловим приміщенням; зняти з реєстраційного обліку Шевченківського районного відділу ДМС України у м. Києві відповідача та її малолітнього сина. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні. Суду пояснила, що з 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, проживає разом з чоловіком та сином по [ADDRESS] де знайомі дозволили тимчасово проживати, але без права реєстрації. Після виконання рішення суду про вселення відповідачка разом з сином не проживала по [ADDRESS] оскільки, боїться за себе та сина. Відповідач не має у власності житла, а також відсутнє житло, де б вона могла зареєструвати своє та сина місце проживання. Відповідач нікому не чинить перешкод у користуванні приміщенням по [ADDRESS] та має намір проживати там з сином в будь-якій кімнаті, куди буде доступ. Третя особа [PERSON] позов підтримала та просила суд його задовольнити. Суду пояснила, що проживає разом з позивачем, яка є її матір'ю, з її згоди, зареєстрована у спірному помешканні, а також уклала договір оренди мансарди з позивачем та сплачує за це кошти. Боїться залишатися в будинку у зв'язку з неправомірними діями відповідача та її чоловіка. Представник третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації не підтримала позов, суду пояснила, що враховуючи інтереси малолітньої дитини відповідача, відсутні підстави для задоволення позову. Треті особи [PERSON] та Шевченківський районний відділ ДМС України у м. Києві в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, третьої особи [PERSON], представника третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.03.1995 року [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях належала квартира [ADDRESS], яка в подальшому 22.10.1996 року була продана та 21.11.2002 року третьою особою [PERSON] придбано 7/100 частин будинку [ADDRESS] На даний час позивачу належить 7/100 частин будинку [ADDRESS] що підтверджується договором про розподіл майна подружжя від 11.06.2009 року. В спірному помешканні зареєстровані: позивач - з 22.04.2008 року, колишній чоловік позивача третя особа [PERSON] - з 15.07.2003 року, дочка позивача третя особа [PERSON] - з 22.04.2008 року, дочка позивача відповідач [PERSON] - з 07.12.2007 року, син відповідачки [PERSON] - з 18.03.2008 року. 02.02.2008 року відповідач, [INFO], у віці 15 років уклала шлюб з [PERSON], від якого у них [INFO] року народився син [PERSON]. Як пояснила в судовому засіданні відповідач, у зв'язку з вагітністю та необхідністю постановки на облік, вона дізналася, що її місце проживання не зареєстроване, а тому звернулася до правоохоронних органів та була зареєстрована за місцем реєстрації своїх батьків у спірному помешканні. Позивач чинила їй перешкоди у проживанні, а тому відповідач зверталася до суду з позовом про вселення у спірне помешкання. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст. 61 ЦПК України). Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.05.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014 року, [PERSON] відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо скасування рішення Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про перереєстрацію місця проживання [PERSON] та її сина за адресою : [ADDRESS] та зобов'язання виключити з адресної картки будинку інформацію про реєстрацію постійного місця проживання. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2013 року у цивільній справі №761/2677/13-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.10.2013 року встановлено, що відповідачці чиняться перешкоди у користування спірним помешканням зі сторони позивача, а відповідач має всі законні підстави для проживання у спірному помешканні, у зв'язку з чим було прийнято рішення про вселення [PERSON] разом з її неповнолітнім сином в 7/100 частин будинку [ADDRESS] які належать [PERSON] та зобов'язано її не чинити перешкод у користуванні, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації відмовлено в повному обсязі. 28.03.2014 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанови ВП №40741122 та ВП №40741419 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №761/2677/13-ц виданого Шевченківським районним судом м. Києва 08.11.2013 року про вселення [PERSON] разом з її неповнолітнім сином [PERSON] в 7/100 частин будинку [ADDRESS] які належать [PERSON] та зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] та її неповнолітньому синові [PERSON] у користуванні 7/100 частинами будинку [ADDRESS] у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду. 02.04.2014 року вищезазначені виконавчі провадження були відновлені у зв'язку з надходженням заяви стягувача про відновлення виконавчого провадження, оскільки, боржниця [PERSON] чинить перешкоди у проживанні (перебуванні) [PERSON] разом з її неповнолітнім сином в 7/100 частин будинку [ADDRESS] а саме змінила замок до будинку. 24.04.2014 року зупинені виконавчі провадження, оскільки, державним виконавцем направлено до Шевченківського районного суду м. Києва заяву про встановлення способу та порядку виконання рішення суду. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2013 року у цивільній справі №761/19893/13-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.02.2014 року, встановлено поважні причини відсутності відповідача понад встановлені строки за місцем реєстрації проживання, а саме, що [PERSON] разом із своїм сином намагається через суд вселитися у спірне помешкання, оскільки, з боку позивача [PERSON] їй чиняться перешкоди, а тому було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстраційного місця проживання. Відповідно до договору дарування від 21.10.1996 року позивач подарувала своїм дочкам - відповідачці та третій особі [PERSON] половину жилого будинку з жилою площею 25 кв.м., що знаходиться в с. Бондарі Чорнухінського району Полтавської області, який згідно довідки сільського голови 1925 року побудови, матеріал стін - глина, покритий соломою. Сторони не заперечують, що на даний час будинок не придатний для проживання в ньому. Липнівська сільська рада Житомирської області листом від 03.04.2013 року повідомила, що за адресою : [ADDRESS] проживає сім'я [PERSON] : гол. домогосподарства - [PERSON], дружина - [PERSON], син - [PERSON] в будинку з трьох кімнат загальною площею 48 кв.м. Згідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. (ч.ч.1-4 ст.319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1, ч.2 ст.321 ЦК України). Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу (ч.ч.1-3 ст.156 ЖК України). Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.4 ст. 9 ЖК України). Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, при розгляді справи судом встановлено, що відповідач та її син зареєстровані у спірному помешканні на законних підставах, можливості реєстрації в іншому місці не мають, не проживають в помешканні у зв'язку з тим, що їм чиняться перешкоди у його користуванні, але відповідач має намір проживати в спірному помешканні, а позивачем не доведено та не надано належних доказів порушення її прав власника відповідачем.

Outcome: dismissed