Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У серпні 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Головне територіальне управління юстиції в місті Києві про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] помер її брат після смерті якого залишилась спадщина на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом. Оскільки за життя спадкодавець в установленому законом порядку не зареєстрував майно, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. Відтак, зважаючи на обставини позову, позивач просить задовольнити вимоги, визнавши право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.08.2021 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Витребувано з Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, належним чином завірену копію спадкової справи № 265/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , яку зобов`язано надати суду в п`ятиденний термін з часу отримання копії ухвали. 15.09.2021 суду надано витребувані документи. 20.09.2021 представником відповідача Київської міської ради надано відзив, у якому відповідач при ухваленні судом рішення покладається на розсуд суду. 22.09.2021 ухвалою суду, занесену до протоколу судового засідання залучено до участі у справі відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 30.09.2021 Відповідачі [PERSON] , [PERSON] надали заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в судовому засіданні. Інші відповідачі надали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 25.01.2021 Лосинівською селищною радою Ніжинського району Чернігівської області у віці 69 років помер [PERSON] ,який на день смерті проживав за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишив заповіт від 05.12.1996 на ім`я [PERSON] , якій заповів все своє майно. За наданими суду доказами, позивач є рідною сестрою спадкодавця. Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач посилається на те, що її брат за життя не зареєстрував Ѕ частину спадкового майна в установленому законом порядку. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] надана померлому та його дружині с сином від попереднього шлюбу у 1987 році, за яку в 1991 році сплачені паєнакопичення в розмірі 9118 карбованців. Рішенням Харківського районного суду міста Києва від 23.12.1997 визнано за дружиною спадкодавця, [PERSON] право власності на Ѕ квартири [ADDRESS] , в користування [PERSON] виділено кімнату 17,4 кв.м., а в користування [PERSON] кімнату 12,3 кв.м. Шлюб між колишнім подружжям розірвано, брат залишився проживати у виділеній йому судом кімнаті, а колишня дружина продала свою частку [PERSON] , [PERSON] 02.04.2021позивач звернулась до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а 28.07.2021 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, постановою від 28.07.2021 року, відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємиця квартири за адресою: [ADDRESS] не може надати правоустановчий документ на спадкове майно. Стаття 1216 ЦК України визначає поняття спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз`яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Приписами ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак, зважаючи на ті обставини, що спадкодавець з 1991 року став власником квартири, однак в подальшому право власності на майно в установленому законом порядку не зареєстрував, позивач є єдиним спадкоємцем, якій державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, суд приходить до висновку, що обраний позивачами спосіб захисту буде достатнім для поновлення їхніх прав шляхом визнання права власності у частках, визначених Законом. За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved