overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У січні 2014 року Виконком ММР звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що гуртожиток по [ADDRESS], належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва. У кімнаті [ADDRESS], зареєстрована [PERSON] В ході планових перевірок працівниками КП СКП «Гуртожиток» було встановлено, що відповідач у кімнаті [ADDRESS], не проживає, починаючи з вересня 2010р. Посилаючись на вище викладене, позивач просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS]. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутністю, а також про те, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не відомо. Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а також про те, що проти задоволення позову не заперечують. Згідно ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Гуртожиток по [ADDRESS], належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва, і перебуває на балансі КП СКП «Гуртожиток». Відповідно до відомостей сектору АДР УДМС у Миколаївській області - [PERSON] зареєстрована у кімнаті [ADDRESS] з 07.11.2013року знята з реєстрації на прізвище «[PERSON]». Зазначене підтверджується також Довідкою Форми А доданої до матеріалів позову. Довідкою від 10.12.2013р. за № 3907, виданої КП СКП «Гуртожиток», встановлено, що [PERSON] з 16.03.2010р. зареєстрована в кімнаті [ADDRESS]. У відповідності до Виписки з особового рахунку №? 9394 від 03.12.2013р., наданої КП СКП «Гуртожиток», [PERSON] проживає одна у спірній кімнаті. Актом перевірки від 06.12.2013р. встановлено, що відповідач по справі у спірній кімнаті не проживає з вересня 2010р.. З огляду на зазначене, відповідач більше 6 місяців не проживає в цій кімнаті. На підставі ст. ст. 73, 75 ЖК України передбачена можливість бронювання житлового приміщення шляхом видачі охоронного свідоцтва у разі тривалої відсутності в жилому приміщенні. Відповідач не зверталася до органів виконавчої влади з заявою про збереження за нею кімнати [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнанні судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Отже, судом встановлено, що [PERSON] у кімнаті [ADDRESS], не проживає понад 6 місяців без поважних причин. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

У січні 2014 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] У позовній заяві зазначено, що [PERSON] належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований як член сім`ї [PERSON], племінник [PERSON] У вересні 2008 року, відповідач [PERSON] переїхав мешкати до своєї співмешканки, а саме, [ADDRESS]. Однак [PERSON] не бажає зніматися з реєстраційного обліку у будинку [PERSON] У зв'язку із реєстрацією відповідача, позивач вимушений нести додаткові витрати на утримання будинку, зокрема оплату послуг з водопостачання. Позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням в буд.[ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав та просить суд задовольнити за підставам, що викладені ним у письмовій формі. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду у газеті «Запорізька правда» від 27 березня 2014 року, у судове засідання не з'явився. Суд розглядає справу за відсутності відповідача, так як в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державної міграційної служби у Запорізькій області, який був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: У судовому засідання встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ №877134 від 31 січня 2013 року, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. У Житловому будинку зареєстрований також племінник [PERSON] - відповідач у справі [PERSON] Як вбачається з Акту від 11 грудня 2013 року, [PERSON] не проживає у Житловому будинку. Він не несе витрати по утриманню будинку. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] та визнати [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У січні 2014 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] У позовній заяві позивачка [PERSON] зазначає, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 11 грудня 2013 року, їй на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.22 вищезазначеного Договору купівлі-продажу, «Продавці» зобов'язуютсья в строк до 20 грудня 2013 року зняти з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих осіб, а також вчинити інші дії, необхідні для реалізації «Покупцем» права власності у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] після укладення Договору купівлі-продажу вищезазначеного будинку виїхали із с. Орлянське Василівського району Запорізької області, однак до теперішнього часу залишилися зареєстрованими в належному позивачці [PERSON] будинку. Стосунків з Відповідачами остання не підтримує. У зв'язку із реєстрацією Відповідачів, позивачка вимушена нести додаткові витрати на утримання будинку, зокрема оплату комунальних послуг. Позивачка [PERSON] просить суд захистити її право власності на житловий будинок [ADDRESS], шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням за вказаною адресою [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала та просить суд задовольнити з підстав, що викладені нею у письмовій формі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду у газеті «Запорізька правда» від 13 лютого 2014 року, у судове засідання не з'явилися. Суд розглядає справу за відсутності відповідачів, так як в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи Кравченко О.О. в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву із клопотанням розглядати справу за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: У судовому засідання встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 11 грудня 2013 року, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 11 грудня 2013 року, [PERSON]. є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У Житловому будинку зареєстровані також колишні мешканці - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] та захистити її право власності на житловий будинок [ADDRESS] шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням за вказаною адресою [PERSON], [PERSON], [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У січні 2014 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка [PERSON] у позові зазначає, що згідно розпорядження Василівської районної державної адміністрації Запорізької області №993 від 25 грудня 2012 року останню призначено опікуном над неповнолітньою дитиною - [PERSON], яка народилася [INFO]. 13 листопада 2009 року за рішенням Комунарівського районного суду м. Запоріжжя мати неповнолітньої дитини - відповідачка по справі [PERSON], була позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки. На даний час донька відповідачки [PERSON] мешкає разом із позивачкою [PERSON] та перебуває на повному утриманні останньої. Дитина потребує матеріальної допомоги, в зв'язку з чим, [PERSON] просить стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до її повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просить суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Відповідачка [PERSON], яка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду у газеті «Запорізька правда» від 22 лютого 2014 року, у судове засідання не з'явилася. Суд розглядає справу за відсутності відповідачки, так як в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивачки, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Згідно розпорядження Василівської районної державної адміністрації Запорізької області №993 від 25 грудня 2012 року позивачку [PERSON] призначено опікуном над неповнолітньою дитиною - [PERSON], яка народилася [INFO]. 13 листопада 2009 року за рішенням Комунарівського районного суду м. Запоріжжя мати неповнолітньої дитини - відповідачка по справі [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідачка допомоги на утримання дитини не надає, тому суд, враховуючи матеріальний стан відповідачки, вважає необхідним стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Сплату судового збору слід покласти на відповідачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У січні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя не склалось через постійні сварки, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб з [PERSON]. Також зазначив, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 2010 року. Крім цього, зазначив, що дитина - [PERSON] буде проживати з матір'ю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 19 вересня 2003 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона, актовий запис № 415. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона 21 вересня 2014 року). З 2010 року сторони єдиною родиною не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У січні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, сімейні відносини, постійні непорозуміння та невміння вирішувати конфлікти, байдужість відповідача до питання про збереження сім'ї, тому сторони припинили фактичні шлюбні відносини. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд надати строк для примирення. В судове засідання призначене на 03.09.2014 року позивач також не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб зі [PERSON] Також зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з листопада 2013 року. Дитина, [PERSON], буде проживати з нею. Відповідач також не з'явився в судове засідання, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб зі [PERSON] Зазначив, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з листопада 2013 року. Дитина, [PERSON], буде проживати з матір'ю. Судом встановлено, що сторони одружені з 19 серпня 2011 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управлння юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 853. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 16 травня 2012 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 18 лютого 2014 року сторонам надавався строк для примирення шість місяців, однак як вбачається із пояснень позивача та відповідача до примирення вони так і недійшли. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ст. 24 СК України. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, враховуючи те, що за час строку для примирення стосунки між сторонами не покращилися, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У січні 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 17 грудня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім'ї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя. Шлюб з відповідачем існує формально, оскільки відповідач наразі перебуває в місцях позбавлення волі. Позивач вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечував, вважав його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, про що написав власноруч заяву. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружилися 17 грудня 2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 769; місцем реєстрації шлюбу є Крюківський відділ реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджує - ться свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Шлюбні відносини сторони фактично припинили, оскільки відповідач [PERSON] відповідно до вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26.12.2012 року перебуває в місцях позбавлення волі. Причиною розпаду сім'ї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя; спільне господарство сторонами не ведеться; проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У січні 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 30 липня 1977 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають четверо дітей - трьох повнолітній дочок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечував, вважав його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, про що написав власноруч заяву. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одруження [INFO], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений актовий запис за № 32; місцем реєстрації шлюбу є Білецьківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу мають четверо дітей - трьох повнолітній дочок - [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER]), [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER]), [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER]), та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Шлюбні відносини сторони фактично припинили. Причиною розпаду сім'ї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя; спільне господарство сторонами не ведеться; проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved