Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її утримання як непрацездатної матері. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона, [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою. Через похилий вік, стан її здоров`я важкий, тому вона потребує постійного придбання ліків. Розміру її пенсії 1670,00 грн. не вистачає для повноцінного харчування та лікування, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом. У позовній заяві посилалась на те, що в свій час, будучи працездатною, постійною надавала матеріальну допомогу сину, але через стан здоров`я, втратила таку можливість. Зазначає, що відповідач є працездатною особою, працевлаштований та має достатні доходи для сплати аліментів на її утримання, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2500,00 грн. щомісячно. 31 жовтня 2017 року ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Супрун Г.Б. було відкрите провадження у даній справі, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні. 09 жовтня 2018 року Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду м. Києва №808 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в результаті якого справу було розподілено судді Войтенко Т.В. Ухвалою від 19.10.2018 справу було прийнято до провадження Подільського районного суду м. Києва в складі головуючого судді Войтенко Т.В. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила суду, що з сином спілкується, однак питання про наявність в суді судового провадження не обговорювала. До звернення до суду з даним позовом, просила у сина грошові кошти, однак син допомоги не надавав. Зазначила, що син займається підприємницькою діяльністю та має свої торгівельні місця на « Даринку ». Про розмір його доходів їй не відомо. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою (а.с.2). Позивачка повідомила в судовому засіданні, що розмір її пенсії станом на день розгляду справи у суді становить 2400,00 грн. При цьому, за словами позивачки, відповідач є її сином, який повинен надавати позивачку матеріальну допомогу. Посилаючись на те, що розміру пенсії позивачки не вистачає для нормального існування, позивачка звернулася до суду з даним позовом. Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. У конкретній справі суд намагався встановити розмір доходів відповідача, однак за відомостями Державної фіскальної служби окрім інформації про здійснення підприємницької діяльності, відомості про обсяг та джерела доходів відповідача надано не було. В той же час, суд не отримав від позивачки доказів про те, що відповідач є її сином. На питання суду щодо наявності копії свідоцтва про народження відповідача позивачка повідомила про відсутність у неї даного документу. Клопотань про витребування інформації про те, чи дійсно відповідач є сином позивачки, до суду не надходило. Самостійно збирати докази суд не має процесуального права. В той же час, навіть за умови припущення про те, що відповідач дійсно є сином позивачки, суд не міг би стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки у зв`язку з наступним. Стягнення аліментів на утримання батьків закон пов`язує не тільки з їхньою непрацездатністю (непрацездатними визнаються особи, які досягли пенсійного віку та інваліди I, II та III груп (стаття 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), а й з потребою отримувати матеріальну допомогу. Тобто, потреба матеріальної допомоги полягає в тому, що батьки не мають можливості забезпечити своє гідне існування у зв`язку із відсутністю пенсії чи її низького розміру, а також у зв`язку із відсутністю у них інших джерел існування. При цьому, розмір аліментів визначається в судовому порядку в залежності від матеріального та сімейного становища батьків та дітей. При цьому судом враховується отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність в батьків майна, що може приносити дохід тощо. У конкретному випадку встановлено, що позивака отримує пенсію, розмір якої перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб станом на 02.07.2019 - 1564,00 грн. За таких обставин, підстав вважати позивачку такою, що потребує матеріальної допомоги, згідно вимог ст. 202 СК України не має. Водночас, суд звертає увагу позивачки на те, що в разі наявності в неї тяжкої хвороби, інвалідності або немічності, позивачка має право на позов до дітей про стягнення з них не аліментів на утримання, а додаткових витрат на лікування відповідно до ст. 203 Сімейного кодексу України, якщо розмір її доходів нижчий (непропорційний) від її витрат на лікування. Такими чином, в межах заявлених позовних вимог та відсутності доказів про те, що [PERSON] є сином позивачки, підстав для задоволення позову [PERSON] про стягнення на її користь аліментів як на непрацездатну матір, яка потребує матеріальної допомоги, не вбачається.

Outcome: dismissed