Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що її дочка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 13 липня 2010 року її дочка [PERSON] померла, відповідач [PERSON] перейшов проживати до батьківського житлового будинку в смт. Перегінське , залишивши своїх дітей [PERSON] та [PERSON] на проживанні з нею. З того часу діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Самій їй важко на достатньому рівні забезпечувати й утримувати дітей. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на сезонних роботах та має високі заробітки. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали повністю покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просять про задоволення позову, не заперечили протии заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, у порядку визначеному ст.ст. 224-226 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Дочка позивачки [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-НМ №117088 від 21.11.2004 року (а.с.10). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії 1-НМ № 018568 від 22 грудня 2005 року, серії 1-НМ №091271 від 11 березня 2008 року (а.с.7-8). [PERSON] доводилася дочкою позивачки [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та одруження (а.с. 6,10). 13 липня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НМ №116249 від 13 липня 2010 року (а.с.9). Діти на даний час проживають разом з позивачкою, яка доводиться їм бабусею в задовільних матеріально-побутових умовах, перебувають на її повному утриманні, що підтверджується довідкою №5234/02-24 виданої Перегінською селищною радою 19 липня 2017 року та актом обстеження матеріально-побутових умов від 19 липня 2017 року (а.с.11-12). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи той факт, що діти проживають разом з позивачкою, яка доводиться їм бабусею в задовільних матеріально-побутових умовах, відповідач дітьми не цікавиться, не надає жодної матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, оскільки працює сезонно та отримує високі доходи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно. З врахуванням ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved