Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У серпні 2015 року представник позивача звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 29 квітня 2011 року відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 02 березня 2011року до повноліття дитини. Відповідач рішення суду не виконує та ухиляється від сплати аліментів, станом на 01 червня 2015 року утворилась заборгованість за аліментами у розмірі 36 150грн. Сума неустойки (пені) становить 3 834грн., яку просить стягнути з відповідача. У судове засідання позивачка не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримала. Відповідач також у судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції в м.Києві у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). На підставі рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 29 квітня 2011 року відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] [INFO].в розмірі 900грн. щомісячно, починаючи з 02 березня 2011 року до повноліття дитини (а.с.39). 11 липня 2012 року видано позивачеві виконавчий лист та рішення суду звернено до примусового виконання. Відповідач належним чином свого батьківського обов»язку не виконує, ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість за аліментами. Згідно довідки- розрахунку головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м.Києві заборгованість [PERSON] за аліментами, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] станом на 01 червня 2015 року за виконавчим листом №2-1693/1/2011 від 11 липня 2012 року, виданого Дніпровським райсудом м.Києва, становить 36 150 грн. Позивач з таким розміром заборгованості погодилась і його не оспорює(а.с.11). На даний час заборгованість за аліментами відповідачем не сплачена. За розрахунком позивача розмір неустойки з 01 квітня 2014 року по 01 травня 2015 року становить 3834 грн.00коп. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розяснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин, своїм правом подати заперечення проти позову та обгрунтувати поважність утворення заборгованості за аліментами, спростувати доводи позивача не скористався, а тому суд вважає, що позов піддягає задоволенню в повному обсязі, підстав для зменшення розміру пені суд не вбачає. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі ст.196 СК України,

Outcome: approved