Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувсь до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником транспортного засобу «Suzuki SV 650 S», д.н.з. [NUMBER], 2006 року випуску, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 05.08.2014 року. 17 липня 2015 року приблизно о 21:00 год. біля будинку № 84 вул. Толстого, с. Софіївська Борщагівка, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], здійснюючи маневр розвороту, не переконавшись в його безпечності, допустив зіткнення з мотоциклом [NUMBER], за кермом якого перебував він, чим завдав шкоду двом транспортним засобам. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київсської області від 14 грудня 2015 року та постановою Апеляційного суду Київської області від 13 січня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті дій, вчинених [PERSON], а саме порушенні ним пп. «б» п.2.3, п.10.1 Правил Дорожнього руху, йому було завдано матеріальної шкоди. Відповідно до звіту суб'єкта оціночної діяльності про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу « Suzuki SV650S», д.н.з. [NUMBER] від 27.03.2016 року, вартість відновлювального ремонту мотоциклу [NUMBER] складає 45 763 грн. 74 коп. За складання звіту ним було сплачено 600 грн. Окрім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому були завдані тілесні ушкодження, внаслідок чого змушений був лікуватися стаціонарно та поніс витрати на придбання лікарських засобів на загальну суму 6 006,59 грн. Таким чином, загальна вартість завданих йому збитків, яка підлягає відшкодуванню відповідачем складає 52 370 грн. 33 коп. Тому просив суд стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти у сумі 52 370,33 грн у відшкодування завданої матеріальної шкоди, а також стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивач не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу «Suzuki SV 650 S», д.н.з. [NUMBER], 2006 року випуску, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 05.08.2014 року Центром ДАІ 6503. 17 липня 2015 року приблизно о 21:00 год. біля будинку № 84 вул. Толстого, с. Софіївська Борщагівка, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], здійснюючи маневр розвороту, не переконавшись в його безпечності, допустив зіткнення з мотоциклом [NUMBER], за кермом якого перебував [PERSON], чим завдав шкоду двом транспортним засобам та порушив зимоги п. п. 2.3 «б», 10.1 ПДР. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київсської області від 14 грудня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та стягнено з [PERSON] на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України у Київській області витрати, пов'язані із залученням експерта у розмірі 613 грн. Постановою Апеляційного суду Київської області від 13 січня 2016 року змінено постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2015 року, виключивши з її резолютивної частини посилання на стягнення з [PERSON] витрат, пов'язаних із залученням експерта. В решті постанову судді залишено без змін. У відповідності ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 07 червня 2016 року між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено договір на проведення оціночних робіт № 101-16 для встановлення рівня пошкодженості транспортного засобу. Відповідно до звіту суб'єкта оціночної діяльності № 101 -16 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу « Suzuki SV 650 S », д.н.з. [NUMBER] від 27.03.2016 року, , вартість відновлювального ремонту мотоциклу [NUMBER] складає 45 763 грн. 74 коп. Відповідно до п. 3.1. Договору ціна за надання послуг складає 600 грн. 00 коп. Згідно квитанції №101-16 від 07 червня 2016 року [PERSON] було сплачено 600 грн на користь ФОП [PERSON] за визначення вартості матеріального збитку КТЗ «Suzuki SV 650 S», д.н.з. [NUMBER]. На підставі ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування йому моральної та матеріальної шкоди. Крім того, судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] завдано шкоди здоров'ю, що вбачається із наданої ним медичної документації, зокрема, довідки Травмпункту Святошинського району м.Києва №15045 від 18 липня 2015 року, виписок із медичної карти стаціонарного хворого. Відповідно до вказаних документів слідує, що на наступний день після дорожньо-транспортної пригоди, а саме 18 липня 2015 року [PERSON] звернувсь до травмпункту та з 30 липня 2015 року по 12 серпня 2015 року перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом забій правої бокової стінки живота, зачервна гематома. Таким чином наявні достатні підстави вважати, ушкодження здоров'я позивача перебуває у причинно-наслідковому зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою. На підтвердження понесених витрат на придбання лікарських засобів на загальну суму 6 006,59 грн позивачем надано суду товарний чек №ДЖ-Рз-003308 від 20 липня 2015 року на суму 521, 67 грн у т.ч. ПДВ 34,30 грн, чек №12846 від 23 липня 2015 року на суму 346,94 грн, товарний чек №15 від 21 липня 2015 року на суму 5103, 68 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі. Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦПК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, утримання якого створює підвищену небезпеку. За ч.3 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки в судовому порядку було встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів, а також чинним законодавством України передбачене право звернутися до винної особи про стягнення матеріальної шкоди, суд дійшов висновку, що вимога позивача [PERSON] про відшкодування збитків, завданих [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат позивач надав платіжний документ за №0.0.605698706.1 від 23 серпня 2016 року. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача судового збору у розмірі 553,71 грн підлягають задоволенню.

Outcome: approved