Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.07.2013 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали договір - поліс №АС/3839848 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Chevrolet Niva», д/н [NUMBER]. 28.05.2014 року в м. Харкові на пр-ті Правди відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль Hyundai Accent, д/н [NUMBER] яким керував [PERSON], та застрахований автомобіль Chevrolet Niva, д/н [NUMBER], яким керувала [PERSON]. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON]. 15.12.2014 року до АТ «ПРОСТО-страхування» звернулось із заявою про стягнення заборгованості в порядку регресу ПрАТ «СК «АХА Страхування», яке виплатило потерпілому страхове відшкодування. ПрАТ «СК «АХА Страхування» надало всі необхідні документи. Відповідно до угоди №10/03/2015 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.03.2015 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 14419, 23 грн. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за відсутністю представника позивача, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату, місце судового засідання була повідомлена належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, 04.07.2013 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали договір - поліс №АС/3839848 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Chevrolet Niva», д/н [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, відповідно до пункту 8 частини 2 статті 16 ЦК України, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст.993, 1166, 1188, 1191 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до вимог частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, яка заподіяна неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як встановлено під час судового розгляду, 28.05.2014 року в м. Харкові на пр-ті Правди відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль Hyundai Accent, д/н [NUMBER] яким керував [PERSON], та застрахований автомобіль Chevrolet Niva, д/н [NUMBER], яким керувала [PERSON]. Згідно з довідкою №9392615 про дорожньо-транспортну пригоду, особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП «Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових споруд чи іншого майна», є водій [PERSON] (а. с. 9-10). Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.06.2014 року, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до частин 3 та 4 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, суд вважає встановленими та доведеними ті обставини, що саме між винними діями [PERSON], водія транспортного засобу Chevrolet Niva, д/н [NUMBER], та заподіянню шкоди транспортному засобу Hyundai Accent, д/н [NUMBER] існує прямий причинно-наслідковий зв'язок і така шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. 15.12.2014 року до АТ «ПРОСТО-страхування» звернулось із заявою про стягнення заборгованості в порядку регресу ПрАТ «СК «АХА Страхування», яке виплатило потерпілому [PERSON] страхове відшкодування. Відповідно до угоди №10/03/2015 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.03.2015 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 14419, 23 грн. (а. с. 48-49). Судом також встановлено, що розмір шкоди, завданої відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підтверджений матеріалами справи. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №104485 від 29.01.2015 року, вартість матеріального збитку склала 14419, 23 грн. (а. с. 47). Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки 04.07.2013 року між Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладено договір - поліс №АС/3839848 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та з урахуванням угоди №10/03/2015 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.03.2015 року, суд вважає, що у позивача є правові підстави, які передбачають право страховика у відповідності до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 1191 Цивільного кодексу України вимагати стягнення збитків з особи, що винна у заподіянні шкоди, тобто у регресному порядку, а також встановлені всі правові підстави для застосування правил цивільної відповідальності за завдану в даному випадку шкоду від ушкодження автомобіля марки Hyundai Accent, д/н [NUMBER] [PERSON] Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved