Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У січні 2016 року до суду надійшла позовна [PERSON] до [PERSON] про витребування майна власником. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що являється власником транспортного засобу паливозаправник-С, марки ГАЗ, модель 5201 МЗ 3607, 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], право власності на який зареєструвала 17 травня 2003 року, автомобіль був переєстрований Зіньківським ВРЕР 05 листопада 2010 року та на даний час рахується за держ. номером ВІ 9152 ВН, при реєстрації та перереєстрації у свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу зроблено відмітку про право керування ним [PERSON] У травні 2003 року автомобіль переданий відповідачу у безоплатне користування на невизначений строк, оскільки він перебував у зареєстрованому шлюбі з донькою позивача [PERSON], та використовувався ним в інтересах сімї. На даний час [PERSON] пішов із сімї, проживає окремо, але транспортний засіб не повернув, вимоги позивача про його повернення залишив без реагування. Просить ухвалити судове рішення , яким зобовязати [PERSON] повернуту [PERSON] вказаний транспортний засіб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, не повідомивши про причини неявки, доручила представляти свої інтереси [PERSON] та [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з задовольнити з наведених в ньому підстав. Відповідач [PERSON], повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У травні 2003 року [PERSON] набула у власність паливозаправник-С ГАЗ 520-1МЗ 3607, який 17.05.2003 року був зареєстрований за нею в органах ДАІ, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ХС № 366925 право керування вказаний транспортним засобом має [PERSON]. У 2010 році транспортний засіб був перереєстрований власником та згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ № 123812, виданого Зіньківським ВРЕР 05.11.2010 року, [PERSON] являється власником транспортного засобу з наступними характеристиками: марка МЗ 3607, модель на шасі ГАЗ 5201, вантажний паливозаправник, категорії С, номер шасі (кузова, рами) ХТН520100К1204593, 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], право керування ним має [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] у позові послалась на те, що передавала відповідачу у користування належний їй транспортний засіб у період коли він перебував у шлюбі з її донькою [PERSON], [PERSON] використовував автомобіль в інтересах їх сім'ї, Після того, як [PERSON] залишив доньку, вона вимагала повернути їй автомобіль, проте останній ці вимоги ігнорує. Так, наявні у справі письмові докази та пояснення в судовому засіданні представника позивача [PERSON] підтверджують той факт, що відповідач [PERSON] з 18.10.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з часу одруження проживав постійно разом з дружиною та матір'ю останньої позивачем по справі [PERSON], [INFO], - до весни 2014 року, з 17.09.2002 року та до цього часу зареєстрований за адресою: [INFO]. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача [PERSON], після припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин вона та її мати [PERSON] неодноразово усно, в телефонному режимі та письмово звертались до [PERSON] з вимогою повернути транспортний засіб, власником якого є позивач, проте він відмовляється, належним [PERSON] паливозаправником користується одноособово. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В ст. ст. 319, 321 ЦК України визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. ст. 397, 398 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.\~Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. За змістом норм ст. ст. 399, 400 ЦК України право володіння припиняється, зокрема, у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою. Недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Встановлені обставини справи переконливо свідчать про те, що відповідач [PERSON] неправомірно утримує належний позивачу [PERSON] транспортний засіб, ігноруючи її вимоги про його повернення, тим самим своїми діями порушує права позивача [PERSON] володіти, користуватись та розпоряджатись належним на праві власності майном, у звязку з чим суд приходить до переконливого висновку про обґрунтованість її позовних вимог та необхідність задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved