Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У серпні 2020 року на адресу суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що 9 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено актовий запис №16. Від вказаного шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . На думку позивача сімейне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на сімейні стосунки та повну відсутність взаєморозуміння, а тому просить суд розірвати шлюб. Крім цього позивач у позові вказує, що проживаючи разом, відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 24 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. У судовому засіданні позивач підтримала поданий позов та просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд заслухавши думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23 вересня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб, про що зроблений актовий запис №16. Після реєстрації шлюбу прізвище у подружжя [PERSON] та [PERSON] відповідно. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). [PERSON] народилася [INFO] . Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району Київської області від 13 лютого 2007 року серія [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Судом встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобов`язаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду справи та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.08.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. сплаченого судового збору за вимогу про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 840,80 грн. на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved