Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 березня 2014 року, посилаючись на те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2014 року були скасовані постанова Приморського районного суду міста Одеси від 21 березня 2013 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2014 року є підставою для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 березня 2014 року, так як в цьому судовому рішенні міститься посилання на постанову суду від 21 лютого 2013 року як підставу для задоволення позову. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року заяву правонаступників [PERSON] : [PERSON] , в інтересах якої діє її законний представник - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа - орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 4 березня 2014 року у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення, залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року апеляційну скаргу правонаступника [PERSON] - [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , відхилено. Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 18 листопада 2016 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 18.12.2018 року ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 18 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2019 року вказана заява разом зі справою передана на розгляд судді Єршової Л.С. В обґрунтування заяви правонаступники [PERSON] посилаються на те, що у квітні 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] , Виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування свідоцтва від 18.09.2006 року про право власності на нежитлове приміщення клубу-кафе № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (надалі також - приміщення №550). Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 04.03.2014 року, залишеним без змін апеляційною та касаційною інстанцією, позов [PERSON] та [PERSON] задоволено та скасовано свідоцтво про право власності на приміщення № [NUMBER] . Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що задовольняючи позовні вимоги та ухвалюючи рішення від 04.03.2014 року щодо скасування свідоцтва про право власності на приміщення № [NUMBER] , суд послався на те, що Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2013 року (справа №1522/28313/12), залишеною без змін апеляційною інстанцією, визнано протиправним та скасовано розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №2213 від 08.09.2006 року «Про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири [ADDRESS] під нежитлове приміщення клуб-кафе з улаштуванням фасадного входу» (надалі також - розпорядження №2213), на підставі якого видавалось вказане свідоцтвопро право власності на приміщення № [NUMBER] . 17.07.2014 року ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України скасовані вищевказані постанова Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2013 року та відповідна ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013 року (на підставі яких було прийняте Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2014 року по справі №522/9843/13-ц), а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права судами першої та апеляційної інстанції, неправильним застосуванням правовідносин та правових норм, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, у зв`язку з чим це призвело до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень, а пізніше позов у справі № 1522/28313/12 було залишено Приморським районним судом м. Одеси без розгляду. [INFO] [PERSON] померла, та її спадкоємцями та правонаступниками було визначено [PERSON] , [PERSON] , неповнолітню [PERSON] (в інтересах якої діє її батько [PERSON] ). Таким чином, на думку правонаступників [PERSON] , ухвала Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2014 року є підставою для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 березня 2014 року, так як в цьому судовому рішенні міститься посилання на постанову суду від 21 лютого 2013 року як підставу для задоволення позову, у зв`язку з чим просять суд скасувати вищезазначене рішення суду від 04.03.2014 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення. Правонаступники заявника [PERSON] : [PERSON] , в інтересах якої діє її законний представник - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та їх представникиу судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву щодо розгляду справи у їх відсутність, просили суд заяву задовольнити та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] відмовити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представники у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Представник відповідача виконавчого комітету Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутністю. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що доводи заявника про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що у квітні 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] , виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування свідоцтва від 18.09.2006 року про право власності на нежитлове приміщення №550 (т.1, а.с.1-15). Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 04.03.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 червня 2014 року, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] були задоволені та свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення клуб-кафе № [NUMBER] від 18.09.2006 року, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , скасовано (т.1, а.с.83-87, 180-184). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 червня 2014 року залишено без змін (т.1, а.с.236-237). У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 березня 2014 року, посилаючись на те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2014 року були скасовані постанова Приморського районного суду міста Одеси від 21 березня 2013 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2014 року є підставою для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 березня 2014 року, так як в цьому судовому рішенні міститься посилання на постанову суду від 21 лютого 2013 року як підставу для задоволення позову (т.1, а.с.135-136). Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 09 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 30 липня 2015 року, заяву [PERSON] залишено без задоволення (т.1, а.с.166-169; т.2, а.с.69-73). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2016 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 09 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 липня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2, а.с.124-126). Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 18 листопада 2016 року заяву правонаступників [PERSON] : [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про перегляд рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 березня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення (т.2, а.с.238-241). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року апеляційну скаргу правонаступника [PERSON] - [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , відхилено. Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 18 листопада 2016 року залишено без змін (т.3, а.с.38-44). Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.12.2018 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 18 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.3, а.с.180-187). Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 28.01.2019 року цивільну справу за вищевказаною заявою правонаступників [PERSON] було прийнято до провадження з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У заяві про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами заявник посилалась на те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2014 року постанова Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2014 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2014 року скасовані і справа направлена на новий розгляд, тому вважала, що скасування судових рішень, які були підставою для прийняття рішення у справі є, на її думку, нововиявленими обставинами у справі. Так, рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04.03.2014 року про скасування свідоцтва про право власності на приміщення № [NUMBER] було прийнято на підставі постанови Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2013 року у справі №1522/28313/12, яка була залишена без змін апеляційною інстанцією, якими було визнано протиправним та скасовано розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №2213 від 08.09.2006 року «Про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири [ADDRESS] під нежитлове приміщення клуб-кафе з улаштуванням фасадного входу», на підставі якого видавалось вказане свідоцтво. 17.07.2014 року ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України постанова Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2013 року та відповідна ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013 року, на підставі яких було ухвалено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2014 року по справі №522/9843/13-ц, були скасовані. Крім того, постановою Верховного Суду від 15.02.2018 року у справі № 2а-587/10/1522 було частково задоволено позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в інтересах якої діяв [PERSON] ) до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання нечинним та скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 20.11.2006 року №2919 «Про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 08 вересня 2006 року № 2213 «Про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири [ADDRESS] , під нежитлове приміщення - клуб-кафе з улаштуванням фасадного входу» та скасовано постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2014 року, якими у позові було відмовлено. Таким чином, судом встановлено, що на теперішній час розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №2213 від 08.09.2006 року «Про прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири [ADDRESS] під нежитлове приміщення клуб-кафе з улаштуванням фасадного входу», на підставі якого [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення клуб-кафе № [NUMBER] від 18.09.2006 року, є діючим. При цьому, при розгляді справи № 522/9843/13-ц та ухваленні судом рішення про задоволення позову [PERSON] та [PERSON] про скасування свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення клуб-кафе № [NUMBER] , суд виходив саме з тих підстав, що Розпорядження № [NUMBER] (як підстава реєстрації права власності на нежитлове приміщення клуб-кафе № [NUMBER] ) було скасоване постановою Приморського районного суду міста Одеси від 21.02.2013 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013 року по справі №1522/28313/12. Як вбачається з матеріалів справи, заява [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04.03.2014 розглядалася неодноразово. При цьому, суд враховує, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.02.2016 року касаційну скаргу [PERSON] було задоволено, ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 09.09.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30.07.2015 року було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції виходив з того, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про те, що зазначені заявником підстави не є істотними для справи обставинами, які не були і не могли бути відомі особі, що подала заяву, на час розгляду справи, оскільки встановлені ним обставини можуть бути визнані лише як нові докази, які не дають підстав для перегляду рішення в порядку, визначеному статтею 361 Цивільного процесуального кодексу України 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення судових рішень (далі - ЦПК України 2004 року). При цьому, посилаючись на Розпорядження №2919, суди не звернули уваги на те, що предметом судового розгляду був не вказаний документ, а Розпорядження №2213. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 18.11.2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.04.2017 року, заяву правонаступників [PERSON] : [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04.03.2014 залишено без задоволення. Увалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви [PERSON] суд першої та апеляційної інстанції виходили з того, що в заяві про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами [PERSON] посилалася на Розпорядження №2919, тоді як предметом судового розгляду було Розпорядження №2213. Таким чином, зазначені заявником обставини можуть бути визнані лише новими доказами, які не дають підстав для перегляду рішення в порядку, визначеному статтею 361 ЦПК України 2004 року. Постановою Верховного суду від 18.12.2018 касаційну скаргу задоволено, ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 18.11.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12.04.2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Приймаючи зазначену постанову Верховний суд зазначає, що у заяві про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами [PERSON] не посилалася на Розпорядження №2919, а вказувала про скасування Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ судових рішень, якими було скасовано Розпорядження №2213. Розпорядження №2919 не було предметом судового розгляду, про що зазначав і суд касаційної інстанції в ухвалі від 03.02.2016 року, направляючи справу на новий розгляд. Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції вказав, що не заявник, а суди посилалися на Розпорядження №2919, яке не було предметом судового розгляду. Єдиною підставою для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04.03.2014 року [PERSON] зазначила скасування Вищим адміністративним судом України судових рішень, які покладені в основу рішення, що переглядається. Як зазначив Верховний суд, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на доводи заявника про підстави перегляду рішення та не дали належної правової оцінки її аргументам, не з`ясували, чи може вплинути скасування постанови Приморського районного суду міста Одеси від 21.02.2013 року та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013 року на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається. Тому неспроможним є висновок судів про те, що зазначені заявником обставини є новими доказами, які не дають підстав для перегляду рішення в порядку, визначеному пунктом 3 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року. Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності з 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи, що [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у серпні 2014 року, суд при розгляді вищевказаної заяви застосовує положення ЦПК України, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами; підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Аналогічні положення були закріплені і пунктом 3 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції, що діяла на час подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами), де зазначалося, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року №4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Згідно з п. 4 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Згідно з вимогами ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. Частиною 4 п. 1 ст. 429 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду. Враховуючи ту обставину, що предметом та підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування постанови Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2013 року та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013 року, на підставі яких було прийнято рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2014 року по справі №522/9843/13-ц суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2014 року. Надаючи оцінку усім зібраним по справі доказам, суд постановляє нове рішення, згідно якого необхідно відмовити у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved