overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

у серпні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 10 жовтня 1986 року між нею та [PERSON] , був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного виконавчого комітету м. Києва, про що в книзі реєстрації актів, зроблено відповідний актовий запис за № 1844. Спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки, фактичні шлюбні відносини припинені, припинено спільне господарство, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.8) Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 10 жовтня 1986 року перебувають у шлюбі, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного виконавчого комітету м. Києва, за актовим записом № 1844, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 4) З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні інтереси. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред`явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 35). Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 34). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 серпня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. З заяви вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред`явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 14). Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 15). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. З заяви вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред`явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 14). Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 15). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6, 7). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач своє прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те що вони перебувають в шлюбі з 20.04.1991 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. В судове засідання позивач не з`явилася, однак від неї надійшла заява, згідно якої просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, та через офіційний веб-портал Судова влада України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, у зв`язку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв`язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення два місяці і за цей період відносини між сторонами не змінилися. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України - особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. Протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] . В підготовче засідання позивач не з`явилася, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якого також вбачається, що позов вона підтримує та заперечує щодо надання терміну на примирення, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач в підготовче засідання також не з`явився, проте подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити його інтересам. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.03.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Від шлюбу в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в обґрунтування позову стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння та протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Таким чином, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та просила суд перевести з боржника [PERSON] права та обов`язки її як співвласника на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , на малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі - 1/6 частині квартири та на малолітню [PERSON] , [INFO] , в розмірі - 1/6 частини, зменшивши суму боргу [PERSON] по сплаті аліментів за виконавчими листами № 2/524/1022/13, виданими 16.05.2013 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за період з 19.02.2013 року по 01.08.2019 року на суму 103 363 грн. 00 коп.; визнати за малолітнім [PERSON] , [INFO] , та за малолітньою [PERSON] , [INFO] , право власності кожного на 1/6 частину квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є особою похилого віку, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За весь час опіки над дітьми , вона жодного разу не отримала аліментів на утримання дітей. У телефонних розмовах [PERSON] повідомила їй, що не має наміру вирішувати питання стосовно її заборгованості шляхом передачі прав власності на належне їй майно її дітям, а також не збирається допомагати матері матеріально по утриманню дітей та гасити виниклу заборгованість по аліментам. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали повністю із зазначених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на веб-сайті судової влади України та поштою, письмово про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов суду не направила. Представник Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Братчун О.О. у судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що повністю погоджується із оцінкою квартири, що мається у матеріалах справи. Крім того, надала суду довідку-розрахунок № 51096 від 25.02.2020 року та № 51089 від 25.02.2020 року, згідно яких розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дітей станом на 01.02.2020 року становить 175\~568 грн. 66 коп. (87\~784 грн. 33 коп. та 87\~784 грн. 33 коп.). Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Мазур О.О. проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

у серпні 2019 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] . Відповідач по справі є чоловіком її онуки, зареєстрований у будинку, однак фактично не проживає з травня 2016 року. Його реєстрація у вказаному будинку перешкоджає позивачці вільно розпоряджатися своєю власністю, а тому позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, що розташований по [ADDRESS] . У судове засідання сторони не з`явились, від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.13). Відповідач двічі належним чином повідомлявся про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, натомість поштові конверти повернулися до суду з відмітками «адресат не проживає» (а.с. 22,29), також відповідач викликався, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Машівського районного суду (а.с. 28), однак у засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивачка є власницею житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 174735741 від 23.07.2019 р. (а.с. 5). Як видно з довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 02-45/404 від 05.08.2019 р., відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , однак згідно актів фактичного місця проживання від 26.11.2018 р. та про встановлення факту місця не проживання від 05.08.2019 р., не проживає за вказаною адресою з травня 2016 року (а.с. 6, 8, 9). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того, ч. 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що оскільки відповідач більше 3 років без поважних причин не проживає в належному позивачці житловому будинку, де він зареєстрований, а тому доходить висновку, що право позивачки підлягає захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

у серпні 2019 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.03.1992 року, мають повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаємопорозуміння та повага одне до одного, тривалий час не проживають разом. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на неї. У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити (а.с.10),відповідач позов визнає ( а.с.21 ). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст. ст. 200 ч. 4, 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 12.03.1992 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно довідки Машівської селищної ради Полтавської області № 1135 від 27.08.2019 року, позивач зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 9). За інформацією Селещинського старостинського округу № 523 від 30.08.2019, відповідач зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, у них різні характери та погляди на життя, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємної поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому суд доходить висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Прізвище позивачки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити - « [PERSON] », оскільки про його зміну вона не заявила. Судові втрати слід покласти на позивачку на її прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved