Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

У серпні 2017р. Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 03 липня 2015р. о 15 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Преображенській в м. Одесі, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Тойота» д/н [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, у звязку із чим власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про виплату відшкодування. Розмір завданих збитків (сума відновлювального ремонту), згідно висновку №150717, власнику автомобілю «Тойота» д/н [NUMBER] склав 21532,05грн. У звязку із настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ 30 квітня 2015р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 21532,05грн. Крім того позивачем були понесені витрати на встановлення розміру збитку у розмірі 718,99грн. Оскільки МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив шкоду, представник позивача просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь МТСБУ грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 21532,05грн., витрат на встановлення розміру збитку у розмірі 718,99грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача, діючий за довіреністю від 24 лютого 2017р., в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, крім того просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.31,32). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с.30). Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги пятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку та діє на підставі статуту. МТСБУ є єдиним обєднанням страховиків, які здійснюють обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Судом встановлено, що 03 липня 2015р. о 15 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Преображенській в м. Одесі, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Тойота» д/н [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11). Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 03 серпня 2015р., на підставі якої відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.5). Відповідно до ч. 3,4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд при винесенні рішення не зясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю марки «Тойота» д/н [NUMBER]. Судом встановлено, що 01 жовтня 2015р. власник пошкодженого автомобіля ««Тойота» д/н [NUMBER] звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, додавши до неї усі необхідні документи (а.с.8). Згідно висновку ФОП [PERSON] №150717 про оцінку автомобіля «Тойота» д/н [NUMBER] від 22 липня 2015р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 17 липня 2015року склала 21532,05грн. (а.с.15-16). Вказаний звіт сторонами не оскаржувався. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була і останній добровільно не відшкодував [PERSON] матеріальну шкоду, яка була спричинена останнім в результаті ДТП(а.с.6зв.). 29 жовтня 2015р. МТСБУ було винесено наказ №5509 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] (а.с.12звор.) 30 жовтня 2015р. МТСБУ сплатило [PERSON] суму в розмірі 21532,05грн., що підтверджується платіжним дорученням №5509рв від 30 жовтня 2015р. (а.с.14). Крім того, позивачем було понесені витрати на аварійного комісара у розмірі 718,99грн., що підтверджується копією квитанції (а.с.14) Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка діяла на момент відшкодування шкоди, МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно п.п. «а» п.41.1 ст.41 вказаного вище Закону, в редакції, яка діяла на момент відшкодування шкоди, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь сплачене страхове відшкодування в розмірі 21532,05грн. та 718,99грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір у справі складає 1600,00грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягнення з відповідача (а.с.3).

Outcome: approved