Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У січні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, у якому посилається на те, що 14 лютого 2006 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом про шлюб № 9, від якого вони мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Починаючи з жовтня 2013 року позивачка з відповідачем постійно сваряться, виникають суперечки стосовно спільного житла, виховання та утримання дітей, проте проживають однією сім`єю. Переїхати до іншого будинку змоги не має, оскільки власного житла також не має. Утримання дітей проводиться повністю за рахунок позивачки, яка на даний час працює різноробочою ВПК «Агро», отримує мінімальну заробітну плату. Син, [PERSON] ходить до школи, витрати по підготовці його до школи, протягом його навчання та по теперішній час повністю відбувалися за рахунок позивачки. Відповідач, будучи здоровою та працездатною особою, маючи постійну роботу (ТОВ «Агро-Овен» - працівник), матеріальної допомоги добровільно на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не бере та не цікавиться, тому для захисту прав малолітніх дітей вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в примусовому порядку в розмірі ? з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась, на адресу суду надійшла заява (а. с. 14), згідно якої вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, на адресу суду надійшла заява (а. с. 16), згідно якої відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 14 лютого 2006 року між позивачем [PERSON], [INFO] (а. с. 2) та відповідачем [PERSON], [INFO] (а. с. 4) був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом про шлюб № 9 (а. с. 3), від якого вони мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] (а. с. 6), сина [PERSON], [INFO] (а. с. 7), доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Починаючи з жовтня 2013 року позивачка з відповідачем постійно сваряться, виникають суперечки стосовно спільного житла, виховання та утримання дітей, проте проживають однією сім`єю. Переїхати до іншого будинку змоги не має, оскільки власного житла також не має. Утримання дітей проводиться повністю за рахунок позивачки, яка на даний час працює різноробочою ВПК «Агро», отримує мінімальну заробітну плату. Син, [PERSON] ходить до школи, витрати по підготовці його до школи, протягом його навчання та по теперішній час повністю відбувалися за рахунок позивачки. Відповідач, будучи здоровою та працездатною особою, маючи постійну роботу (ТОВ «Агро-Овен» - працівник) (а. с. 5), матеріальної допомоги добровільно на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не бере та не цікавиться, тому для захисту прав малолітніх дітей вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в примусовому порядку в розмірі ? з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. (а. с. 1). В силу ст.ст. 180, 181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, однак мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини вказані у ст. 182 СК України, а саме враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, а також положення ст. 191 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, в судовому порядку, починаючи стягнення з 06 лютого 2015 року, тобто з моменту звернення позивачки до суду. Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки є працездатним і інших осіб на його утримані не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Згідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved