Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вищевказаною заявою у порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], [INFO], як дочкою та матір'ю. У заяві вказала, що народилась [INFO] у с. Курилівка Царичанського р-ну Дніпропетровської обл. В мотивування своїх вимог вказала, що відповідно свідоцтва про народження заявника у графі «Мати» помилково зазначено: «[PERSON]», оскільки за життя її маму звали - [PERSON]. 17.07.1976 р. заявниця уклала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Обґрунтовуючи заяву зазначила, що її матір перебувала в офіційно зареєстрованому 11.03.1960 р. шлюбі із батьком [PERSON], який у свідоцтві про народження заявника записаний у графі «Батько». Крім того, факт родинних відносин можуть підтвердити уся родина та друзі заявника. [INFO] [PERSON] померла, у зв'язку з чим заявнику необхідно вступити у спадщину, яка залишилась після смерті її матері згідно заповіту від 09.12.2005 р. При цьому, [PERSON] у заяві додала, що має рідного брата [PERSON], який також мав аналогічну помилку у свідоцтві про народження, проте 02.10.2013 р. довів факт родинних відносин у судовому порядку. Статтею 234 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно Постанови № 5 Верховного Суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно закону такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить, зміна, виникнення або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений (знищений) документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У судовому засіданні, що відбулось 25.02.2014 р., [PERSON] та її уповноважений представник повністю підтримали заявлені вимоги, у своїх поясненнях підтвердили обставини викладені у заяві та просили її задовольнити. /а.с. 25-27/ Від заінтересованої особи 21.02.2014 р. до суду надійшло клопотання, відповідно з яким Петриківська державна нотаріальна контора просить розглядати дану справу у відсутність їх представника. /а.с. 17/ Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи завчасно повідомлявся судом у відповідності до вимог статей 74-76 ЦПК України /а.с. 16/, тому згідно положень ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON], [INFO], дійсно є матір'ю заявника. /а.с. 23, 24/ Заперечень щодо задоволення даної заяви до суду не надходило. У відповідності до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню. Суд, заслухавши учасників судового процесу, врахувавши пояснення свідків, дослідивши і оцінивши додані до заяви письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд, визначений ч. 1 ст. 256 ЦПК України, зокрема, пункт перший вказаної частини статті передбачає судовий розгляд заяв щодо родинних відносин між фізичними особами. Крім цього переліку, відповідно із ч. 2 ст. 256 цього ж Кодексу, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], що видане 17.07.1976 р. Курилівською селищною Радою Царичанського району Дніпропетровської області вбачається, що дівоче прізвище заявниці - «[PERSON]». /а.с. 6/ Як вбачається із копії свідоцтва про народження заявника, за серією [NUMBER] від 27.03.1965 р., батьками останньої є [PERSON], 1931 р.н., та [PERSON], 1935 р.н. /а.с. 7/, які перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.03.1960 р. /а.с. 5/ У відповідності із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.08.2013 р. [PERSON] померла [INFO] /а.с. 8/ Нормами ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, зі змісту копії рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області за № 187/1567/13-ц, яке набрало законної сили 12.12.2013 р. встановлено, що [PERSON] має рідного брата [PERSON], матір'ю якого є [PERSON], яка померла [INFO] /а.с. 22/ Згідно п. 7 Постанови за № 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину. При цьому, суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. За вказаних обставин, беручи до уваги пояснення світків, враховуючи неможливість в інший спосіб встановити факт родинних відносин, а встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини за заповітом /а.с. 9/ на майно померлої [PERSON], що обмежує [PERSON] у праві вільного на власний розсуд розпорядженням майном, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як дочки та матері.

Outcome: approved