Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість в сумі 123035 гривень 27 копійок, в тому числі: заборгованість по процентах за користування грошовими коштами на рівні облікової ставки НБУ за період з 18 червня 2015 року по 03 вересня 2017 року в розмірі 119832 гривні 28 копійок, та трьох процентів річних в розмірі 20494 гривні 28 копійок, та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка 17 червня 2015 року позичила відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 11500 доларів США, які він зобовязався повернути до 1 вересня 2015 року. Одержання відповідачем вказаної суми грошей підтверджується його власноручною розпискою. У встановлений договором строк відповідач грошові кошти не повернув, тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 260\~935 гривень. Заочним рішенням Рожнятівського районного суду її позов задоволено в повному обсязі. 14 січня 2016 року [PERSON] звернувся до Рожнятівського районного суду із заявою про перегляд заочного рішення суду в даній справі. Грошові кошти на момент скасування заочного рішення їй повернуті не були, а курс долара до гривні змінився, тому вона збільшила суму позовних вимог з врахуванням курсової різниці, оскільки в розписці [PERSON] зобовязався повернути їй 11500 доларів США. Рішенням Рожнятівського районного суду від 28 березня 2016 року її позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача в її користь 297365 гривень. Однак предметом розгляду вказаної справи було стягнення безпосередньо лише суми позики. Вважає, що з відповідача слід стягнути кошти за користування чужими грошима, оскільки зобовязання ним не виконані по даний час. Сума процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 17 червня 2015 року (день укладення договору позики) по 04 вересня 2017 року (дань підготовки позову) на рівні облікової ставки НБУ становить 4664 долари США 55 центів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 04 вересня 2017 року в гривневому еквіваленті становить 119\~832 гривні 28 копійок. У звязку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, вважає, що з нього слід стягнути 3%річних за період з 02 вересня 205 року по 04 вересня 2017 року, що становить 15107 гривень 50 копійок. У судове засідання представник позивачки не прибув, подав суду заяву про уточнення розрахунку де позовні вимоги підтримав, просив задоволити позов у вказаному розмірі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, вважає, що до стягнення з відповідача підлягають лише 3 проценти річних за порушення умов грошового зобовязання, що за період з 01 вересня 2015 року по 04 вересня 2017 року в розрахунку за прострочення виконання зобовязання на 734 дні становить 15107 гривень 50 копійок. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити за їх безпідставністю. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до частини першої\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом\~ст.10 ЦПК\~України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін.\~\~\~ Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу\~ ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. З копії рішення Рожнятівського районного суду від 28 березня 2016 року (4, 5) вбачається, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволено, Стягнуто з [PERSON], жителя [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON], жительки смт.Перегінськ, вул.Заводська 9, Рожнятівського району, Івано-Франківської області борг за договором позики в сумі 297365 гривень та 2981 гривень судових витрат по справі. Віжповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З вище вказаного рішення Рожнятівського районного суду від 28 березня 2016 року встановлено, що 17 червня 2015 року позивачка [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 11500 доларів США, які він зобовязався повернути до 1 вересня 2015 року. Відповідач у встановлений строк борг не повернув, у звязку з цим сума боргу у гривневому еквіваленті стягнута з нього рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пеленуму ВССУ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598\~ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. З пояснень представників сторін наданих в попередніх судових засідань встановлено, що рішення суду на даний час не виконано, відповідач боргу позивачці не повернув, тобто його зобовязання за договором позики наданий час не виконані. Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а відповідно до ч. 2 цієї ж норми розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Суд погоджується з наведеним у позовній заяві розрахунком (а.с. 2 зворот, 3) та вважає, що з відповідача слід стягнути проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 17 червня 2015 року по 04 вересня 2017 року на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 4664 долари США 55 центів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 04 вересня 2017 року в гривневому еквіваленті становить 119\~832 гривні 28 копійок. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а згідно ч. 2 цієї ж норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Представники сторін у судовому засіданні погодили суму трьох процентів річних, які слід стягнути з відповідача за невиконання грошового зобовязання. За таких обставин, з урахуванням розрахунку (а.с. 29) суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути три проценти річних за порушення виконання грошового зобовязання за 734 дні у розмірі 15107 гривень 50 копійок. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в відповідача наявний борг перед позивачкою в сумі 134939 гривень 78 копійок, в тому числі 119832 гривні 28 копійок заборгованість по процентах за користування грошовими коштами на рівні облікової ставки НБУ за період з 18 червня 2015 року по 03 вересня 2017 року та 15107 гривень 50 копійок сума трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобовязання. Представник позивачки, в заяві про розгляд справи в його відсутності наполягав на стягненні з відповідача суми вказаної в позовній заяві -123035 гривень 27 копійок, тому з врахуванням положень ст. 11 ЦПК України\~суд задовольняє позов у вказаному розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено понесені витрати у виді судового збору в розмірі 1231 гривні, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved