Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, розташоване по [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. В позові вказала, що за життя батько [PERSON] - [PERSON] не оформив правовстановлюючі документи на домоволодіння та не зареєстрував своє право власності в установленому законом порядку. [PERSON] є спадкоємицею майна, що належить померлому. Інших спадкоємців, в тому числі, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає, оскільки відмовилися від належної їм частини у спадщині. З метою нотаріального оформлення свого права на домоволодіння, [PERSON] звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори, проте їй було в цьому відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок та господарські будівлі і споруди. У зв'язку з чим [PERSON] вимушена звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача вимоги свого довірителя викладені у позовній заяві підтримала з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Представник відповідача до суду не з'явився, на адресу суду надіслав лист в якому просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Давидівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області 02.03.2012 року (а.с. 10). Судом встановлено, що [PERSON] ([PERSON].) є донькою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.02.1963 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 10.01.1987 року (а.с. 8-9). За змістом листа Пирятинської державної нотаріальної контори №2666/02-17 від 13.12.2013 року, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо житлового будинку розташованого по [ADDRESS], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно на ім'я померлого [PERSON] (а.с. 17). Проте, державним нотаріусом позивачу було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки що належали померлому, розташовані по [ADDRESS], цільове призначення яких: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства (а.с. 18, 19). Відповідно запису у погосподарській книзі № 16 за 2011-2015 роки (номер погосподарського обліку - [NUMBER]) власником домоволодіння [ADDRESS], рахується [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 11). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки померлий [PERSON] не встиг отримати правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок у зв'язку зі смертю, що є для будь-якої людини подією непередбачуваною, суд уважає, що це майно належало йому на праві власності, а тому позивачка як спадкоємець за законом має право на його спадкування. За обставин, коли домоволодіння належало померлому, позивач є спадкоємцем, однак свідоцтво про право власності на житловий будинок у спадкоємця відсутнє, учасники процесу не заперечують проти задоволення позову, визнання права власності на домоволодіння за позивачем в порядку спадкування за законом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved