Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 21 лютого 1998 року вона зареєструвала шлюб у Виконкому Краснівської сільської ради Волноваського району Донецької області, про що зроблено актовий запис № 3. Від шлюбу мають дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 24 грудня 2009 року шлюб між сторонами розірвано, діти залишились проживати з матірю. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.06.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 33 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, починаючи утримання з 02.06.2009 року. 16 травня 2016 року [PERSON] досягла повноліття. Рішенням цього ж суду від 07.09.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], на період її навчання у розмірі 1/7 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення дитиною навчання, а саме до 01.07.2018 року, починаючи утримання з 07 липня 2017 року. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.11.2017 року збільшено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до 1/5 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з дня набрання цим рішенням законної сили до повноліття дитини. З урахуванням того, що 01.07.2018 року [PERSON] закінчила навчання, таким чином, аліменти на її утримання з відповідача не стягуються, при цьому [PERSON] продовжує сплачувати аліменти на молодшу доньку, при цьому він працює, має нормальний стан здоровя, інших дітей на утриманні не має, просила збільшити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до ? частини його доходів щомісячно до досягнення нею повноліття.\~ Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, зазначивши, що незважаючи на наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/5 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, він у добровільному порядку сплачує аліменти у розмірі 1/4\~ частини, шляхом відрахування працедавцем з його заробітної плати. За таких підстав, вважав позовні вимоги безпідставними та просив відмовити в їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, виданого 21.02.1998 року Виконкомом Краснівської сільської ради Волноваського району Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 лютого 1998 року, про що зроблено актовий запис № 3. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, виданого 17.06.1998 року Виконкомом Краснівської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 7, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Також у відповідності свідоцтва про народження, виданого 13.09.2000 року Виконкомом Краснівської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 8, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. 24 грудня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 18.02.2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 397. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.06.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 33 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, починаючи утримання з 02.06.2009 року. 16 травня 2016 року [PERSON] досягла повноліття. Рішенням цього ж суду від 07.09.2017 року, яке набрало законної сили 03.10.2017 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], на період її навчання у розмірі 1/7 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення дитиною навчання, а саме до 01.07.2018 року, починаючи утримання з 07 липня 2017 року. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.11.2017 року, яке набрало законної сили 22.01.2018 року, збільшено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до 1/5 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з дня набрання цим рішенням законної сили до повноліття дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою\~ (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.\~ Стаття 183 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) батька. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 01.07.2018 року було припинено стягнення з відповідача аліментів на період навчання старшої доньки [PERSON], у відповідності до рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07.09.2017 року. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно довідки № 77 від 13.08.2018 року, виданої начальником гуртожитку ПАТ «Азовзагальмаш», неповнолітня [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю, [PERSON], за адресою м. Маріуполь, вул. Покришкіна, буд. 11, гурт. № 6, кімн. 113. При вирішенні спору суд враховує, що старша донька сторін [PERSON], на утримання якої на період її навчання, відповідач сплачував аліменти, у липні 2018 року закінчила навчання, при цьому [PERSON] продовжує виплачувати позивачу аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, тобто більшому, ніж це було визначено рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.11.2017 року, що підтверджується довідкою з ПрАТ «Великоанадольський вогнетривний комбінат». Що стосується посилань відповідача на факт добровільної виплати ним аліментів на утримання доньки [PERSON], а тому відсутності підстав для звернення позивача до суду із позовом про збільшення розміру\~ аліментів, суд зазначає наступне. За наявності судового рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/5 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, користуючись своїм правом, закріпленим у ст. 4 ЦПК України, за якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а також приписів ст. 192 СК України, [PERSON] як одержувач аліментів звернулась до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, адже після закінчення старшою донькою навчання, і як наслідок стягнення з батька аліментів на її навчання, його матеріальний стан був змінений. З урахуванням вказаного, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача та змінити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] до 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved