Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

У серпні 2016 року позивачі ТОВ АПФ «Агроділо», [PERSON] звернулися до суду з позовом до Держави Україна в особі Президента України Порошенка Петра Олексійовича про відшкодування за рахунок державного бюджету України моральної шкоди, завданої судовою владою. Позовні вимоги мотивовані тим, що судовою владою порушено відносно позивачів норми матеріального права, а саме ст. 8,19, 55, 41, 56, 124, 129 Конституції України, ст. 321, 328 ЦК України, не виконано вимоги ст. 212-214 ЦПК України. У зв'язку з цим, позивачі просили суд стягнути з відповідача на їх користь по 51 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. До судового засідання позивач [PERSON], який також є представником ТОВ АПФ «Агроділо» не з'явився, на адресу суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача ТОВ АПФ «Агроділо», позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Тому, суд розглянув дану справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування шкоди за рахунок держави, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно з ч. 5 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Разом з тим, ч. 6 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Отже завдана шкода підлягає відшкодуванню за умови, коли такі дії або бездіяльність чи рішення суду визнано незаконними. Під час судового розгляду встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2016 року позовну заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Вищого адміністративного суду України, Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної шкоди повернуто позивачу (а.с. 5). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.08.2016 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18.01. 2016 року залишено без змін (а.с.7-8). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року позовні вимоги [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроділо» до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок державного бюджету, залишено без задоволення (а.с. 9-11). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.08.2016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року залишено без змін (а.с. 12-13). Усі зазначені судові рішення набули законної сили. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тобто, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення нормальних життєвих зв'язків позивачів, вимагають від них додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Проте, позивачами не надано доказів у підтвердження моральної шкоди, завданої їм судовими рішеннями, які набули законної сили. Враховуючи те, що під час судового розгляду справи не підтвердився факт заподіяння позивачам будь-якої шкоди з вини судів та відсутній будь-який причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та діяннями судів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку з відсутністю для цього правових підстав. При цьому, доводи позивачів про те, що судовою владою порушено відносно позивачів норми матеріального права, а саме ст. 8,19, 55, 41, 56, 124, 129 Конституції України, ст. 321, 328 ЦК України, не виконано вимоги ст. 212-214 ЦПК України є безпідставними та недоведеними. Оскільки при пред'явленні позову позивачі були звільнені від сплати судового збору, то з врахуванням положень ст. 88 ЦПК України судові витрати стягненню не підлягають, оскільки компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed