Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . Після смерті матері, відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка разом із сестрою, [PERSON] , є єдиними спадкоємцями після смерті матері, які прийняли спадщину відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Однак, відповідачка по справі, [PERSON] , знаючи, що житловий будинок разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відноситься до спадкового нерухомого майна, що залишилося після смерті матері, через державного реєстратора Комунального підприємства «Бізнес - Центр «Поліське Хабібуліну К.В. зареєструвала на своє ім`я право власності на житловий будинок разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Так, як реєстрація права власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , порушує права позивачки на спадщину, що залишилася після смерті матері, вона була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. З огляду на це позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис № 312. Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , здійснену рішенням державного реєстратора Комунального підприємства «Бізнес - Центр «Поліське Хабібуліною К.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47206826 від 05.06.2019 року, на підставі технічного паспорта від 21.02.2019 року виданого ФОП [PERSON] та довідки № 1023 від 21.02.2019 року виданої ФОП [PERSON] . Ухвалою судді від 28 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі (а.с.39). Ухвалою суду від 03 жовтня 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с.80-81). В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та наполягали на його задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №312, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 30.06.2012 року, серії [NUMBER] (а.с.20). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В строки, встановлені ст. 1270 ЦК України, позивачка, як спадкоємець першої черги, подала до державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, після смерті матері, [PERSON] , а тому відповідно до ст. 1269 ЦК України позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після її смерті (а.с.88). Крім того, сестра позивачки, [PERSON] , в порядку встановленому ст. 1268 ЦК України як спадкоємиця першої черги також прийняла спадщину після матері, [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.92 ). Таким чином, позивачка та [PERSON] , є єдиними спадкоємцями після смерті матері, які прийняли спадщину відповідно до вимог Цивільного кодексу України. За [PERSON] , яка померла [INFO] за життя обліковувався житловий будинок разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи (а.с.51-73). Однак, за життя [PERSON] не встигла зареєструвати право власності на житловий будинок разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до вимог п. 42 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому з приводу вищевказаного житлового будинку, що належав померлій [INFO] [PERSON] державний нотаріус Бориспільської міської державної нотаріальної контори не видавала свідоцтва про право на спадщину. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] , зареєструвала право власності на житловий будинок разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі технічного паспорта від 21.02.2019 року виданого ФОП [PERSON] та довідки № 1023 від 21.02.2019 року виданої ФОП [PERSON] (а.с.30). Вищевказану державну реєстрацію права власності на житловий будинок разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] було здійснено на підставі Рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Бізнес - Центр «Поліське Хабібуліної К.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47206826 від 05.06.2019 року (а.с.30). Вказана обставина знайшла своє підтвердження в матеріалах реєстраційної справи, електронна копія якої була витребувана судом. Реєстрація права власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , порушує права позивачки на спадщину, що залишилася після смерті матері. Крім того, листом від 12.11.2019 року № 27 КП «Бізнес - Центр «Поліське» повідомило Міністерство юстиції України про звільнення з посад державних реєстраторів, зокрема, Хабібуліної Катерини Василівни з 05.11.2019 року (а.с.157 зворот). Листом від 11.12.2019 року Міністерство юстиції України повідомило КП «Бізнес - Центр «Поліське» про необхідність передати документи, які подано для проведення реєстраційних дій та які перебувають на розгляді в КП «Бізнес - Центр «Поліське», на розгляд суб`єктів державної реєстрації, що забезпечують зберігання реєстраційних справ у паперовій формі (а.с.158). Відповідно до вимог абзацу шостого частини першої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зберігання реєстраційних справ у паперовій формі здійснюється виключно виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями за місцезнаходженням відповідного майна. Належним суб`єктом, що забезпечує зберігання реєстраційних справ щодо спірного об`єкта нерухомого майна є Бориспільська міська рада. Однак, вже в листі Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 15.10.2020 року зазначено, що матеріали реєстраційної справи щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційна дія проведена державним реєстратором Комунального підприємства «Бізнес - Центр «Поліське» Хабібуліною Катериною Василівною 05.06.2019 року) до Виконавчого комітету Бориспільської міської ради не надходили (а.с. 159 ). Таким чином, КП «Бізнес - Центр «Поліське» не виконало вимогу абзацу шостого частини першої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» про необхідність передати документи, які подано для проведення реєстраційної дії щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на розгляд суб`єкту державної реєстрації, що забезпечують зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, в даному випадку до Бориспільської міської ради. Згідно з відомостями Державного реєстру прав встановлено, що 03 червня 2019 року до державного реєстратора Хабібуліної К.В. із заявою про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , звернулась [PERSON] (заява зареєстрована у базі даних заяв Державного реєстру прав за № 34367921). 05 червня 2019 року державним реєстратором Хабібуліною К.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 47206826 та на підставі технічного паспорта від 21.02.2019 року, виготовленого фізичною особою - підприємцем [PERSON] , довідки ФОП [PERSON] від 21.02.2019 року № 1023, відкрито розділ № 1845364632105 та зареєстровано право власності № 318641488 за [PERSON] . Пунктом 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05.08.1992 року, подаються технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Виходячи з наведеного, за наявності підстав для зупинення розгляду заяви у державній реєстрації, державним реєстратором Хабібуліною К.В. проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок за відсутності документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (згідно даних Державного реєстру права власності на земельну ділянку не зареєстровано). Згідно ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, згідно ст. 1218 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1536 гривень 80 копійок. Це підтверджується квитанцією №0.0. 1443465726.1 від 21 серпня 2019 року (а.с.1) та квитанцією №0.0. 1443467224.1 від 21 серпня 2019 року. Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. Ці обставини свідчать про те, що у відповідачів виник обов`язок відшкодувати [PERSON] витрати на оплату судового збору в розмірі 1536 гривень 80 копійок. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Адже солідарне відшкодування судових витрат процесуальним законодавством не передбачено. З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок (1536,80 : 2).

Outcome: approved