Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив: визнати його батьком малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ; внести зміни у актовий запис № 513 від 24 травня 2011 року про народження [PERSON] , [INFO] , складений Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у дніпропетровській області, щодо відомостей про батька дитини, а саме: вказати її батьком - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, змінивши прізвище [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] »; зобов`язати Чечелівський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області видати нове свідоцтво про народження неповнолітньої громадянки України [PERSON] , [INFO] , в якому його, [PERSON] , [INFO] , вказати батьком дитини, зазначити прізвище дитини як « [PERSON] », а по батькові як « [PERSON] ». В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що з весни 2009 року по кінець літа 2010 року він підтримував близькі стосунки з [PERSON] , яка на той час формально перебувала у зареєстрованому шлюбі з громадянином Ізраїлю [PERSON] . Зважаючи на те, що з чоловіком вона не проживала та жодних контактів не підтримувала, вони з нею мешкали разом у м. Дніпрі, підтримуючи фактичні шлюбні стосунки, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю, спільний бюджет тощо. Наприкінці літа 2010 року їхні з [PERSON] стосунки розладилися і після чергової сварки він переїхав до міста Олександрії Кіровоградської області, де має зареєстроване місце проживання. Жодних контактів з [PERSON] він не підтримував, спроб відновити стосунки ні він, ні вона не вчиняли, життям один одного не цікавилися. У серпні 2017 року він перебував у м. Дніпрі по роботі та в одному з закладів громадського харчування зустрів свою колишню співмешканку [PERSON] , з якою у нас зав`язалась бесіда, в ході якої він з`ясував, що ще в травні 2011 року в неї народилася дочка [PERSON] , біологічним батьком якої є позивач. На її питання, чому до цього часу вона нічого йому не розповідала про дитину, вона відповіла, що протягом деякого часу ображалася на нього та сподівалася, що він сам зробить крок для примирення, потім боялася, що не прийме її разом з дитиною, а коли все переосмислила, їй здавалося, що вже пізно про щось спілкуватися та шукати шляхи до відновлення стосунків. За його наполяганням [PERSON] того ж дня познайомила його з дитиною, побачивши, яку він одразу ж зрозумів, що вона є його дочкою та полюбив її батьківською любов`ю. При цьому, зважаючи на те, що шлюб між [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON] було розірвано лише 12 квітня 2016 року, у свідоцтві про народження дочки її батьком зазначено саме відповідача. Продовжуючи спілкуватися з [PERSON] і дитиною, він зрозумів, що хоче відновити стосунки з ними, дбати про дочку, стати їй справжнім батьком. Колишня співмешканка та неповнолітня [PERSON] , 06 травня 2011 року висловили аналогічні прагнення, з огляду на що, він почав регулярно приїжджати до них, привозити дитині подарунки, виконувати інші обов`язки, притаманні чоловікові й батькові. З кінця вересня 2017 року вони відновили спільне проживання у м. Дніпрі, а 01 червня 2018 року офіційно зареєстрували шлюб з [PERSON] . Протягом часу спільного проживання дитина остаточно звикла до нього, почала називати його татом, ставитись до нього з любов`ю та повагою. При цьому, вона не розуміє, чому її прізвище « [PERSON] », у той час як його - « [PERSON] ». Самого [PERSON] дочка ніколи не бачила. З колишнім чоловіком [PERSON] жодних стосунків не підтримувала з 2009 року. У межах десятирічного періоду до дня народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , вони з нею проживали однією сім`єю і підтримували фактичні шлюбні стосунки, що свідчить про походження дитини від нього. Йому точно відомо, що він є біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , з огляду на що він прагне бути записаний батьком в актовому записі про її народження. Тому, він був вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач і його представник підтримали позовні вимоги і просили задовольнити їх в повному обсязі з підстав, що зазначені в позовній заяві. При цьому, зазначили, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. При цьому, раніше надіслав до суду клопотання, в якому зазначив, що вказав, що з колишньою дружиною [PERSON] він не підтримує ніяких стосунків та не спілкується з 2009 року, у зв`язку з чим навіть гіпотетично не може бути батьком її дитини, 2011 року народження, самої дитини він ніколи не бачив та не оспорює батьківства позивача відносно неї. Оскільки він не є батьком [PERSON] , [INFO] , то він не має заперечень проти внесення відповідних змін до актового запису про її народження та видачі нового свідоцтва. Зважаючи на те, що він не знав про факт народження колишньою дружиною дитини та про запис його її батьком, просив судові витрати, понесені позивачем, залишити за ним. Також вказав, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Представник Чечелівського районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіЛяпченко Л.О. в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та вказала, що повністю покладається на рішення суду. [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача і просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник Управління-служба у справах дітей Чечелівської районної у м. Дніпрі радиМедведєва В.О. в судовому засіданні також підтримала позовні вимоги позивача і просила їх задовольнити. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження Серії [NUMBER] , виданим 24.05.2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис про народження № 513 від 24.05.2011 року (а.с.14). Згідно вказаного свідоцтва, батьками дитини є: [PERSON] (батько) і [PERSON] (мати). Так, [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2008 року, який був розірваний рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року у цивільній справі № 204/8034/15-ц, яке скасоване не було і набрало законної сили 24 травня 2016 року (а.с.15). Згідно з нормами ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Саме тому [PERSON] і [PERSON] були записані батьком і матір`ю народженої останньою дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання батьківства і внесення змін у актовий запис про народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки вважає, що саме він є біологічним батьком дитини, а не записаний батьком - [PERSON] . Так, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. При цьому, положеннями ч. 2 ст. 128 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що як мати дитини - [PERSON] , так й особа записана її батьком - [PERSON] визнають позовні вимоги позивача, зокрема щодо біологічного батьківства позивача до дитини, визнання останнім позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову в частині визнання батьківства наявні законні підстави. Тому, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги в частині визнання батьківства обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тим більше, що їхня спорідненість також підтверджується й сумісними фотокартками, долученими до матеріалів справи, з яких випливає їхня зовнішня схожість. Більш того, судом встановлено, що 01 червня 2018 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб у Чечелівському районному у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було складено відповідний актовий запис № 470, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 01.06.2018 року (а.с.13). Таким чином, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає, що обставини, зазначені позивачем щодо його батьківства відносно дитини в його позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи. При цьому, згідно з положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази та з урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає можливим визнати [PERSON] , [INFO] , батьком малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ; внести зміни у актовий запис № 513 від 24 травня 2011 року про народження [PERSON] , [INFO] , складений Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у дніпропетровській області (на теперішній час Чечелівський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області), щодо відомостей про батька дитини, а саме: вказати її батьком - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області; а також змінити прізвище [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Щодо позовних вимог позивача про видачу нового свідоцтво про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , де батьком дитини вказати саме [PERSON] , [INFO] , то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки після внесення змін в актовий запис про народження дитини Чечелівський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно з вимогами чинного законодавства, і так має видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням внесених змін. Тому, суд вважає необхідним відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог в частині видачі нового свідоцтва про народження дитини, оскільки в цій частині права позивача порушені не були, а відповідно й захисту не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial