Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

У січні 2020 року заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням внаслідок незаконної вирубки дерев. Позовна заява мотивована тим, що вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29.01.2019 року, затверджено угоду про визнання винуватості та визнано [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, за незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях та визначено розмір завданої злочином шкоди в сумі 78260 грн. 57 коп. У зв`язку з вищевикладеним, посилаючись на ч.1 ст.1166 ЦК України, прокурор просив стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області шкоду завдану державі кримінальним правопорушенням в сумі 78260 грн. 57 коп., зарахувавши кошти до спеціального фонду Державного бюджету України, спеціальних фондів місцевих бюджетів Кіровоградської обласної ради та Бобринецької міської ради Кіровоградської області. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засіданні (а.с.67-68). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Витребувано з Бобринецької державної податкової інспекції Новоукраїнського управління Головного управління ДПС у Кіровоградській області реєстраційний номер облікової картки платника податків [PERSON] (а.с.99-100). В судовому засіданні прокурор Болгаров B.C. позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Представник позивача Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі (а.с.78-80). Представник третьої особи Бобринецької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні. Відзиву на позовну заяву не надав. Представник відповідача - адвокат Гольфіндер С.К. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні, оскільки угодою про визнання винуватості не було передбачено вимог та порядку відшкодування збитків чи шкоди, спричинених навколишньому середовищу та на час укладення угоди цивільний позов не заявлявся. Крім того, при обрахуванні розміру шкоди не враховано вартість спиляних дерев, що були вилучені з місця злочину. Суд, заслухавши пояснення прокурора, відповідача, представника відповідача, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2019 року по справі №383/1380/18 у кримінальному провадженні №12018120110000501 затверджено угоду про визнання винуватості, яку укладено 15.01.2019 року між прокурором Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області Маслюковим Д.Ю. та обвинуваченим [PERSON] у присутності захисника - адвоката Гольфіндер С.К. Згідно вказаного вироку суду [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., а саме в тому, що 14 листопада 2018 року [PERSON] здійснив порубку та знищив сироростучі дерева породи «Акація» у кількості двох дерев різного діаметру, породи «Чорноклен» у кількості 7 дерев різного діаметру, породи «Берест» у кількості 7 дерев різного діаметру в лісовій смузі, яка розташована за межами населеного пункту, на відстані 5 км. від с. Червона Долина Бобринецького району Кіровоградської області, площа якої становить понад 0,1 га, чим спричинив шкоду навколишньому природному середовищу в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області в розмірі на загальну суму 78260 грн. 57 коп. Розрахунок розміру шкоди обрахований на підставі такс вказаних у додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вибуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеню припинення росту». Вирішено питання про речові докази, зокрема конфісковано розпиляні частини дерев породи «Берест», «Акація», «Чорноклен» довжиною від 1 до 1,5 м., діаметром від 20 до 52 см. (а.с.11-16). [PERSON] відбув покарання визначене йому вироком суду від 29 січня 2019 року, сплативши штраф в розмірі 5100 грн., що підтверджується копією квитанції №16 від 04.03.2019 року (а.с.57). Статтею 66 Конституції України встановлено обов`язок кожної особи не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно з ч.2 ст.24 ЛК України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону. Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників (ч.1, п.1 ч.2 ст.105 ЛК України). Статтею 107 ЛК України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. Вина [PERSON] у завданні майнової шкоди внаслідок незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях встановлена вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2019 року по справі № 383/1380/18, який набрав законної сили 01.03.2019 року. При цьому, як вбачається зі змісту вироку питання про відшкодування спричиненої шкоди у сумі 78260 грн. 57 коп. вирішено не було. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Крім того, факт незаконної порубки дерев відповідачем [PERSON] підтверджується долученими до позову копіями матеріалами кримінального провадження №12018120110000501, а саме: протоколу огляду місця події від 14 листопада 2018 року та фототаблицею до протоколу, проведеного в лісовій смузі, яка розташована на відстані 5 км. від с. Червона Долина Бобринецького району (а.с.24-27); протоколом проведення слідчого експерименту від 19 листопада 2018 року та фототаблицею до протоколу, проведеного за участю свідка [PERSON] (а.с.28-33); протоколом проведення слідчого експерименту від 19 листопада 2018 року та фототаблицею до протоколу, проведеного за участю свідка [PERSON] (а.с.34-39); протоколом проведення слідчого експерименту від 30 листопада 2018 року та фототаблицею до протоколу, проведеного за участю підозрюваного [PERSON] та захисника Гольфіндера Сергія Костянтиновича, в ході проведення якого підозрюваний розповів про обставини порубки ним 14.11.2018 року дерев в лісовій смузі, яка розташована на відстані 5 км. від с. Червона Долина Бобринецького району (а.с.40-50). Згідно з копією розрахунку розміру шкоди, заподіяної захисним лісовим насадженням внаслідок незаконної рубки сироростучих дерев до ступеня припинення росту, які розташовані за межами населеного пункту біля с. Червона Долина (територія Бобринецької об`єднаної територіальної громади) Бобринецького району Кіровоградської області від 19.11.2018 року, який проведено на підставі такс вказаних у додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», з урахуванням індексації затверджених цією постановою такс станом на 2018 рік, розмір шкоди заподіяної унаслідок незаконної порубки дерев, становить 78260 грн. 57 коп. (а.с.23). Таким чином, діями відповідача внаслідок вчинення злочину державі було завдано шкоду на загальну суму 78260 грн. 57 коп. Відповідно до ч.1 ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Сторонам, зокрема відповідачу, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані йому законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень проти позову. Тобто, відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України відповідач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним заперечення. Заперечуючи проти даного позову, представник відповідача висловлював свою незгоду з розміром шкоди, про відшкодування якої просить прокурор, вказуючи, що при її обрахуванні не враховано вартість спиляних дерев, вилучених з місця злочину. Однак, згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Отже, наведені доводи представника відповідача суд до уваги не приймає, оскільки вчинення кримінального правопорушення за цивільним законодавством не породжує права власності на предмет злочину тобто не є підставою його виникнення. Отже, особа, винна у незаконному вирубуванні дерев не має права збагачуватися за рахунок шкоди, заподіяної навколишньому середовищу. Крім того, предмети злочину як речові докази вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області у відповідності до ст.100 КПК України конфісковані, а отже не підлягають врахуванню при обчислення розміру шкоди, що підлягає стягненню з її заподіювача. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Також суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що угодою про визнання винуватості не було передбачено вимог та порядку відшкодування шкоди, та на час укладення угоди цивільний позов не заявлявся, оскільки чинне законодавство (ч.1 ст. 4 ЦПК України, ч.2 ст. 127, ч.1 ст.128 КПК України) надає позивачу право подати цивільний позову про відшкодування шкоди до особи, яка її завдала, як у кримінальному провадженні, так і в порядку цивільного судочинства. Посилання представника відповідача на неможливість стягнення з відповідача шкоди, спричиненої вчиненням кримінального правопорушення, оскільки відповідача притягнуто до кримінальної відповідальності суд відхиляє, оскільки притягнення винуватої особи за вчинення кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності, не виключає можливість притягнення такої особи за одне й те саме правопорушення до цивільної-правової відповідальності, оскільки відносяться до різних видів юридичної відповідальності, що відповідає вимогам ст.61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно пункту 7 частини 3 статті 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих та достатніх підстав для задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області 78260 грн. 57 коп. шкоди завданої державі кримінальним правопорушенням, зарахувавши кошти до спеціального фонду Державного бюджету України, спеціальних фондів місцевих бюджетів Кіровоградської обласної ради та Бобринецької міської ради Кіровоградської області.

Outcome: approved