Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

У серпні 2021 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 10 березня 2020 року між сторонами укладено заяву-договір №2020/І_С/104-000458 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК». На виконання умов вказаного договору, відповідач отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту дозволеного овердрафту в сумі 10 000 гривень на платіжну картку зі сплатою процентів за користування овердрафтом в межах ліміту на рівні 42% річних, розмір процентів на суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом становить 48% річних, дія ліміту дозволеного овердрафту встановлена на 12 місяців. Позивач вказує, що свої зобов`язання за названим договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 02 червня 2021 року має заборгованість у сумі 9607 гривень 01 копійка, яку позивач просить стягнути зі стягненням понесених судових витрат в сумі 2270 гривень. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надала. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2021 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, згідно поданої нею 17 листопада 2021 року заяви, остання позов визнала та судове засідання просила провести у її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом установлено, що 10 березня 2020 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] підписано заяву-договір №2020/І_С/104-000458 шляхом акцептування договору №2020/ОВР/104-000195 (заяви анкети) про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» від 10 березня 2020 року. Згідно даного Договору відповідач погодилась на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилась з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на день підписання цієї заяви. На виконання умов вказаного Договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок, надав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту дозволеного овердрафту в сумі 10 000 гривень на платіжну картку з процентною ставкою 42 % річних на строк 12 місяців. Процентна ставка у пільговий період перші 30 днів з дня виникнення заборгованості становить 0,00001% річних, розмір процентів на суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом становить 48% річних. Строк дії договору з 10 березня 2020 року по 09 березня 2021 року. З виписки по особовому рахунку [PERSON] станом на 02 червня 2021 року вбачається, що відповідач отримувала кредитні кошти та користувалася ними. Отже, позивач зобов`язання за укладеним Договором виконав, відповідач належним чином зобов`язання за Договором не виконувала, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 02 червня 2021 року становить 9607 гривень 01 копійка, з яких: 6831 гривня 66 копійок - поточна заборгованість по кредиту, 1067 гривень 12 копійок - прострочена заборгованість по кредиту, 258 гривень 49 копійок - поточна заборгованість по процентах, 1449 гривень 74 копійки - прострочена заборгованість по кредиту. Вказані обставини стверджуються даними розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №2020/ОВР/104-000195 від 10 березня 2020 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки. Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за кредитним договором, звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ч. 1 ст. 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Як зазначено у ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин виникнення зобов`язальних відносин між сторонами по справі, а також неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд вважає, позивач наділений правом вимоги щодо повернення заборгованості з одночасною сплатою процентів, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо порушення відповідачем умов договору та вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів. Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді дані щодо погашення відповідачем заборгованість згідно кредитного договору відсутні, а також те, що остання позовні вимоги визнала та проведеного банком розрахунку заборгованості не оспорювала. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на його користь з відповідача згідно приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved