Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-12 00:00:00

У серпні\~2018\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~у якому,\~враховуючи зменшення\~та уточнення\~позовних вимог,\~просила суд\~визнатиспільним майном подружжя наступне майно: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 50,7 м2, житловою площею 39,4 м2; земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] ; земельну ділянку площею 0,0400 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] . В обґрунтування позову зазначала, що з 28 липня 2007 року вона і [PERSON] перебували у шлюбі, від цього шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , 23 листопада 2015 року рішенням суду шлюб між ними розірвано, при цьому набуте сторонами у період шлюбу майно між ними не поділено. За час шлюбу подружжям згідно із договорами купівлі-продажу від 23 серпня 2010 року та від 28 грудня 2010 року, оформленими на відповідача, ними придбано двокімнатну квартиру, загальною площею 50,7 м2,\~що знаходиться\~за адресою:[ADDRESS] , і земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] . Також рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 25 листопада 2011 року №\~148-VІІІ-VІ відповідачу [PERSON] у власність було передано земельну ділянку площею 0,0400 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] . Дана земельна ділянка згідно із положеннями ч. 5 ст. 61 СК України у редакції, чинній на момент набуття її у власність, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки набута одним із подружжя шляхом безоплатної приватизації. Виходячи з наведених обставин, враховуючи той факт, що зазначені вище квартира та дві земельні ділянки є спільною сумісною власності подружжя, їй як дружині на праві власності належить Ѕ частка цього нерухомого майна. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов [PERSON] із урахуванням уточнення позовних вимог визнає повністю, проти його задоволення не заперечує. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 28 липня 2007 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2015 року цей шлюб між сторонами розірвано. У період шлюбу відповідачем [PERSON] за згодою його дружини, позивача [PERSON] згідно із нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу від 23 серпня 2010 року та від 28 грудня 2010 року було придбано у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 50,7 м2, житловою площею 39,4 м2, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 22 жовтня 2010 року, та земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . Крім цього нерухомого майна, у період шлюбу на підставі рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 25 листопада 2011 року №\~148-VІІІ-VІ відповідач [PERSON] набув у власність земельну ділянку площею 0,0400 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , зареєстрованим 21 травня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно із положеннями ч. 5 ст. 61 СК України у редакції, чинній у період з 08 лютого 2011 року по 13 червня 2012 року, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. У ч. 1 ст. 68 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. За змістом ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи факт набуття спірного нерухомого майна у період шлюбу, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] І ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved