Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер її син [PERSON] в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області, після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 1,4994 га, що розташована на території Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку ВН [NUMBER] , виданого Томашпільською районною державною адміністрацією Томашпільського району Вінницької області 28 лютого 2003 року. Позивач є спадкоємцем за законом. Коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. 12 серпня 2019 року в даній справі було відкрито провадження у справі. В судове засідання представник позивача, адвокат Семко Г.В. не з`явилася, однак, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник Гнатківської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак від сільської ради надійшла заява, в якій просить справу розглянути без участі представника, позов визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до натупного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4994 га, розташована на території Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданного Томашпільською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року. Як видно з повторної копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 листопада 1982 року Гнатківською сільською радою позивач є матір`ю [PERSON] (а.с. 5). В довідці, виданої виконавчим комітетом Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області вказано, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, посвідченої державним актом ВН № 097211. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом залишилася мати [PERSON] , яка проживає в селі Гнаткові Томашпільського району Вінницької області, яка постійно проживала разом із сином однією сім`єю і вступила у фактичне володіння спадковим майном. [PERSON] на протязі шести місяців після смерті сина [PERSON] спадщину прийняла (а.с.7). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця (а.с. 9). Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори від 21 серпня 2019 року спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] заведена № 12/2011. До Томашпільської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] , однак свідоцтво про право на спадщину їй не видано. Також в даній спадковій справі є повідомлення державного нотаріуса, яким повідомлено [PERSON] та [PERSON] про те, що вони є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] і що вони можуть претендувати на спадкове майно і їм необхідно протягом одного місяця з часу одержання повідомлення з`явитись до нотаріальної контори для вирішення питання по спадщині. В разі неявки, свідоцтво про право на спадщину за законом буде видано матері померлого [PERSON] (а.с. 14-20). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як видно з матеріалів справи, позивач [PERSON] на протязі шести місяців після смерті сина [PERSON] звернулася з заявою до Томашпільської державної нотаріальної контори. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст.\~142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з квитанції ПриватБанк № 0.0.1427805293.1 від 05 серпня 2019 року, позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 768 гривень 40 коп. Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 грн. 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved