overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

У січні 2019 року ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 116 385,41 грн. та судові витрати по справі. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідно до кредитного договору № R52120190565В від 03 лютого 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] останньому був наданий кредит у розмірі 125 280,00 гривень, строком користування до 03.02.2019 року. 03.02.2012 року, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу № R52120190565, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тупицькою Ю.Ю. за реєстровим №118 від 03.02.2012 року, з якого предметом застави є автомобіль марки КІА, модель CREED, тип -легковий хетчбек, колір чорний, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] номер шасі [NUMBER] , який належить [PERSON] . 22.01.2018 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220118нв, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» права вимоги за кредитним договором № 220118нв, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» права вимоги за Кредитним договором. Станом на теперішній час, усі права та вимоги, які існували у ПАТ «ВТБ Банк» в рамках кредитного договору № R52120190565В від 03 лютого 2012 року та договору застави до нього, належить ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП», відповідно, виконання зобов`язань має виконуватись на користь нового кредитора. Відповідач умови договору належним чином не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 22.01.2018 року становить 116 385,41 грн., яка складається із: суми простроченого основного боргу за кредитом у розмірі 82776,38 грн., суми нарахованих процентів у розмірі 490, 06 грн., суми прострочених процентів у розмірі 33118,97 грн., у зв`язку із чим,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

У січні 2019 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 12076,47 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 13.05.2014 р., з яких: - 1265,47 грн. - тіло кредиту; - 486,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9273,17 грн. - пеня; - а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 551,26 грн. - штраф (процентна складова), посилаючись на те, що відповідачу, згідно вказаного договору було надано кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач відзив на позов не надав. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 13.05.2014 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір б\\н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 6-23). Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатила у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 5) відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 16.12.2018 р. у розмірі 12076,47 грн., яка складається з: - 1265,47 грн. - тіло кредиту; - 486,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9273,17 грн. - пеня; - а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 551,26 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

У січні 2019 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 12671,72 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 03.12.2014 р., з яких: - 1967,74 грн. - тіло кредиту; - 1085,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 8538,71 грн. - пеня; - а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 579,61 грн. - штраф (процентна складова), посилаючись на те, що відповідачу, згідно вказаного договору було надано кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач відзив на позов не надав. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 03.12.2014 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір б\\н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 7-24). Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатила у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 5, 6) відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 01.01.2019 р. у розмірі 12671,72 грн., яка складається з: - 1967,74 грн. - тіло кредиту; - 1085,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 8538,71 грн. - пеня; - а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 579,61 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

У січні 2019 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 27412,73 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 20.12.2012 р., з яких: - 6896,46 грн. - тіло кредиту; - 7236,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 11497,93 грн. - пеня; - а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1281,56 грн. - штраф (процентна складова), посилаючись на те, що відповідачу, згідно вказаного договору було надано кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач відзив на позов не надав. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 20.12.2012 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір б\\н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 8-25). Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатив у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 5, 6-7) відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 21.12.2018 р. у розмірі 27412,73 грн., яка складається з: - 6896,46 грн. - тіло кредиту; - 7236,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 11497,93 грн. - пеня; - а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1281,56 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

У січні 2019 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 68046,46 грн. заборгованості за кредитним договором № GP -7607095 від 14.05.2015 р., з яких: - 11238,71 грн. заборгованість за кредитом; - 5491,27 грн. заборгованість по процентам; - 1230,36 грн. заборгованість за комісією; - 50086,12 грн. штрафні санкції, посилаючись на те, що 14.05.2015 р. між ПАТ «[PERSON] Капітал» та [PERSON] був укладений кредитний договір № GP -7607095 від 14.05.2015 р., згідно якого було надано кредит у розмірі 16996,37 грн.. 19.07.2016 р. ПАТ «[PERSON] Капітал», припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український [PERSON]». ПАТ «Перший Український [PERSON]», є правонаступником усіх прав та зобовязань ПАТ «[PERSON] Капітал». Відповідач відзив на позов не надав. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 14.05.2015 р. між ПАТ «[PERSON] Капітал» та відповідачем був укладений договір № GP -7607095 від 14.05.2015 р.,, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 16996,37 грн.. 19.07.2016 р. ПАТ «[PERSON] Капітал», припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український [PERSON]». ПАТ «Перший Український [PERSON]», є правонаступником усіх прав та зобовязань ПАТ «[PERSON] Капітал» (а.с. 8-28). Відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатила у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 13-15) відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 14.12.2018 р. у розмірі 68046,46 грн., яка складається з: - 11238,71 грн. заборгованість за кредитом; - 5491,27 грн. заборгованість по процентам; - 1230,36 грн. заборгованість за комісією; - 50086,12 грн. штрафні санкції. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним за подачу позову 1762 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

У січні 2019 р. позивач звернулась до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в травні 2019 р., просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 2/5 частин його доходів на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що у неї з відповідачем під час шлюбу народилося двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом з дитинства. Також [PERSON] , удочерив її двох дочок - [PERSON] та [PERSON] .. Крім того, [PERSON] , за рішенням суду сплачує на користь [PERSON] , аліменти в розмірі 1/10 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 12.02.2019 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, розгляд справи було визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач та третя особа, відзиви на позов не надавали. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що в позивача та відповідача під час шлюбу народилося двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом з дитинства. Також [PERSON] , удочерив двох дітей [PERSON] від іншого шлюбу - дочку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Постановою від 20.11.2018 р. Дніпровського апеляційного суду, зменшено розмір аліментів стягнутих з [PERSON] за рішенням від 02.11.2009 р. Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частини до 1/10 частини від усіх видів заробітку, до досягнення ними повноліття (а.с. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 47, 48, 49-53, 54). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані позивачем відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність позовних вимог, а розмір аліментів суд визначає в 2/5 частин доходів відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., від сплати якого звільнена позивач. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У січні 2020 [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Мотивувала тим, що перебувала в шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Наявність в свідоцтві про шлюб та свідоцтві про смерть її чоловіка розбіжностей написання його по батькові слугує перешкодою для ідентифікації його особи. Вказана обставина є перешкодою для підтвердження реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , та як наслідок неможливість отримання останньою допомоги на поховання та призначення пенсії по втраті годувальника. Ухвалою суду від 26.01.2021 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник та представник заінтересованої особи до судового засідання не прибули однак подали до суду заяви відповідно до яких просили розгляд справи провести за їх відсутності. Судом встановлено, що 14.05.1967 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (свідоцтво про шлюбу на 11 а.с.). [INFO] [PERSON] , [INFO] помер (свідоцтво про смерть на 10 а с.). Згідно довідки виданої 20.10.2020 ПП «Бокуд» [PERSON] постійно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] , 1946 року народження та вела з ним спільне господарство по [ADDRESS] на день його смерті [INFO] (на 5 а.с.). Суд критично оцінює довідку видану ПП «Бокуд» про те, що пенсія чоловіка [PERSON] - [PERSON] , була основним і постійним джерелом для її існування, як неналежний та недостовірний доказ (на 6 а.с.). У зв`язку з розбіжностями написання по батькові [PERSON] у свідоцтві про шлюб та свідоцтві про смерть заявниці відмовили в призначенні пенсії по втраті годувальника. (на 7-8 а.с.). Як передбачено у ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Співпадіння в свідоцтві про шлюб та свідоцтві про смерть імені, прізвища, дати та місця народження дозволяє стверджували, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою. Вказана обставина вказає, на те, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Встановлення факту реєстрації шлюбу необхідно заявнику для отримання для допомоги на поховання та призначення пенсії по втраті годувальника. Судові витрати у відповідності з вимогами ч. 7 ст. 294 ЦПК України слід віднести за рахунок заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

У січні 2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10.09.1994 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Позивач вважає подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2020 справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 15). Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. З огляду на подані заяви, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно з положеннями частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до таких висновків. Судовим розглядом встановлено, що 10.09.1994 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 1952. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9, 10). Згідно з ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як встановлено судом, що будь-які відносини між ними припинені, сторони обопільно дійшли до згоди про розірвання шлюбу. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати позивач просив не стягувати з відповідача. З викладеного,

Outcome: approved