Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У провадження Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , в особі представника адвоката Котелевського Костянтина Володимировича, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм\~О.С. вчинено виконавчий напис №40198 про стягнення заборгованості з позивача [PERSON] на користь стягувача ТОВ «ФК\~«Аланд» в розмірі 9468,45 грн. На підставі виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу м.\~Києва Мельником Ю.А. 24 листопада 2020року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову від 11 грудня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням процедури його вчинення. Від представника позивача адвоката Котелевського К.В., в матеріалах справи, міститься заява про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак до судового засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. Треті особи в судове засідання не з`явилися, причину своєї неявки суду не повідомили. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.\~280 ЦПК України. Відповідно до ч.\~2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 квітня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» було укладено договір № 136746/0005XSGFпро відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, за умовами якого позичальнику було надано картку з кредитним лімітом у розмірі 6000,00 грн. строком дії кредитного ліміту 36 місяців, зі сплатою відсотків за фіксованою ставкою 29,99 %(а.с.\~7). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 148 К від 23 березня 2018 року правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк» стало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №\~11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року, стало ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» (а.с.\~9). 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис №\~40198 про звернення стягнення з позивача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості на загальну суму 9468,45 грн., що складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5476,37 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 3492,08 грн., а також плата за вчинення виконавчого напису 500 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020року (а.с.\~9). 24 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Ю.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.\~10-11). 11 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником\~Ю.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.\~12). Відповідно до ст.\~18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Виходячи з положень ст.\~87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.\~1.1,\~3.1,\~3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст.\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі №\~320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі. У відповідності до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Крім того, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року (№ К/800/7651/17), визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, вказаний пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, на підставі якого вчинявся виконавчий напис за № 40198 від 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» визнано незаконним та нечинним. Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально. Постановою Верховного суду від 29 січня 2019 року № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26 листопад 2014 року до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів №1172. Укладення договору № 136746/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 29 квітня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] відбулося шляхом підписання договору, без нотаріального оформлення договору, а отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття. Враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.\~2 ст.\~141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги позивача щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до ч.\~2 ст.\~137\~ЦПК України за\~результатами розгляду\~справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Представником позивача до суду подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, до якої долучено: копію договору про надання правничих послуг від 09 грудня 2020 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Коляда Котелевський» та [PERSON] ,копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 09 березня 2021 року за договором від 09 грудня 2020 року про надання правничих послуг, відповідно до якого оплата здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів після винесення Заводським районним судом м. Запоріжжя рішення по вказаній справі. Згідно з приписами п.\~1 ч.\~2 ст.\~137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. За таких підстав та у відповідності до ч.\~4 ст.\~137 ЦПК України суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved