Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] і просить стягнути: з [PERSON] 173650 грн. безпідставно набутих грошових коштів та 6094 грн. 40 коп. 3% річних; з [PERSON] 110000 грн. безпідставно набутих грошових коштів та 3462 грн. 70 коп. 3% річних, а також понесені судові витрати. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 03 червня 2014 року домовився із [PERSON] про купівлю у нього автомобіля марки «Audi» моделі А6, державний номер [NUMBER], який належав на праві власності його матері [PERSON] На виконання цієї угоди 03 червня 2014 року він сплатив [PERSON] завдаток у розмірі 7550 доларів США, що на день подачі позову еквівалентно 173650 грн., а той в свою чергу, надав йому розписку про одержання грошових коштів. Решту коштів в сумі 110000 грн. він сплатив 17 липня 2014 року згідно довідки-рахунку №570551 на ім»я [PERSON] й того ж дня зареєстрував придбаний автомобіль на своє ім»я. 18 грудня 2014 року зазначений автомобіль був затриманий працівниками міліції та вилучений за підозрою у підробці номерів кузова. Оскільки він сплатив відповідачам кошти за автомобіль, який офіційно на територію України не ввозився, а відтак є знаряддям злочину та вилучений у нього, тому на підставі ст.1212 ЦК України просить стягнути з відповідачів безпідставно набуті грошові кошти за продаж автомобіля: з [PERSON] 173650 грн., з [PERSON] 110000 грн., а також на підставі ст.625 ЦК України 3% річних, які вираховуються від суми безпідставно отриманих коштів, з [PERSON] - за період з 03 червня 2014 року по 03 серпня 2015 року в сумі 6094 грн. 40 коп., з [PERSON] за період з 17 липня 2014 року по 03 серпня 2015 року в сумі 3462 грн. 70 коп. В судове засідання позивач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з»явився, надавши повноваження на представництво своїх інтересів [PERSON] Представник позивача [PERSON], в судове засідання подала письмове клопотання про розгляд справи у відсутності її та позивача, просить позов задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з»явились, причини неявки суду не повідомили. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2013 року [PERSON] видала на ім»я [PERSON] довіреність на право розпорядження (керування, продаж, обмін, здача в оренду, тощо) належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО803079 від 03 квітня 2013 року автомобілем AUDI А6, 1998 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. На підставі цієї довіреності [PERSON] 16 серпня 2013 року відчужив зазначений автомобіль [PERSON] На підставі довідки-рахунку №417751 від 16 серпня 2013 року [PERSON] зареєструвала своє право власності на автомобіль марки AUDI моделі A6 типу легковий (седан-В), номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], 1998 року випуску, зеленого кольору, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ080868 від 16 серпня 2013 року. При реєстрації автомобілю [NUMBER]. В подальшому в зв»язку із переобладнанням вищезазначеного автомобіля із заміною типу палива «бензин» на «дизельне паливо» та кольору автомобіля із «зеленого» на «чорний» 26 вересня 2013 року було проведено перереєстрацію автомобіля, про що на ім»я [PERSON] видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САТ284362 від 26 вересня 2013 року. 03 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю-продаж за 11200 доларів США автомобіля AUDI А6, державний номер [NUMBER], на виконання якої останній у той же день передав [PERSON] 7550 доларів США, а той, у свою чергу видав [PERSON] розписку про одержання грошових коштів. Решту коштів в сумі 110000 грн. [PERSON] сплатив [PERSON] при отриманні довідки-рахунку №570551 від 14 липня 2014 року. 17 липня 2014 року на підставі вищезазначеної довідки-рахунку Старокостянтинівським ВРЕВ було проведено перереєстрацію автомобіля AUDI А6, державний номер [NUMBER], з [PERSON] на [PERSON] 18 грудня 2014 року у м. Городок Хмельницької області працівниками міліції було затримано належний позивачу автомобіль AUDI А6, державний номер [NUMBER], за підозрою у підробці номерів кузова та поміщено на штрафмайданчик на той час Городоцького РВ УМВС України в Хмельницькій області. 19 грудня 2014 року кримінальне провадження за фактом підробки номера кузова транспортного засобу внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014240120000455. Згідно висновку експерта №69-кдтз від 03 січня 2015 року, здійсненого в межах вищезазначеного кримінального провадження, номер кузова автомобіля AUDI А6, державний номер [NUMBER], внесено кустарним (не заводським) способом. Первинними символами ідентифікаційного номера кузова являються позначення «WAUZZZ4BZ2N087146». Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. В силу ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У відповідності до ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цей вид зобов'язань породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі підстави відпали. Оскільки станом на 03 червня 2014 року [PERSON] не був власником спірного автомобіля й не мав права на його відчуження, тому грошові кошти в сумі 7550 доларів США, що на день подачі позову еквівалентно 173650 грн. він набув безпідставно за рахунок [PERSON] Крім того, [PERSON] відчужила [PERSON] спірний автомобіль, який є предметом злочину, тому набуті нею грошові кошти в сумі 110000 грн. є безпідставно набутими за рахунок позивача. Отже, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в сумі 173650 грн. та 110000 грн. відповідно. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідачів 3% річних, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність застосовується до правовідносин зобов'язального характеру, які виникають з приводу грошових зобов'язань. У силу положень статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання. Тобто порушенням грошового зобов'язання є невиконання боржником обов'язку сплатити грошові кошти. Вказана правова позиція передбачена постановою Верховного Суду України від 25.06.2014 року №6-25 цс14. Між сторонами виник спір з приводу купівлі-продажу автомобіля, з заявою про повернення коштів [PERSON] до відповідачів не звертався. Враховуючи викладене, правовідношення, яке виникло між сторонами, не є грошовим зобов'язанням, тому до спірних правовідносин не застосовуються положення частини другої статті 625 ЦК України, у зв'язку із чим виключається можливість вимагати від відповідачів сплати трьох процентів річних. Оскільки позовні вимоги задоволено частково на суму 173650 грн. та 110000 грн., тому згідно ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір наступним чином: з [PERSON] в розмірі 1736,50 грн., з [PERSON] 1100 грн.

Outcome: approved