Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, [PERSON], Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу, зміна черговості спадкування та визнання права власності на спадкове майно. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 31.01.2014 року помер чоловік з яким вона перебувала в цивільному шлюбі - [PERSON]. Так, згідно акту депутата Вишневої міської ради № 1/04-704 від 05 серпня 2014 року [PERSON] [PERSON] постійно проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки від 06 серпня 2014 року виданої КП Управління міським господарством Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області виданої в Києво-Святошинську нотаріальну контору, [PERSON], [INFO] дійсно проживає за адресою: [INFO] з травня місяця 2007 року по теперішній час без реєстрації. Також відповідно до довідки ЖЕД від 8 серпня 2014 року [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] з 28 березня 1989 року по день смерті 31 січня 2014 року. На день смерті [PERSON] був зареєстрований один. Згідно довідки Виконавчого комітету Вишневої міської ради від 10 вересня 2014 року № 1656 [PERSON] і [PERSON] проживали разом і вели спільне господарство з 2007 року по день його смерті 31 січня 2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з квартири № 70, що знаходиться за адресою: м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, вул. Київська, буд. № 1; Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0020), розташована за адресою: с. Яселка, Очаківський район, Миколаївська область, вул. Центральна буд. 6/1 та на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0021), що розташована за адресою: с. Яселка, Очаківський район, Миколаївська область, вул. Центральна, буд. 6/2. [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області для прийняття спадщини, але державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок та на Ѕ частину земельних ділянок, оскільки остання не надала документів, які підтверджують факт реєстрації шлюбу з померлим і рекомендували звернутися з позовом про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності до суду. Позивач вказала, що на день смерті [PERSON] вона проживала разом з ним та користувалася житлом, який належить йому на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та Ѕ частиною земельної ділянки загальною площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0020), розташованою за адресою: с. Яселка, Очаківський район, Миколаївська область, вул. Центральна буд. 6/1 та Ѕ частиною земельної ділянки загальною площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0021), що розташована за адресою: с. Яселка, Очаківський район, Миколаївська область, вул. Центральна, буд. 6/2, у звязку з чим має право на спадкування частини вищезазначеного нерухомого майна. Також як вбачається із позовної заяви, [PERSON] зловживав алкогольними напоями та неодноразово знаходився на лікуванні від алкоголізму в різних медичних закладах, у звязку з чим потребував сторонньої допомоги, лікування від даного захворювання і саме вона надавала спадкодавцю таку допомогу: доглядала за ним, готувала їжу, сплачувала комунальні послуги. У звязку з чим та на підставі ч. 2 ст. 1259 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), остання просила змінити її четверту чергу в спадкуванні після померлого 31.01.2014 року [PERSON] на третю та спадкувати майно останнього разом з третьою чергою спадкоємців, а саме: з [PERSON] та [PERSON]. В загальному, [PERSON] просила суд визнати факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] без реєстраціїї шлюбу між собою з травня 2007 року по 31 січня 2014 року; змінити [PERSON], черговість одержання права на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер 31.01.2014 року, перевівши [PERSON] із четвертої черги спадкоємців за законом до числа спадкоємців третьої черги за законом; визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0020), яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка вул. Центральна, 6/1, право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0021), яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка, вул. Центральна, 6/2. 05 квітня 2016 року представник [PERSON] подав через канцелярію суду письмові заперечення проти позову за вх. № 9542, відповідно до яких зазначив, що [PERSON] не проживала разом із спадкодавцем, а лише навідувала останнього з 11 лютого 2009 року, після смерті матері спадкодавця [PERSON]. Фактично Позивач, на думку представника Відповідача, ніколи постійно не проживала у квартирі спадкодавця, не вела з ним спільного господарства, останній не мав намірів створювати з нею сімю. Аргументуючи заперечення проти позову, представником зазначено, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті не досяг похилого віку, не був калікою та не хворів тяжкою хворобою, а отже і не перебував у безпорадному стані, у звязку з чим відсутні підстави для зміни черговості одержання права на спадщину. Більш того, спадкодавець до дня своєї смерті працював ковалем на молотах і пресах у приватному акціонерному товаристві «Вишнівський ливарно-ковальський завод», що є роботою з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, і передбачає відсутність у працівника безпорадного стану. При чому, при прийнятті на вищезазначену роботу у 2013 році, спадкодавець проходив комісійне медичне обстеження лікарями: терапевтом, невропатологом, окулістом, дерматологом, ЛОРом, згідно якого, з урахуванням лабораторних, функціональних та інших досліджень, був визнаний придатним для роботи у несприятливих умовах праці. Крім того, [PERSON] не страждав алкоголізмом, оскільки з приводу відповідного лікування звертався лише один раз до Київського обласного наркологічного диспансеру в 2003 році, де пройшов курс стаціонарного лікування з 28.02.2003 року по 18.03.2003 року, де йому проведено кодування по методу [PERSON] на два роки. Представник Відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. 14 березня 2016 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, [PERSON], треті особи: [PERSON], Києво-Святошинське районне управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 16 листопада 2014 року померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 323105 від 16.11.2014 року. При житті [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно, яке належатиме їй на день смерті і на яке за законом матиме право вона заповідала своїй доньці - [PERSON]. В межах шестимісячного строку Позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON]. Відповідно до постанов вищезазначеного приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 88/02-31, вих. № 89/02-31 та вих. № 91/02-31 від 19.02.2016 року Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва право право на спадщину за заповітом на наступне майно: частку квартири № 70 в буд. № 1, розташованому по вул. Київській в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області; частку земельної ділянки площею 0,0700 га з кадастровим номером 4825180703:02:021:0020, розташованої за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка вул. Центральна, 6/1; частку земельної ділянки площею 0,0700 га з кадастровим номером 4825180703:02:021:0021, розташованої за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка вул. Центральна, 6/2 у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність спадкодавцеві майна, яке підлягає реєстрації. Позивач звернула увагу суду, що її матір прийняла у спадок вищезазначене нерухоме майно після смерті свого племінника [PERSON], який помер 31січня 2014 року, проте за життя не встигла закінчити юридичне оформлення належної їй спадщини. Крім матері Позивача із заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори звертались ще і його двоюрідний брат [PERSON] та [PERSON], яким було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Як зазначила [PERSON], оскільки її матір та [PERSON] були єдиними спадкоємцями [PERSON], то кожному з них належить по 1/2 частині всього його майна. Проте, на день звернення до суду, умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у Позивача немає, оскільки її матір при житті не завершила юридичне оформлення своїх прав, а правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності померлої на спадкове майно відсутній. Проаналізувавши відповідні правові норми, [PERSON] просила суд визнати за нею: право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири № 70, загальною площею 51,0 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 1; право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:02:0020), яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка, вул. Центральна, 6/1 та право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:02:0021), яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка, вул. Центральна, 6/2. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.04.2016 року було обєднано в одне провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, [PERSON], треті особи: [PERSON], Києво-Святошинське районне управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування з цивільної справою за позовом [PERSON] до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, [PERSON], Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування. 09 березня 2016 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, треті особи: [PERSON], Києво-Святошинське районне управління юстиції, Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції, Управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування та виселення особи, яка самовільно зайняла спадкове житло. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є спадкоємцем третьої черги за правом представлення після померлого 31 січня 2014 року двоюрідного брата [PERSON], оскільки його покійна матір [PERSON] була рідною сестрою батька спадкодавця [PERSON], тобто рідною тіткою спадкодавця. Ще одним спадкоємцем третьої черги за правом представлення є [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. До спадкової маси спадкодавця входять: квартира № 70 в буд. № 1, розташованому по вул. Київській в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0700 га з кадастровим номером 4825180703:02:021:0020, розташованої за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка вул. Центральна, 6/1; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0700 га з кадастровим номером 4825180703:02:021:0021, розташованої за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка вул. Центральна, 6/2 19.02.2014 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою на підставі заяви № 210 про прийняття спадщини, яка надійшла від [PERSON] була заведена спадкова справа № 83/2014 щодо майна померлого 31 січня 2014 року [PERSON]. Дана обставина пояснюється тим, що [PERSON], проживаючи в тому ж будинку, що і спадкодавець [PERSON], незадовго до його смерті почала тісно з ним спілкуватись, внаслідок чого після смерті спадкодавця, на думку представника Позивача, самоправно зайняла вказану квартиру, самовільно присвоївши правовстановлюючі документи на неї, та на дві земельні ділянки в Миколаївській області, інші документи, позбавляючи Позивача можливості реалізації своїх прав на прийняття спадщини, володіння та користування спадковим майном. Добровільно передати спадкоємцям спірну квартиру, майно, що в ній знаходиться, правовстановлюючі документи на нерухоме майно спадкодавця та інші документи Відповідач не бажає. У визначений законодавством термін, крім [PERSON] до державної нотаріальної контори Києво-Святошинського району Київської області із заяви про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (спадкоємець за законом третьої черги за правом представлення після померлого [PERSON]) та ще жива на той час [PERSON] рідна тітка спадкодавця, мати [PERSON]. 16 листопада 2014 року [PERSON] померла, все належне їй мано прийняла її рідна донька [PERSON]. Всім вищезазначеним особам було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій Позивачу та матері [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується відповідними постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а [PERSON] через відсутність родинних стосунків зі спадкодавцем. 29 грудня 2015 року Позивач звернувся з письмовою заявою до Вишнівського міського відділу міліції Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням: вилучити у [PERSON] всі правовстановлюючі документи на спадкову квартиру № [ADDRESS] та правовстановлюючі документи на дві земельні ділянки в Миколаївській області Очаківському районі в с. Яселка по вул. Центральна, 6, якими вона незаконно заволоділа для передачі до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори; виселити [PERSON] з квартири № [ADDRESS], якою вона незаконно користується тривалий час; відкрити кримінальне провадження відносно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України. За результатами вказаного звернення було отримано відповідь з рекомендаціями звернутися з даного приводу до суду. Позивач просив суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину двокімнатної квартири № [ADDRESS], загальною площею 51,0 кв.м.; 1/4 частину земельної ділянки площею 0,07 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0020) яка знаходиться по вул. Центральна, 6/1 в с. Яселка Очаківського району Миколаївської області; 1/4 частину земельної ділянки площею 0,07 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0021) яка знаходиться по вул. Центральна, 6/2 в с. Яселка Очаківського району Миколаївської області; зобовязати Реєстраційну службу Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області зареєструвати право власності [PERSON] на 1/2 частину двокімнатної квартири № [ADDRESS], загальною площею 51,0 кв.м.; зобовязати Управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області зареєструвати право власності [PERSON] на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,07 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0020) яка знаходиться по вул. Центральна, 6/1 в с. Яселка Очаківського району Миколаївської області та на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,07 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0021) яка знаходиться по вул. Центральна, 6/2 в с. Яселка Очаківського району Миколаївської області; виселити [PERSON] з двокімнатної квартири № [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення; понесені судові витрати по даній справі покласти на [PERSON]. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.06.2016 року було обєднано в одне провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, треті особи: [PERSON], Києво-Святошинське районне управління юстиції, Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції, Управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування та виселення - з цивільної справою за позовом [PERSON] до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, [PERSON], Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування та за позовом [PERSON] до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, [PERSON], треті особи: [PERSON], Києво-Святошинське районне управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування. 22 червня 2016 року розгляд вищезазначеної обєднаної цивільної справи був відкладений для належного виклику учасників процесу, які не зявились в судове засідання на 07 вересня 2016 року. 07 вересня 2016 року розгляд цивільної справи був відкладений на 19 жовтня 2016 року для надання часу представнику Відповідача на ознайомлення з матеріалами справи. 19 жовтня 2016 року розгляд справи було відкладено на 16 листопада 2016 року. 16 листопада 2016 року у судовий розгляд було оголошено перерву для виклику свідків та витребування спадкових справ та цивільної справи для огляду до 27 січня 2017 року. 27 січня 2017 року судом було оголошено перерву в розгляді цивільної справи до 03 березня 207 року для виклику свідків. 03 березня 2017 року судом оголошено перерву в розгляді справи у звязку із неявкою представника Позивача до 04 квітня 2017 року. 04 квітня 2017 року на підставі відповідного клопотання представника було оголошено перерву в розгляді цивільної справи до 08 червня 2017 року. 08 червня 2017 року судом оголошено перерву у розгляді справи у звязку із необхідністю викликати свідків та неявкою представника Позивача до 19 вересня 2017 року. В подальшому в справі оголошувалась перерва для мирного врегулювання спору до 24 жовтня 2017 року, далі для підготовки сторін до судових дебатів. В судові дебати представник [PERSON] не зявився, надаючи пояснення по суті спору просив суд задовольнити заявлений нею позов, не заперечував проти часткового задоволення позовів про визнання права власності в порядку спадкування [PERSON] та [PERSON]. Представник [PERSON] просив задовольнити позов останнього, не заперечував проти задоволення позову [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Представник [PERSON] просив суд задовольнити позовні вимоги останньої, не заперечував проти задоволення позову [PERSON], просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу, зміни черговості спадкування та визнання права власності на спадкове майно. Тимчасово виконуючий обовязки старости Куцурубської сільської ради обєднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області (до складу якої ввійшла і Іванівська сільська рада) направив листом до суду заяви від 04.04.2016 року за вх. № 9281 та за вх. 9280 з проханням слухати цивільну справу без представника сільської ради. Голова Куцурубської сільської ради обєднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області направив до суду лист, зареєстрований в канцелярії суду за вх. № 32543 від 15.11.2016 року, з проханням розглянути позовну заяву [PERSON] без представника сільської ради. Представник Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області подав до канцелярії суду заяви від 12.04.2016 року за вх. № 10297 та від 19.04.2016 року з проханням розглядати справу без їх участі за наявними матеріалами та відповідно до вимог чинного законодавства України. Начальник Управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області направив до суду листа, зареєстрованого в канцелярії суду за вх. № 9286 від 04.04.2016 року, з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] без участі представника управління та прийняти рішення згідно законодавства. Крім того, начальником Управління зазначено, що відповідно до Положення Управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області, затвердженого наказом Держгеокадастру України від 03.03.2015 року № 14 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру у Миколаївській області» до повноважень управління не входить питання реєстрації прав власності на нерухоме майно (в даному випадку земельної ділянки). Інші учасники процесу в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши думку учасників процесу, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення всіх заявлених позовних вимог з огляду на наступне. Статтею 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, 31 січня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ОК № 292635, виданого начальником органу державної реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Звертаючись із позовною заявою [PERSON] стверджувала, що з травня 2007 року вона проживала однією сімєю із [PERSON] як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу до часу його смерті та просила суд встановити даний факт. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних звязків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сімї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto звязки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім'ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв'язок існує поза шлюбом. У віснику Верховного Суду України № 8 (144) за 2012 рік викладені правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, де зазначено, що факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу слід доводити документами та доказами того, що між заявником та іншої особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Згідно акту депутата Вишневої міської ради [PERSON] від 05 серпня 2014 року за № 1/04-704, [PERSON] постійно проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки виданої КП Управління міським господарством Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 06 серпня 2014 року, [PERSON], [INFO] дійсно проживає за адресою: [INFO] з травня місяця 2007 року по теперішній час без реєстрації. Як вбачається із копії довідки ЖЕК від 8 серпня 2014 року [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] з 28 березня 1989 року по день смерті 31 січня 2014 року. На день смерті [PERSON] був зареєстрований один. Згідно довідки виконавчого комітету Вишневої міської ради від 10 вересня 2014 року за № 1656 [PERSON] і [PERSON] проживали разом і вели спільне господарство з 2007 року по день його смерті 31 січня 2014 року. Будучи допитана в порядку ст. 230 ЦПК України свідок [PERSON], [INFO], приведена до присяги та повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, відмову від давання показання, як є рідною сестрою [PERSON] зазначила, що з 16-17 років її сестра почала зустрічатися з [PERSON]. З 2006-2007 року останні почили спільно проживати у квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS], спочатку проживали разом із його матірю, а після її смерті - вдвох в зазначеній квартирі. [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, робили косметичні ремонти в спірній квартирі. Допитаний в порядку ст. 230 ЦПК України свідок [PERSON], [INFO], приведений до присяги та повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, відмову від давання показання, зазначив, що він познайомився із [PERSON] та [PERSON] оскільки вони були сусідами по садибним ділянкам. Свідку відомо, що останні проживали разом близько восьми-девяти років у м. Вишневе, по вул. Київська, 1, вели спільне господарство, робили ремонт у квартирі, де проживали, вільний час проводили разом, в тому числі часто виїжджали на садибну ділянку на вихідні у весняно-літній період. Крім того, як вбачається із копій рахунків-повідомлень: за надання послуги теплоенерго за січень 2012 року, лютий 2012 року, березень 2012 року, квітень 2012 року, травень 2012 року, липень 2012 року, вересень 2012 року, листопад 2012 року, грудень 2012 року, лютий 2013 року, квітень 2013 року, серпень 2013 року, грудень 2013 року; за надання послуги з утримання будинку за січень 2012 року, травень 2012 року, лютий 2012 року, липень 2012 року, вересень 2012 року, грудень 2012 року, лютий 2013 року, квітень 2013 року, серпень 2013 року, жовтень 2013 року, грудень 2013 року; за надання послуги водоканалу за грудень 2011 року, лютий 2012 року, березень 2012 року, квітень 2012 року, травень 2012 року, липень 2012 року, вересень 2012 року, листопад 2012 року, грудень 2012 року, лютий 2013 року, квітень 2013 року, серпень 2013 року, жовтень 2013 року; за надання комунальних послуг за липень 2011 року, жовтень 2011 року, на квартиру за адресою: м. Вишневе, вул. Київська, буд. 1, кв. 70, останні оформлялись на саме на імя [PERSON], що підтверджує її факт спільного проживання з [PERSON] за вищезазначеною адресою. Інші, надані представником [PERSON], копії квитанції суд не приймає до уваги враховуючи нечіткість таких копій; неможливість установити за який термін та за надання яких послуг надходили такі повідомлення; оформлення деяких повідомлень на імя матері [PERSON] - [PERSON]; надання деяких рахунків-повідомлень за 2015 рік, тобто за період який не є предметом доказування в даній справі. Крім того, в матеріалах справи міститься замовлення на установку металопластикових конструкції, зокрема виніс та обшивка балкону, встановлення склопакетів і т.д., в квартирі № [ADDRESS] від 16.10.2013 року оформлене на імя [PERSON], що може слугувати підтвердженням проживання останньої за адресою, де проживав [PERSON]. Таким чином, як вбачається із письмових доказів, показань свідків, [PERSON] дійсно в період часу з травня 2007 року до смерті [PERSON] (31 січня 2014 року) проживала з останнім спільно однією сім'єю, вела спільне господарства, мала спільний бюджет, при цьому останні не перебували у зареєстрованих шлюбах з іншими особами. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на його майно, зокрема, на квартиру № 70, розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 1; на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0020), що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка, вул. Центральна, буд. 6/1 та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0021), що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка, вул. Центральна, буд. 6/2. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на житло від 31 жовтня 2008 року виконком Вишневої міської ради посвідчив, що квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та його матері - [PERSON]. 11 лютого 2009 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК за № 144493. 04 березня 2009 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його матері [PERSON]. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Перелік документів та інших доказів, які дозволяють визначити постійність проживання, містяться у п. 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Згідно з цією нормою доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: відмітка у паспорті спадкоємця про реєстрацію його місця проживання разом із спадкодавцем; довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Як вбачається із копії довідки комунального підприємства «Управління міським господарством» від 02.03.2009 року за № 381 [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] з 28.03.1989 року по день смерті 11.02.2009 року; на день смерті останньої разом з нею був зареєстрований її син [PERSON]. За даними довідки виконавчого комітету Вишневої міської ради № 1560 від 22 лютого 2017 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], з 28.03.1989 року по 24.02.2009 року, померла 11.02.2009 року, а [PERSON] був зареєстрований за даною адресою з 23.03.1989 року по 12.08.2014 року, помер 31.01.2014 року. Враховуючи, що [PERSON] постійно проживав разом із матірю на час відкриття спадщини і є таким що прийняв спадщину після [PERSON], то після його смерті до спадкової маси увійшла квартира за № 70, розташована за адресою: м. Вишневе, вул. Київська, буд. 1 у повному обсязі. Як вбачається із копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 грудня 2008 року, [PERSON] продав [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному земельну ділянку, площею 0,0700 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка, вул. Центральна, 6/2, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер 4825180702:02:019:0003. Відповіддю Відділу Головного управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області на запит адвоката [PERSON] від 04.05.2018 року за № 177/103-18 зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.12.2008 року, зареєстрованого за № 4832 була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянам України [PERSON] 1/2 частка та [PERSON] 1/2 частка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах території с. Яселка вул. Центральна 6/2 Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. При погодженні вищезазначеної технічної документації (громадянам України [PERSON] 1/2 частка та [PERSON]) був змінений кадастровий номер 4825180702:02:019:0003 на кадастровий номер 4825180703:02:021:0021 (замінений) шляхом внесення запису в книзі присвоєння кадастрових номерів на підставі Перехідної Реєстраційної системи згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», яка діяла з 01.01.2010 року по 01.01.2013 року. На підставі даної документації виготовлений та виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,07 га за адресою вул. Центральна 6/2 с. Яселка Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області серії ЯК № 920617, виданий 03.09.2012 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за номером 482510001001637 за кадастровим номером 4825180703:02:021:0021. За даними Національної кадастрової системи, власниками вищезазначеної земельної ділянки є [PERSON] 1/2 частка та [PERSON] 1/2 частка за адресою: вул. Центральна, 6/2, село Яселка Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області дійсний кадастровий номер 4825180703:02:021:0021, загальною площею 0,0700 га. Крім того, як вбачається із копії договору дарування земельної ділянки від 29 грудня 2008 року, [PERSON] подарував [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному земельну ділянку, площею 0,0700 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка, вул. Центральна, 6/1, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер 4825180702:02:019:0002. Як вбачається, із відповіді Відділу Головного управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області на запит адвоката [PERSON] від 04.05.2018 року за № 177/103-18, на підставі вищезазначеного договору дарування земельної ділянки від 29.12.2008 року, зареєстрованого за № 4827 була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянам України [PERSON] 1/2 частка та [PERSON] 1/2 частка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах території с. Яселка вул. Центральна 6/1 Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. При погодженні вищезазначеної технічної документації (громадянам України [PERSON] 1/2 частка та [PERSON]) був змінений кадастровий номер 4825180702:02:019:0002 на кадастровий номер 4825180703:02:021:0020 (замінений) шляхом внесення запису в книзі присвоєння кадастрових номерів на підставі Перехідної Реєстраційної системи згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», яка діяла з 01.01.2010 року по 01.01.2013 року. На підставі даної документації виготовлений та виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,07 га за адресою вул. Центральна 6/1 с. Яселка Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області серії ЯК № 920618, виданий 03.09.2012 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за номером 482510001001636 за кадастровим номером 4825180703:02:021:0020. За даними Національної кадастрової системи, власниками вищезазначеної земельної ділянки є [PERSON] 1/2 частка та [PERSON] 1/2 частка за адресою: вул. Центральна, 6/1, село Яселка Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області дійсний кадастровий номер 4825180703:02:021:0020, загальною площею 0,0700 га. Тобто, судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] був співвласником (1/2 частина) земельної ділянки площею 0,07 га, кадастровий номер 4825180703:02:021:0021, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, вул. Центральна, 6/2 та співвласником (1/2 частина) земельної ділянки площею 0,07 га, кадастровий номер 4825180703:02:021:0020, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, вул. Центральна, 6/1. 19 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори за № 2345/02-31 від 15.08.2014 року було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у звязку із не наданням останньою документів, які підтверджують факт реєстрації шлюбу з померлим 31 січня 2014 року [PERSON]. 28 травня 2014 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася його тітка [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори за № 2956/02-31 від 24.10.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із ненаданням документів, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно. 16 листопада 2014 року [PERSON] померла, спадкоємицею стала її дочка - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Звернувшись до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області із заявою щодо успадкування після [PERSON] частки земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0020), що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка, вул. Центральна, буд. 6/1; частки земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0021), що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка, вул. Центральна, буд. 6/2 та частки квартири № 70, розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 1 [PERSON] отримала постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.02.2016 року за вих. № 91/02-31, від 19.02.2016 року за вих. № 88/02-31, від 19.02.2016 року за вих. № 89/02-31 відповідно у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначене нерухоме майно та не оформлення [PERSON] своїх спадкових прав при прийнятті спадщини. 06 червня 2014 року до державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся двоюрідний брат спадкодавця [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори за № 134/02-31 від 30.01.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із ненаданням документів, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно та не підтвердженням родинних стосунків з померлим 31 січня 2014 року [PERSON]. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 10 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 21 лютого 2015 року було встановлено факт родинних відносин, визнавши, що [PERSON], яким помер 31.01.2014 року, є двоюрідним братом [PERSON]. Мотивуючи вищезазначене рішення судом зазначено, що мати [PERSON] [PERSON] [PERSON] являлася рідною тіткою померлого спадкодавця, але померла 11.03.2005 року. За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 4 ст. 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Враховуючи, що після смерті [PERSON] відсутні спадкоємці першої та другої черги, спадкоємцями останнього є тітки померлого - [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи смерть останніх спадкоємцями третьої черги після [PERSON] є діти його тіток - [PERSON] на підставі спадкової трансмісії після [PERSON] та [PERSON] за правом представлення після [PERSON]. Зважаючи на встановлення в даному рішенні факту проживання [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] з травня 2007 року (понад пять років) остання на підставі ст. 1264 ЦК України має право на спадкування за законом у четверту чергу. Відповідно до ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. З огляду на позицію, висвітлену у п. 5.2 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. За змістом абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Допитані в якості свідків вищезазначені [PERSON] та [PERSON], які протягом тривалого часу спілкувались із [PERSON] та [PERSON] стверджували, що останній хворів на алкоголізм, потребував лікування, яке [PERSON] забезпечувала йому на умовах анонімності, страждав депресіями, мав необхідність у психологічній підтримці. Усіма домашніми справами, утриманням та доглядом за спадкодавцем займалася виключно [PERSON] особисто без підтримки родичів [PERSON], враховуючи, що внаслідок зловживання спиртними напоями останній потребував постійного стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до копії довідки Київського обласного наркологічного диспансера від 18.03.2003 року [PERSON] пройшов курс стаціонарного анонімного лікування з 28.02.2003 року по 18.03.2003 року. Як вбачається із копії довідки Київського обласного наркологічного диспансера, підписаної заслуженим лікарем України спадкодавцю було проведено лікування за методом [PERSON] і останньому категорично було заборонено вживання спиртних напоїв, харчових продуктів та ліків, які містять алкоголь, так як можуть бути тяжкі ускладнення (параліч, інфаркт, сліпота, можливий також смертельний кінець). Відповідно до відповіді комунального закладу «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» на адвокатський запит за № 1852 від 23.10.2015 року [PERSON], [INFO], перебував на анонімному стаціонарному лікуванні у Київському обласному наркологічному диспансері у період з 28 лютого 2003 року по 18 березня 2003 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлад внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни алкоголю неускладнений.» За таких підстав, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] маючи наявні захворювання та систематично зловживаючи спиртними напоями, не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, тобто перебував у безпорадному стані. Суд не приймає до уваги твердження представників [PERSON] та [PERSON], що спадкодавець не перебував у безпорадному стані, які ґрунтуються лише на документації із місця роботи останнього Вишнівського ливарно-ковальського заводу, враховуючи, що така документаціє не є беззаперечним доказом відсутності вищезазначеного стану, при тому, що дані твердження спростовуються іншими дослідженим в судовому засіданні доказами, зокрема і показанням свідків, попереджених про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань відповідно до вимог законодавства. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на спадкування разом зі спадкоємцями третьої черги, після померлого [PERSON] оскільки вона протягом тривалого часу ним опікувалась та матеріально забезпечувала його, оскільки останній перебував у безпорадному стані. Таким чином, суд вважає, що оскільки у відповідності до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, слід визнати за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON] право власності по 1/3 частині квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; по 1/6 частині земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0020), яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка вул. Центральна, 6/1 та по 1/6 частині земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер 4825180703:02:021:0021), яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Яселка вул. Центральна, 6/2 за кожним. Суд частково задовольняє вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на 1/3 частину вищезазначених земельних ділянок, враховуючи що на момент смерті [PERSON] був власником лише 1/2 частини вищезазначених ділянок, у звязку з чим кожен спадкоємець має права на успадкування 1/6 частини спірних земельних ділянок (1/2:3=1/6). Позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області зареєструвати за ним право власності на частину успадкованої квартири житловий задоволенню не підлягають, оскільки задоволена вимога про визнання за Позивачем права власності на 1/3 частину квартири, враховуючи норми ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для реєстрації права власності на спадкове майно. Тобто, зазначена позовна вимога є передчасною; права Позивача в цій частині порушені не були; наявність судового рішення, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно є підставою для здійснення відповідних реєстраційних дій. Крім того, суд зазначає про неможливість задоволення вимоги щодо зобовязання Управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області зареєструвати право власності на частину успадкованих земельних ділянок, враховуючи, що відповідно до Положення Управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області, затвердженого наказом Держгеокадастру України від 03.03.2015 року № 14 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру у Миколаївській області» до повноважень управління не входить питання реєстрації права прав власності на земельні ділянки, а така реєстрація здійснюється в порядку Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суд не вбачає підстав для виселення [PERSON] з квартири № [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення, враховуючи, що в порушення ч. 1 ст. 81 ЦПК України [PERSON] не надано доказів, що остання самовільно заселилась і спірну квартиру та/або проживала у ній на час розгляду справи. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог [PERSON], суд на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує на його користь з [PERSON] судові витрати у розмірі 1 733 грн. 33 коп. На підставі ст. ст. 15, 16, 1259, 1266, 1276, Цивільного кодексу України, ст. 3 Сімейного кодексу України, п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» та

Outcome: partial