Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

у серпні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третьої особи Третьої львівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначав про те, що 15 жовтня 2016 року померла його мати [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 25.03.1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Його батько [PERSON] помер 08 листопада 2015 року. Спадкоємцями за законом після смерті батьків є він, [PERSON], та його брат [PERSON] Після смерті батька ним та відповідачем було прийнято спадщину, але по даний час вони не отримали свідоцтво про право на спадщину. Після смерті матері ним було пропущено строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку прийняття спадщини є те, що з жовтня 2016 року він перебував на стаціонарному лікуванні. 14 листопада 2016 року він переніс операцію. Крім того, його робота повязана з відрядженнями, він працює водієм та змушений часто їздити за кордон. Вважає, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому вирішив звернутись в суд. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов заперечив. Представник Третьої львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак скерував на адресу суду лист, з якого вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Положеннями ч.1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ №445486, яке видано 15 жовтня 2016 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, [PERSON] померла 15 жовтня 2016 року. Згідно з копії свідоцтва про народження №866842 від 03.12.1957 року [PERSON] народився 20 жовтня 1957 року, його батьками є [PERSON] Юрієвич та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 25.03.1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Суд вважає, що зазначені позивачем [PERSON] причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 15 жовтня 2016 року, слід визнати поважними, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved