Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. Рішення суду допустити до негайного виконання. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, тому на даний час у провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. З 25 січня цього року вони разом не проживають. Діти повністю перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровою особою та офіційно працює. Відповідач позов визнав, не заперечує що є батьком двох синів, які на даний час живуть з матір»ю та щодо обов»язку їх утримувати. Однак останнім часом дружина не дозволяє йому спілкуватися з дітьми, він сплатив борг дружини в розмірі 5000 гривень та має відповідні кредитні зобов»язання, а тому не мав можливості надавати кошти на утримання дітей. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 5). Від шлюбу подружжя мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 6, 7). Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки від 19 лютого 2016 року (а. с. 8). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Оскільки відповідач має постійну роботу та отримує стабільний заробіток, то аліменти слід стягнути у частці від його доходу, проти чого не заперечує відповідач. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору та понесла документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 150 гривень, тому судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved