Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У серпні 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Григорівської сільської ради Запорізького р-ну Запорізької області, третя особа голова Григорівської сільської ради Проценко Є.Ф., про визнання незаконним та скасування Розпорядження голови Григорівської сільської ради Запорізького р-ну Проценко Є.Ф. від 18.07.2013 р. №15 про звільнення її з посади завідуючої Веселянської сільської бібліотеки Запорізького району Запорізької області, поновлення її на цій посаді з 19 липня 2013 р., стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 19 липня 2013 р. по день постановлення рішення суду та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Пізніше Позивачка збільшила свої позовні вимоги, просила також стягнути заборгованість по заробітній платі на момент звільнення в розмірі 4956,06 грн., уточнила розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу 22107,11 грн., також просила стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 2600 грн. та допустити негайне виконання судового рішення. В своєму позові зазначила наступне. Вона працювала на посаді завідуючої Веселянської сільської бібліотеки Запорізького району Запорізької області з 02 січня 1995 р., трудові обов'язки виконувала сумлінно, за що відділом культури і туризму Запорізької районної держадміністрації, Головою Запорізької районної ради, Головою Запорізької райдержадміністрації неодноразово нагороджувалась грамотами за самовіддану працю, високий професіоналізм, особистий внесок у розвиток культури рідного краю. У грудні 2012 р. була проведена атестація. Головою Григорівської сільської ради Проценко Є.Ф. їй була надана позитивна характеристика, відповідно до Протоколу засідання атестаційної комісії від 04.12.2012 р. №21вона відповідає займаній посаді, за це проголосували всі члени комісії. Ніяких нарікань на її роботу не виникало. Однак, упереджене ставлення до неї голови Григорівської сільської ради Проценка Є.Ф., з березня 2013 р. перешкоджало її роботі, безпідставно вилучались читацькі формуляри, звіти про роботу, книги обліку книжкового фонду, акти про списання книжкового фонду, інша документація. 15 квітня 2013 р. Розпорядженням голови Григорівської сільської ради Запорізького р-ну Проценко Є.Ф. №8 вона була незаконно звільнена з посади завідуючої Веселянської сільської бібліотеки за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України перший раз. Пізніше Розпорядженням голови Григорівської сільської ради Проценко Є.Ф. від 01 червня 2013 р. №10 вона була поновлена на цій посаді у зв'язку з незаконним звільненням з виплатою їй середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, тобто голова Григорівської сільської ради Проценко Є.Ф. сам визнав та підтвердив незаконність своїх дій. 18 липня 2013 р. вона вдруге була незаконно звільнена з посади завідуючої Веселянської сільської бібліотеки за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України Розпорядженням №15 у зв'язку з втратою довір'я . Це звільнення від 18 липня 2013 р. вважає незаконним. Обов'язки, покладені на неї договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність виконувала сумлінно, ніяких доказів пошкодження, псування, недостачі книжкового фонду Відповідач не має, ніякої шкоди за її винних дій не заподіяно. Крім того, звільнення відбулося без додержання вимог ч.1 ст. 43 КЗпП України. Своїм рішенням від 02.07.2013 р. профспілковий комітет працівників культури Запорізького району у складі 12 чоловік одноголосно прийняв рішення про відмову в наданні згоди на звільнення її з посади з ініціативи власника за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України, про що було повідомлено Відповідача у той же день. Вона також є депутатом Григорівської сільської ради. В порушення вимог ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» Відповідач письмово не повідомив не менш ніж за 15 днів відповідну місцеву раду та її про таке звільнення. Вона хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ ступеню. У зв'язку з порушенням її трудових прав, вже другим незаконним звільненням, вона залишилась без засобів до існування, їй була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у зміні звичайного способу життя та перенесенні душевних страждань, погіршенні стану здоров'я, лікування у кардіолога, невролога, терапевта, додала відповідні медичні довідки, грошових коштів за період вимушеного прогулу з 15 квітня 2013 р. про день поновлення на роботі перший раз не отримала. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовну заяву та додатковий розрахунок № 3 позовних вимог. Представник відповідача Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та третя особа голова Григорівської сільської ради Запорізького району Проценко Є.Ф. проти позову заперечував, стверджуючи, що відділом культури і туризму Запорізької райдержадміністрації проводились перевірки роботи Веселянської сільської бібліотеки, якими встановлені недоліки в роботі бібліотеки, списання застарілої та зношеної літератури, яке проводилось комісією за Актами №1 та №2 від 27.09.2011 р. на суму 241,10 грн. та 21,22 грн. проведене також з порушеннями, підпис голови Григорівської сільської ради та печатка на цих актах підроблені. Вважає, що відмова профспілкового комітету працівників культури Запорізького району в наданні згоди на звільнення Позивачки з посади з ініціативи власника є неправильною, не має юридичної сили, а по суті є «мовчазною згодою» на звільненя. За клопотанням сторін суд витребував додаткові докази у Відділу культури і туризму Запорізької райдержадміністрації, Запорізькому РВ ГУМВС України в Запорізькій області. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, надані докази, оригінали документів, пояснення свідків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Згідно ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 1351КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність можуть бути укладені підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Посада завідуючої бібліотеки не входить до Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, затвердженого Постановою Держкомпраці СРСР від 28.12.1977р. № 447/24. Відповідно до Типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.01.2004 р., укладеного Відповідачем з Позивачкою, вона виконує роботу, пов'язану зі збереженням матеріальних цінностей, і приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цих матеріальних цінностей. Згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. № 9 визначено, що звільнення з підстав втрати довір'я, згідно з п. 2 ст. 41 КЗпП, є обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власникові або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Відповідач не надав суду ніяких належних доказів, які б свідчили по винні дії Позивачки, що призвели до втрати, псування або іншим чином пошкодження книжкового фонду і які можуть бути підставою для її звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Списання застарілої та зношеної літератури проводилось комісійно згідно Акту №1 від 27.09.2011 р. на суму 241 грн.10коп. та Акту№2 від 27.09.2011 р. на суму 21 грн.22 коп., література та ціни, вказані в цих актах, були перевірені головою комісії, представником відділу культури та туризму Запорізької районної держадміністрації, та погоджені начальником відділу культури та туризму Запорізької районної держадміністрації, жодних зауважень до цих актів не було надано. Відповідну перевірку з приводу цих Актів за заявою Проценко Є.Ф. здійснював слідчий Запорізькому РВ ГУМВС України в Запорізькій області та за результатами перевірки була винесена Постанова від 17 жовтня 2013 р. про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Відповідно до п.2.6 Посадової інструкції завідуючої сільської, селищної бібліотеки, затвердженої начальником відділу культури та туризму Запорізької районної держадміністрації 08 січня 2008 р., Позивачка приймає участь у списанні застарілої, зношеної літератури, як член комісії, і не відповідає за діяльність всієї комісії по списанню. Внесення відповідної інформації про списання літератури до документів бухгалтерського обліку не входить до посадових обов'язків Позивачки. Той факт, що списання за вищенаведеними актами відповідало вимогам закону, підтверджується також Довідкою№340 від 05.12.2013 р. КЗ «Запорізька обласна універсальна наукова бібліотека імені О.М.Горького». В обґрунтування своїх заперечень Відповідач надав до суду копію Довідки про позапланову перевірку роботи Веселянської сільської бібліотеки від 27.03.2013 р. №022/2105-06 КЗ «Районний центр культури і дозвілля» Запорізької районної ради. Недоліки в роботі Веселянської сільської бібліотеки, вказані в цій Довідці, стосуються виконавської дисципліни, що безпосередньо вказано у висновку, а не порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями, їх втрати або пошкодження, заподіяння шкоди. Вказані в цій Довідці недоліки в подальшому були усунені, виконавська дисципліна поліпшилась, що підтверджується наступною Довідкою КЗ «Районний центр культури і дозвілля» Запорізької районної ради від 05.04.2013 р. №026/2105-06. Крім того, Відповідач не надав ніяких доказів, що підтверджують повноваження Комунального закладу «Районний центр культури і дозвілля» Запорізької районної ради перевіряти роботу Веселянської сільської бібліотеки, отже суд не має підстав покладати його висновки в основу свого рішення. Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно Положення Комунального закладу «Районний центр культури і дозвілля» Запорізької районної ради, затвердженого Рішенням Запорізької районної ради від 02.02.2012 р. №5, цей комунальний заклад є юридичною особою, яка сприяє розвитку культури в Запорізькому районі відповідно до мети і предмету діяльності, передбачених Розділом ІІІ Положення. КЗ «Районний центр культури і дозвілля» Запорізької районної ради не має повноважень перевіряти діяльність інших закладів культури. Відповідно до п.9.6 Положення відносини Центру з іншими підприємствами, організаціями, установами та громадянами у всіх сферах господарської діяльності здійснюються за договорами. Відповідно до ст.19 Конституції України КЗ «Районний центр культури і дозвілля» Запорізької районної ради не може бути примушений робити те, що не передбачено його Положенням. Відділ культури і туризму Запорізької райдержадміністрації ніяких перевірок діяльності Веселянської сільської бібліотеки не здійснював, отже посилання Відповідача на такі перевірки є безпідставними. В обґрунтування звільнення Відповідач надав Протокол №10 від 10.06.2013 р. засідання постійної комісії з питань бюджету та законності Григорівської сільської ради та Рішення №1 від 10.06.2013 р., прийняте на цьому засіданні про невідповідність завідуючої Веселянської сільської бібліотеки [PERSON] займаній посаді та недовіру з боку сільського голови. Відповідно до п.10 ст.47 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» за результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії», ніяких рішень з розглянутих питань постійні комісії сільських рад не приймають. Отже, Рішення №1 від 10.06.2013 р. постійної комісії з питань бюджету та законності Григорівської сільської ради про невідповідність завідуючої Веселянської сільської бібліотеки [PERSON] займаній посаді та недовіру з боку сільського голови, прийняте з перевищенням повноважень, всупереч вимогам Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» і не може бути прийняте судом до уваги. Що стосується засідання виконкому Григорівської сільської ради 10 квітня 2013 р., та рішення за №24 про невідповідність [PERSON] займаній посаді, то цей документ є неналежним доказом, оскільки Позивачка звільнена не за п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю займаній посаді, а за іншою підставою - згідно із п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Позивачка є депутатом Григорівської сільської ради. В порушення вимог ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» Відповідач письмово не повідомив не менш ніж за 15 днів відповідну місцеву раду та її про звільнення зі ініціативою роботодавця. Суд також встановив, що звільнення Позивачки відбулось в порушення вимог ч.1 ст.43 КЗпП України без згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. 02.07.2013 р. було проведене засідання профспілкового комітету працівників культури Запорізького району у складі 12 чоловік та одноголосно прийняте рішення про відмову в наданні згоди на звільнення [PERSON] з посади з ініціативи власника за п.2 ч.1 ст.41 КЗпроП України, про що було повідомлено Відповідача у той же день. В судовому засідання Відповідач не заперечував, що отримав Протокол від 02.07.2013 р. Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. З урахуванням Штатного розпису бібліотечних закладів Григорівської сільської ради з 01 січня 2013 р., наданого Відповідачем, посадовий оклад завідуючої Веселянською сільською бібліотекою, складає 1474 грн, надбавка 50% - 737 грн. та вислуга 45% - 663,30 грн. Разом щомісячна заробітна плата складає 2874,30 грн. Отже, за період з лютого по 18 липня 2013 р. повинна бути нарахована заробітна плата в сумі 16121,07 грн. (2874,30 х 5 міс. = 14371,5; 2874,3 : 23 х 14 = 1749,57 грн. - липень, разом: 14371,5 + 1749,57 = 16121,07грн.), у тому числі оплата вимушеного прогулу за період з 15.04.2013 р. по 06.06.2013 р. А згідно Довідки від 27.08.2013 р. за №1163 нарахована заробітна плата в сумі 13536,23 грн., за травень взагалі нічого не нараховано. Таким чином, заборгованість по заробітній платі складає: 16121,07 грн. - 13536,23 грн. = 2584,84 грн. При звільненні Відповідач недоплатив Позивачці 2584,84 грн. заробітної плати та не сплатив грошову суму за невикористану відпустку 30 календарних днів, яка, зважаючи на розрахунок до штатного розпису, складає 2874,3 грн. Разом сума заборгованості: 2584,84 грн. + 2874,3 грн. = 5459,14 грн. Відповідач частково сплатив заборгованість по заробітній платі 25.12.2013 р. в сумі 503,08 грн., що підтверджується чеком №22012014085609 від 22.01.2014 р. Таким чином, станом на 11 березня 2014 р. заборгованість складає: 5459,14 грн. - 503,08 грн. = 4956,06 грн. Відповідно до п.2 розд. ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100 обчислення середньої заробітної плати у даному випадку здійснюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню. Відповідно до п.3 розділу ІІІ цього Порядку до середньої заробітної плати включаються: основна заробітна плата, доплати та надбавки, а також винагорода за вислугу років. Оскільки Відповідач не надав суду розрахунок, з яких саме нарахувань складаються суми, вказані в його Довідці від 27.08.2013 р. №1163, нараховані Позивачці у червні - 2948 грн. та липні 2013 р. - 4175,23 грн., тобто в останні два місяці перед звільненням, та не надав ніяких інших доказів стосовно нарахованої заробітної плати за цей період, суд робить розрахунок оплати вимушеного прогулу, виходячи з щомісячної заробітної плати 2874,30 грн. Таким чином заробітна плата за час вимушеного прогулу з 19 липня 2013 р. по 11 березня 2014 р., складає: липень - 9 роб. днів - 2874,30 грн.: 23 х 9 = 1124,72 грн,(всього у липні 23 роб.дня), серпень - повний роб. місяць - 2874,30 грн., вересень - повний роб. місяць - 2874,30 грн., жовтень - повний роб. місяць - 2874,30 грн., листопад - повний роб. місяць - 2874,30 грн., грудень. - повний роб. місяць - 2874,30 грн., січень 2014 р.- повний роб. місяць - 2874,30 грн., лютий 2014 р. - повний роб.місяць - 2443,16 грн. Разом: 1124,72 грн. + 2874,30 грн. + 2874,30 грн. + 2874,30 грн. + 2874,30 грн. + 2874,30 грн. + 2874,30 грн. + 2443,16 грн. = 20813,68 грн. Також залучені до матеріалів зазначеної цивільної справи в якості письмових доказів надані позивачкою документів:, підтверджують той факт, що вона хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ ступеню. У зв'язку з порушенням її трудових прав, вже другим незаконним звільненням, вона залишилась без засобів до існування, їй була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у зміні звичайного способу життя та перенесенні душевних страждань, погіршенні стану здоров'я, лікування у кардіолога, невролога, терапевта, додала відповідні медичні довідки, грошових коштів за період вимушеного прогулу з 15 квітня 2013 р. про день поновлення на роботі перший раз не отримала. Надані позивачкою, та її представником документи підтверджують також ті обставини, що відповідач своїми незаконними діями перешкоджав нормальному образу життя позивачки, порушив її нормальні життєві зв'язки. Незаконними діями відповідача була принижена людська гідність позивача. Приниження людської гідності позивачки є безпідставним позбавленням її Конституційного права на працю, на материнство. Відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. (п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Відповідно до вимог п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95р.: «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає можливим частково задовольнити позов у частині стягнення моральної шкоди з відповідача та стягнути моральну шкоду з відповідача на користь позивача у сумі 10000,00 грн., яка є розумною та достатньою.

Outcome: partial