Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

У серпні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позові [PERSON] зазначила, що на підставі Договору дарування від 29 жовтня 2018 року їй належить житловий будинок [ADDRESS] . У належному позивачці будинку наразі зареєстрований відповідач [PERSON] , який з 2011 року за вказаною адресою не проживає та особистих речей не має. Факт реєстрації відповідача в належному позивачці житловому будинку чинить останній перешкоди в користуванні своєю власністю. З огляду на вищевикладене позивачка, посилаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, зазначає, що реєстрація відповідача у належному їй будинку, порушує право власності останньої, заважає вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим просила суд позбавити [PERSON] права користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту суду з оголошенням про виклик до суду, яка міститься в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив.Відзив, у передбачений ухвалою суду від 06.09.2019 строк, суду не надав. Представник третьої особи Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явився. Надав до суду пояснення щодо позову, відповідно до яких проти задоволення позову не заперечує, просить розглядати справу без його участі. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії Договору дарування від 29 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2652, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 5-6). Право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 143165653 від 29.10.2018 (а.с. 7). Згідно з копією довідки № 4032 від 03.07.2019, виданої виконкомом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , має склад сім`ї: [PERSON] , 1982 р.н. - брат, який зареєстрований, але фактично не проживає з 01.01.2011 до теперішнього часу, місце перебування його не відомо (а.с. 10). Відповідно до копії Акту від 03.07.2019 про фактичне проживання громадян, за адресою: будинок [ADDRESS] , [PERSON] фактично не проживає у будинку з 01.01.2011 (а.с. 11). Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Разом з цим, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Беручи до уваги те, що позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS] , відповідач, який не є членом її сім`ї, у добровільному порядку відмовляється знятися з реєстрації з належного [PERSON] житлового будинку, тим самим порушує конституційне право позивачки, як власника даного будинку, на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, у суду є всі підставі для задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про відшкодування судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved