Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 25 жовтня 2015 року о 05.00 годині [PERSON], керуючи автомобілем «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], з причепом «КРД», державний реєстраційний номер [NUMBER], у районі нерегульованого перехрестя вул. Кобилянського пр-т Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області не надав дорогу автомобілю «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під його керуванням, унаслідок чого допустив з ним зіткнення. Постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року відповідача визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме зазначеної ДТП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави. Внаслідок ДТП його, позивача, автомобілю було завдано значних механічних ушкоджень: пошкоджено передню та задню частини автомобіля. Він звернувся до незалежного експерта, яким було проведено огляд транспортного засобу та визначено оціночну вартість матеріального збитку в результаті пошкодження, яка складає 102 160 грн.74 коп., а вартість проведення цієї експертизи становить 700 грн. Відповідач застрахований у СК «Домінантна» та має поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23 квітня 2015 року № АЕ/4102556. Він, позивач, звернувся до страхової компанії з заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Розмір страхового відшкодування було визначено та виплачено в розмірі 41 311 грн. 40 коп. Він вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому різницю між сумою страхового відшкодування та вартістю матеріального збитку в результаті пошкодження його автомобіля, яка складає 60 849 грн. 34 коп. Також він вважає, що з вини відповідача йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 100 000 грн., виходячи з того, що з вини відповідача належне йому майно зазнало пошкоджень, він був змушений змінити на деякий час повністю свій образ життя через відсутність автомобіля, у звязку з чим сильно хвилювався та страждав. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 60 849 грн. 34 коп., моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., вартість оцінки транспортного засобу в розмірі 700 грн. та судові витрати в розмірі 2 108 грн. 50 коп. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки в суд не повідомив. У звязку з цим, за згодою позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2015 року о 05 год. 00 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], з причепом «КРД», державний реєстраційний номер [NUMBER], по вул. Кобилянського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну та в районі нерегульованого перехрестя вул. Кобилянського пр-т Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області не надав дорогу автомобілю «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався на даному перехресті проїзних частин по головній дорозі, позначеній дорожнім знаком 2.3 «Головна дорога», унаслідок чого допустив з ним зіткнення, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави. Під час розгляду адміністративного матеріалу відповідач у судовому засіданні свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся та підтвердив обставини вчинення правопорушення. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження: передня та задня частини автомобіля. Згідно із звітом про оцінку майна від 28 грудня 2015 року № 019/МУ-15 оціночна вартість матеріального збитку в результаті пошкодження автомобіля позивача складає 102 160 грн.74 коп., а вартість проведення цієї експертизи становить 700 грн. Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23 квітня 2015 року № АЕ/4102556 на час скоєння ДТП відповідальність [PERSON] була застрахована у СК «Домінантна». Позивач звернувся до страхової компанії з заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Розмір страхового відшкодування було визначено та виплачено в розмірі 41 311 грн. 40 коп. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди є законними та достатньо обґрунтованими, тому їх слід задовольнити. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно зазначити наступне. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема,у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. У пунктах 1, 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що необхідно звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, повязаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що з вини відповідача йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 100 000 грн., виходячи з того, що з вини [PERSON] належне йому майно зазнало пошкоджень, він змушений був змінити на деякий час повністю свій образ життя через відсутність автомобіля, у звязку з чим він сильно хвилювався та страждав. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що діями та бездіяльністю [PERSON]І позивачеві дійсно було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку із пошкодженням його майна та не відшкодуванням йому своєчасно завданої матеріальної шкоди. Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що достатнім та необхідним розміром відшкодування позивачеві моральної шкоди буде стягнення з відповідача 2 000 грн. При цьому судом враховано, що відповідач у судове засідання жодного разу не зявився, хоча він неодноразового повідомлявся про розгляд справи, та відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не скористався наданим йому законом правом і не довів суду правомірність своїх дій. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 159 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial