Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Мурафської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в жовтні 2017 р. помер його батько [PERSON], який мав на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,3426 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мурафської сільської ради , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю. Після смерті відкрилася спадщина , яка складається з вище вказаної земельної ділянки . За життя [PERSON] склав заповіт ,яким все своє майно заповідав позивачу. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових справ , однак нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку . Іншим шляхом спадщину оформити не можливо. Прохав визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. У судове засідання представник позивача не з»явився , подав заяву , в якій прохає слухати справу у його відсутність, позов підтримав , прохав його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , вирішити справу на розсуд суду. Суд, вивчивши докази по справі , дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини... \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи ,визначені в заповіті. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 07 жовтня 2017 року в с.Мирне Краснокутського району Харківської області , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 598731, виданим виконавчим комітетом Мурафської сільської ради від 09 жовтня 2017 року. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ХР № 105532 , [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,3426 га, що розташована на території Мурафської сільської ради ,КСП « Мурафське» , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. \~ \~ \~ \~Згідно довідки Мурафської сільської ради від 25.06.2018 року , [PERSON] на момент смерті проживав [INFO] один . Заповітом , посвідченим Мурафською сільською радою за реєстраційним номером 130 від 05 лютого 2013 року , [PERSON]. все своє майно заповідав [PERSON] Інших спадкоємців , крім позивача , які б мали право на обов»язкову частку у спадщині , не має. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилися спадщина , яка складається з вище вказаної земельної ділянки . Позивач після смерті батька своєчасно звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де була відкрита спадкова справа № 75/2018 , який спадщину прийняв протягом шести місяців . Однак , постановою нотаріуса Краснокутської ДНК від 21 червня 2018 р. [PERSON] у оформленні спадкових справ відмовлено , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Обов'язковим при розгляді справи про спадкування є перевірка наявності або відсутності спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Оголошенням в районній газеті « Промінь» підтверджується , що вище вказаний державний акт на землю втрачено. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що передбачено ч.1ст.125 ЗК України. Відповідно дост.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як зазначає ч.ч.1,2 ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Згідно дост.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п.«г» ч.1ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як свідчить ст.1296 ч.3 ЦК України , відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право [PERSON] на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, що дало йому право, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом свої прав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права судом. В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом , до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 4,3426 га, яка знаходиться на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача не має. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог, [PERSON], як спадкоємець після смерті [PERSON] , має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування, у зв»язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved