Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] й [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просять: визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування вимог зазначається, що позивачі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є співвласниками у рівних частинах двокімнатної квартири [ADDRESS]. Зареєстрованими на даній житловій площі значаться: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 02 травня 2003 року виконавчим комітетом Новосвітської сільської ради Городоцького району Хмельницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2016 року шлюб розірвано. З квітня 2016 року відповідачі у належній позивачам на праві власності квартирі не проживають, витрат по її утриманні не несуть. З підстав визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням позивачі змушені звернутися до суду. У судове засідання позивачі [PERSON] й [PERSON] не з'явилися. 13 квітня 2017 року надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON] й [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 серпня 2003 року. Відповідно до довідки від 16 грудня 2016 року № 223, виданої комунальним підприємством Броварської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора-5» у квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими три особи: [PERSON] та без права на житлову площу: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської область від 25 серпня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно із актами обстеження житлово-побутових умов від 30 листопада 2016 року та 12 грудня 2016 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З квітня 2016 року [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за іншою адресою. Даний факт підтверджений свідками, сусідами. Згідно із статтями 383, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, при розгляд справи по суті встановлено, що відповідачі не проживають й не користуються житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], добровільно залишили його без наміру повернутися. Сервітут на користування цим нерухомим майном не встановлений, і тому [PERSON] та [PERSON] слід визнати такими, що втратили право на користування вищезгаданим житловим приміщення. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягненню із відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі по 280 грн. 10 коп.

Outcome: approved