overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

У серпні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 237, мотивуючи свої вимоги тим, що з листопада 2014 року припинені шлюбні відносини, сторони перестали вести спільне господарство та мешкати однією сімєю. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, на сімю, побут. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 30.04.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії № 1-жд № 209879 від 30.04.2014 р. (а.с. 5) Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з листопада 2014 р. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У серпні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2004 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 537. Вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування, вони мають різні погляди на життя та майбутнє, різні пріоритети на інтереси, а тому продовжувати такі відносини вона не бажає. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Сторони зазначили, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачем, та просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У серпні 2017р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 21 червня 2016року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №954. Зазначала, що дітей від шлюбу не мають. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем з травня 2017року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаєморозуміння, довіри та поваги. Позивачка не бажає проживати з відповідачем однією сімєю і продовжувати подружні стосунки, так як вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини позивачка просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутністю та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.11). Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21 червня 2016року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №954 (а.с.4). Дітей у подружжя немає. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сімєю не проживають. Причиною розпаду сімї є відсутність між сторонами взаєморозуміння та поваги. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 640,00 грн., які повністю сплачено позивачкою при зверненні до суду. На підставі ст.ст.105 ч.3, 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У серпні 2017р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 22 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1893. В період шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає на час розгляду справи з відповідачем. Позивачка зазначала, що останній рік відносини між нею та відповідачем погіршилися, на час звернення до суду вони з відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сімї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, довіри та поваги. Позивачка не бажає проживати з відповідачем однією сімєю і продовжувати подружні стосунки, так як вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Вказувала, що після припинення шлюбних відносин з відповідачем, вона стала зустрічатися з іншим чоловіком. Посилаючись на дані обставини позивачка просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та просив суд їх задовольнити. Надав до суду свої заперечення на позов, в яких зазначав, що причиною розпаду їх сімї є те, що у позивачки є коханець. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1893, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). В період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сімєю не проживають. Причиною розпаду сімї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 640,00грн., які повністю сплачено позивачкою при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У серпні 2017р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 1999р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської рай адміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №195. В період шлюбу у подружжя народилась донька: [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаєморозуміння, довіри та поваги. Позивачка не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки, так як вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини позивачка просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутністю та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.11). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, якою визнав позовні вимоги та просив суд розглянути справу за його відсутність та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.12). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 1999р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської рай адміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №195, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). В період шлюбу у подружжя народилась донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між сторонами взаєморозуміння та поваги. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 640,00 грн., які повністю сплачено позивачкою при зверненні до суду. На підставі ст.ст.105 ч.3, 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У серпні 2017 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена позовна заявка, в якій позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя не склалось, у зв'язку з тим, що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, подружні відносини між ними припинились з червня 2015 року, та з того часу не введуть спільного господарства та разом не проживають, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило (а.с. 18, 19, 20). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 16.03.2013 укладено шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №496 (а.с. 4). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, позивач можливість примирення з відповідачем заперечує. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

У серпні 2017 р. заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник вказує, що на підставі рішення 17 сесії 23 скликання [PERSON] ради народних депутатів від 25.01.2001 року № 11 йому передано у приватну власність земельну ділянку, площею 8,64 га, кадастровий номер 4824810000:02:002:0019. При видачі державного акту на право власності на землю була допущена помилка в написанні прізвища та зазначено «Решетнику» замість «Решетніку». Посилаючись на викладене, заявник просить суд встановити факт належності йому, [PERSON], державного акту на право власності на земельну ділянку, розміром 8,64 га, що розташова на території Новоодесьї районної ради Новоодеського району Миколаївської області, серія ІІІ-МК № 000632 зареєстрований в в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 28 від 19.02.2001 року. У судове засідання заявник\~\~та його представник не з'явилися. Заявник надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Вивчивши доводи заяви та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.02.2001 року видано\~\~\~державний акт серія ІІІ-МК № 000632 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 8,64 га, розташованої на території [PERSON] районної ради Новоодеського району Миколаївської області для\~\~ведення товарного сільськогосподарського виробництва\~на ім'я [PERSON], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 28. Згідно копії паспорту громадянина України серія ЕО964172, виданого [PERSON] [PERSON] РВ УМВС України в Миколаївській області від 25.09.2001 року, прізвище заявника зазначено як «Решетнік». Згідно\~\~копії картки фізичної особи-платника податку за ідентифікаційним номером [NUMBER], виданим [PERSON] від 30.04.2004 року [PERSON] державною податковою інспекцією, прізвище заявника зазначено як [PERSON]. Таким чином, суд вважає встановленим, що державний акт серія ІІІ-МК № 000632 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 8,64 га, розташованої на території [PERSON] районної ради Новоодеського району Миколаївської області для\~\~ведення товарного сільськогосподарського виробництва\~\~\~\~виданого на ім'я [PERSON], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 28 від 19.02.2001 року належить\~\~\~саме заявнику [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У серпні 2017 р. заявники звернулися до суду із зазначеною заявою, просять суд шлюб розірвати, посилаючись ті підстави, між ними сімейне життя не склалося, фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, спільного господарства не ведуть та даний шлюб має формальний характер, який заважає їхнім інтересам. Представники заявників у судовому засіданні заяву підтримали, просили строк на примирення не застосовувати та розірвати шлюб. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, між сторонами 29.05.2009 укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №305 (а.с. 12). У даному шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO], який народився у Малайзії та 05.10.2009 дитину було зареєстровано громадянином України (а.с. 15-17). Заявники, на підставі ст.109 СК України, погодили питання про здійснення батьківських прав та обов'язків відносно дитини, її забезпечення тощо, що підтверджується укладеним між ними договором від 22.08.2017 про участь у вихованні та утриманні дитини (а.с. 18). Суд вважає, що заявники довели дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відатак, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст. 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Судпостановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. 3 ст. 109 СК України). Судом встановлено, що сім'я заявників розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності подружжя, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved