Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулася у суд з позовом в порядку цивільного судочинства до [PERSON], третя особа: відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у травні 2001 року постановою державного виконавця ВДВС Мінського РУЮ в м. Києві накладено арешт на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 1600 грн. Вказане виконавче провадження закінчено у зв'язку з його повним виконанням, однак арешт не був скасований державним виконавцем. За таких обставин, позивач просить зняти арешт з 1/4 частини квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачу, накладений згідно з постановою державного виконавця ВДВС Мінського РУЮ у м. Києві від 08 травня 2001 року, № 546/8, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна заборону на відчуження вказаної частини квартири. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа - ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності від 14 грудня 1999 року 1/4 частина квартири [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу. На підставі постанови державного виконавця ВДВС Мінського РУЮ у м. Києві від 08 травня 2001 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 14 лютого 2001 року Мінським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів у розмірі 1600 грн. В рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на нерухоме майно позивача. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Матеріалами справи підтверджено, що у грудні 1999 року позивач набула право власності на частку у спільному майні, а саме: вказану вище квартиру. У травні 2001 року державним виконавцем ВДВС Мінського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з позивача на користь відповідача суми боргу та накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON], у тому числі на частину вказаної квартири. У 2001 році виконавче провадження закінчено відповідно до п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з повним та фактичним виконанням рішення суду, виконавче провадження знищено, що підтверджується листом ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 02 квітня 2014 року № 3132. (а.с. 3) За таких обставин, державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та вирішує звільнити з-під арешту, накладеного постановою районного відділу державної виконавчої служби Мінського РУЮ в м. Києві від 08 травня 2001 року № 546/8, 1/4 частину квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] Щодо позовних вимог про виключення з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна заборони на відчуження вказаної частини квартири суд вирішує відмовити у задоволенні таких вимог, оскільки позивач не позбавлена можливості звернутися у позасудовому порядку із заявою про виключення відомостей про заборону відчуження вказаної частини квартири з Єдиного реєстру на підставі рішення про звільнення такого майна з-під арешту. Крім того, судом не встановлено порушень прав та інтересів позивача з боку відповідача в цій частині.

Outcome: partial