Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У січні 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд встановити факт роботи на посаді прибиральниці у ТОВ «Укрхімклінінг-Профі» [PERSON] з 27.07.2012 по 08.12.2012 з окладом 3141 грн 70 коп.; стягнути з ТОВ «Укрхімклінінг-Профі» на користь позивача невиплачену заробітну плату за період з 01.10.2012 по 12.12.2012 у розмірі 6200 грн 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 12000 грн 00 коп., посилаючись на ті підстави, що позивач працювала з 27.07.2012 по 08.12.2012 у ТОВ «Укрхімклінінг-Профі» на посаді прибиральниці із заробітною платою у розмірі 3141 грн 70 коп. на місяць, на підставі чого на території ПАТ «Укртелеком» їй було надано кімнату в якій зберігалися необхідні миючі засоби та інструменти, там і знаходилася документація по фіксації часу виходу працівників на роботу, вона була проінструктована по техніці безпеки, для проходження на робоче місце в ПАТ «Укртелеком» та їй була видана магнітна картка. Вказані послуги надавалися ПАТ «Укртелеком» по прибиранню його офісних та інших приміщень, кожного робочого дня вона розписувалася у табелі фіксації робочого часу, однак відсутність офіційного оформлення трудових відносин, невчасна та неповна виплата заробітної плати у тому числі після звільнення з роботи, привело до моральних страждань. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав необґрунтованості та безпідставності позовних вимог, крім цього позивачем не доведено факт невиплати відповідачем заробітної плати та порушення норм трудового законодавства при її працевлаштуванні, а також позивачем не було доведено наявності передбачених підстав ст.ст. 23, 1167 ЦК України відшкодування відповідачем моральної шкоди. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Судом встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2016 було зобов'язано ТОВ «Укрхімклінінг-профі» надати довідку про розмір заробітної плати прибиральниці згідно штатного розкладу відповідно до навантаження, який встановлено на підприємстві, завірену належним чином копію Договору про надання послуг по прибиранню, укладеного між ТОВ «Укрхімклінінг-профі» та ПАТ «Укртелеком» за 2012 рік; завірену належним чином копію журналу про проходження інструктування по техніки безпеки за 2012 рік; завірену належним чином копію табелю фіксації робочого часу з липня по грудень 2012 рік включно; установчі документи та довідку з Єдиного реєстру відносно Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрхімклінінг-профі», а також зобов'язано ПАТ «Укртелеком» надати завірену належним чином копію Договору про надання послуг по прибиранню, укладеного між ТОВ «Укрхімклінінг-профі» та ПАТ «Укртелеком» за 2012 рік; завірену належним чином копію журналу про проходження інструктування по техніки безпеки за 2012р.; завірену належним чином копію табелю фіксації робочого часу з липня по грудень 2012 рік включно; документи, що підтверджують видачу гр.[PERSON] магнітної картки для проходження на територію Київської обласної філії ПАТ «Укртелеком» за липень-грудень 2012 року; завірену належним чином копію журналу реєстрації проходження через пропускний пункт охорони ПАТ «Укртелеком» за липень-грудень 2012 року (а.с. 24). Згідно відповіді ПАТ «Укртелеком» №86/80Д611/28-800000-3900 встановлено, що у товаристві у наявності у базі даних, що міститься в електронній автоматизованій системі бухгалтерського обліку товариства «Парус» в 2012 між ПАТ «Укртелеком» в особі філії «Центр післядипломної освіти» та ТОВ «Укрхімклінінг-профі» було укладено договір, однак у зв'язку із ліквідацією 03.04.2015 відокремленого підрозділу філії «Центр післядипломної освіти» та закінченням трирічного строку зберігання даного договору товариство немає можливості надати договір про надання послуг по прибиранню, а завірену належним чином копію журналу про проходження інструктування по техніки безпеки за 2012р.; завірену належним чином копію табелю фіксації робочого часу з липня по грудень 2012 рік включно; документи, що підтверджують видачу гр. [PERSON] магнітної картки для проходження на територію Київської обласної філії ПАТ «Укртелеком» за липень-грудень 2012 року; завірену належним чином копію журналу реєстрації проходження через пропускний пункт охорони ПАТ «Укртелеком» за липень-грудень 2012 року не можуть бути надані товариством, так як вона ніколи не була співробітником ПАТ «Укртелеком» (а.с. 37). Згідно заяви вих.№4 від 19.02.2016 ТОВ «Укрхімклінінг-профі» встановлено, що [PERSON], [INFO] не перебувала у цивільно-правових відносинах з товариством (а.с. 11). Позивач у своїх позовних вимогах зазначила, що з нею трудового договору укладено не було в трудову книжку відомості не вносилися щодо прийняття її на роботу та звільнення, заробітна плата виплачувалася нерегулярно та не в повному обсязі, в підтвердження факту трудових відносин вона надала виписку по рахунку щодо перечислення коштів, але даний рахунок не підтверджує факт переказу грошових коштів як заробітної плати від ТОВ «Укрхімклінінг-профі» (а.с. 88-91). Згідно ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладені трудового договору з фізичною особою. Як вбачається із табелів обліку використання робочого часу ТОВ «Укрхімклінінг-профі» з липня 2012 р. по грудень 2012 р. у них відсутнє прізвище ім'я по-батькові позивача та будь-яких даних про її особу (а.с. 101-107). Ведення Табелю є обов'язковим, зокрема й для малих підприємств (лист Мінпраці від 13.05.2010 р. № 140/13/116-10). Табель, як правило, ведеться в електронному та паперовому вигляді. Ведення табелю лише в електронному вигляді не допускається. Ведення табельного облiку використання робочого часу на пiдприємствах, в установах й органiзацiях регулюється наказом Держкомстату України вiд 05.12.2008 №489 «Про затвердження типових форм первинної облiкової документацiї зi статистики працi» (типова форма № П-5). У табелi облiку використання робочого часу робляться вiдмiтки про фактично вiдпрацьований час, вiдпрацьованi за мiсяць години, в тому числi надурочнi, вечiрнi, нiчнi години роботи тощо, а також iншi вiдхилення вiд нормальних умов роботи. Як вбачається із протоколу судового засідання від 23.05.2018 представником відповідача зазначено, що копія журналу про проходження інструктування по техніці безпеки за 2012 рік відсутня на підприємстві (а.с. 108). Верховний Суд України в своїй постанові від 31.10.2012 в справі №6-53цс12 зробив висновок про те, що «особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способом захисту суб'активних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника». Відповідно до загальних підстав відповідальності за матеріальну та моральну шкоду згідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України та п. 5 Постанови Пленуму ВСУ України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» юридичною підставою виникнення відповідальності за заподіяну шкоду є склад цивільного правопорушення, тобто протиправна винна поведінка заподіювача шкоди, який включає в себе наступні невід'ємні елементи: 1) безпосередньо наявність такої шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювача; 3) наявність причинного звязку між шкодою та протиправним діянням її заподіювача; 4) вині останнього в її заподіянні. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню шкоди якщо остання була заподіяна не з її вини. Позивач жодним чином не підтверджує факт заподіяння моральних, фізичних або психологічних страждань, а також не доводить, за яких обставин або якими саме діями вони заподіяні. Також позивачем не доведено протиправність дій відповідачів. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є такими, що не обґрунтовані на законі, не доведені матеріалами справі та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed