Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою (а. с. 1-5), яку було уточнено (а. с. 51), в якій просили стягнути остаточно за рахунок державного бюджету (Державне Казначейство України) моральної шкоди 120\~000 грн., пропорційно кожному позивачу 30\~000 грн. Позовна заява мотивована тим, що на досудовому розслідуванні у прокуратурі Харківської області знаходиться кримінальне провадження №42015220000000538 від 21.07.2015 р., яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвал слідчих суддів від 15.07.2015 р. та від 24.05.2017 р. При цьому зазначили, що у даному кримінальному провадженні постанови про закриття останнього скасовувалися ухвалами слідчих суддів сім разів, а саме: 30.12.2015 р., 08.04.2016 р., 13.06.2016 р., 22.07.2016 р., 22.12.2016 р., 21.02.2017 р., 25.04.2017 р. Вважають, що діями та бездіяльністю прокуратури Харківської області, що полягає в умисному невиконанні ухвал слідчих суддів, необґрунтованій відмові в наданні належної правової оцінки очевидним доказам, семикратному закритті кримінального провадження, без достатніх для цього підстав, умисному затягуванні досудового розслідування, ігнорування положень КПК України щодо розумності строків та іншими протиправними діями ним причинена значна моральна шкода. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.01.2018 р. вище вказану позовну заяву залишено без руху (а.с. 34). Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.01.2018 р. відкрито провадження у справі загального позовного провадження (а.с. 39-40). 21.02.2018 р. стороною відповідача Державної казначейської служби України надано відзив на позовну заяву, в якому узагальненні доводи фактично зводяться до того, що скасовуючи постанови слідчого про закриття, слідчі судді не приходили до висновків про незаконність зазначених постанов; позивачами не зазначено, які саме моральні втрати вони зазнавали внаслідок дій слідчого органу прокуратури; не надано доказів наявності моральної шкоди (а.с. 52-56). 28.02.2018 р. позивачі надали відповідь на відзив відповідача Державної казначейської служби України (а.с. 83 85). Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.03.2018 р. закрито підготовче провадження та вище вказану справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 123-124). Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.05.2018 р. було відмовлено у задоволенні клопотанні представника відповідача прокуратури Харківської області про закриття провадження у справі (а.с. 160). 11.05.2018 р. стороною відповідача прокуратурою Харківської області надано відзив на позовну заяву, в якому узагальненні доводи фактично зводяться до того, що всі доводи позивачів, якими вони обґрунтовують спричинення їм моральної шкоди прокуратурою області, зводяться до незгоди процесуальними рішеннями слідчих, що приймаються у кримінальному провадженні №42015220000000538 від 21.07.2015 р.; факти оскарження позивачами дій, рішень слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та задоволення цих скарг слідчим суддею не є підставами для відшкодування моральної шкоди позивачам, спричинення якої ще й не підтверджено (а.с. 162 169). У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], кожен окремо, підтримали позовні вимоги в уточненій редакції, з тих підстав, що зазначені ними у позовній заяві. Позивачі [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявилися, при цьому надали письмові заяви, в яких просили провести розгляд позовної заяви провести за їх відсутності, а також зазначили, що на вимогах позовної заяви наполягають (а.с. 45-46). Представник сторони відповідача - Державної казначейської служби України [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував повністю з тих підстав, що зазначені у відзиві на позовну заяву. Представник сторони відповідача - Прокуратури Харківської області [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував повністю з тих підстав, що зазначені у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, встановивши обставини справи та правові відносини, що їх регулюють, а також дослідивши докази надані сторонами, виходить з такого. Відповідно до частини шостої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Згідно із статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. У частині першій статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до положень частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Вказані норми не звільняють позивача від обов'язку доказування неправомірності дій посадових осіб органів досудового розслідування як підстави для відшкодування моральної шкоди. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Оскільки для наявності зобов'язання по відшкодуванню шкоди відповідно до статей 1176, 1167, 1173, 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, наявність шкоди, протиправність дій її завдавала та причинний зв'язок між його діями та шкодою підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов'язком позивача. \~ \~ \~ \~Розглядом справи установлено, що за ініціативою позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] прокуратурою Харківської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №42015220000000538 від 21.07.2015 р., яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвал слідчих суддів від 15.07.2015 р. та від 24.05.2017 р. \~ \~ \~ \~Матеріали справи свідчать про те, що у даному кримінальному провадженні постанови про закриття останнього скасовувалися ухвалами слідчих суддів, а саме: 30.12.2015 р., 08.04.2016 р., 13.06.2016 р., 22.07.2016 р., 22.12.2016 р., 21.02.2017 р., 25.04.2017 р. (а.с. 5-17; 59 79). \~ \~ \~ \~У цей же час, позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вже зверталися до Червонозаводського районного суду м. Харкова до відповідачів з цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди, в тому числі вони також посилалися на вказані скасування постанов про закриття ухвалами слідчих суддів, а саме на 30.12.2015 р., 08.04.2016 р., 13.06.2016 р., 22.07.2016 р., 22.12.2016 р. \~ \~ \~ \~Отже, за цей час наявні ще дві постанови про скасування закриття слідчими суддями 21.02.2017 р., 25.04.2017 р. \~ \~ \~ \~Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.02.2017 р. зазначений позов залишено без задоволення, яке ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27.03.2017 р. залишено без змін. При цьому, судами було встановлено та зазначено, що можливість прийняття стороною кримінального провадження процесуального рішення і подальше скасування цього рішення у встановленому порядку передбачена нормами КПК України і само по собі не тягне за собою будь-якої відповідальності. Така відповідальність має настати лише за умови вчинення відповідною особою дисциплінарного проступку, адміністративного правопорушення чи кримінального злочину, а тому посилання позивачів на навмисні злочинні дії працівників прокуратури Харківської області оцінюються судом лише як незгода з процесуальними рішеннями, прийнятими в рамках вищевказаних кримінальних проваджень, та ґрунтуються на їх особистих висновках і не підтверджуються належними доказами, в звязку з чим суди прийшли до висновку, що позивачами не доведено підстав для відшкодування моральної шкоди (а.с. 123-131). \~ \~ \~ \~Натомість позивачі посилаються фактично, як на основну обставину спричинення їм моральної шкоди на скасування постанов про закриття кримінального провадження ухвалами слідчих суддів. Проте, належних доказів дійсного спричинення моральної шкоди, протиправності дій чи бездіяльності та її причинно-наслідкового зв'язку не надають. \~ \~ \~ \~Щодо доводів позовної заяви, що ухвалами слідчих суддів, у зв'язку з їх переглядом було встановлено неповноту проведення досудового слідства, усунення якої потребує виконання слідчих дій та інших процесуальних дій, що свідчить про факт не належної процесуальної поведінки органів досудового розслідування, то слід зазначити, що таке право заявників та потерпілих захищено у КПК України в ст. ст. 303 313 КПК України, шляхом того, що останні можуть оскаржити дії слідчого та прокурора в законний спосіб та отримати відповідне рішення, в тому числі зобовязати останніх здійснити досудове розслідування у розумний строк. \~ \~ \~ \~Таким чином, доведенню підлягає не лише факт порушення, але і факт завдання такими діями чи бездіяльності моральної шкоди. Однак, доказів на підтвердження наведених фактів суду не надано. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не доведено, що органами прокуратури Харківської області, в тому числі Державною казначейською службою України під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42015220000000538 від 21.07.2015 р., яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвал слідчих суддів від 15.07.2015 р. та від 24.05.2017 р., останнім завдано моральної шкоди. За вказаних підстав та наведених норм, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову та стягнення моральної шкоди, в звязку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Такий висновок суду в повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленій у постанові від 04.05. 2018 року у справі № 753/13839/16-ц.

Outcome: dismissed