overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

у серпні 2014 року позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що спільне життя в них не склалося, не теперішній час вони проживають окремо. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Представник позивачки до суду не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України встановлює, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 2002 року, що підтверджується копією актового запису про одруження (а.с.5). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], який народився [INFO], та [PERSON], яка народилась [INFO] (а.с. 4, 6). Діти проживають з відповідачем. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 21 серпня 2014 року подружжю надавався строк для примирення. Однак, протягом цього строку сторони не примирились і не відновили подружні відносини. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

у серпні 2014 року позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати у загальній сумі 543 гривні 60 копійок. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що за час перебування в шлюбі їхні з відповідачем стосунки поступово погіршувались, в них різні характери, різні погляди на сімейне життя, вони часто сварились, не мали спільних інтересів. З 2013 року відповідач проживає окремо, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка до суду не з'явилась, надала заяву, в який просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки. У зв'язку з чим, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). В шлюбі мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). З 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 300 гривень та сплачений судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, а всього 543 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

у серпні 2014 року позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що за час перебування в шлюбі їхні з відповідачем стосунки поступово погіршувались, в них різні характери, різні погляди на сімейне життя, вони часто сварились, не мали спільних інтересів. З 2013 року відповідач проживає окремо, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка позов підтримала та просила його задовольнити, погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки. У зв'язку з чим, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 04 червня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). В шлюбі мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). З 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 16 березня 2002 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 55. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, мають різні погляди на життя, не розуміють один одного. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися з квітня місяця 2014 року, спільне господарство не ведеться. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечувала. Судом встановлено, що 16 березня 2002 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 55 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ОК № 005173. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Відповідно до\~ст. 111 СК України\~суд вживає\~\~заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, не проживають разом тривалий час, тому шлюб між ним ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 08 серпня 2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 83. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Досить тривалий час проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Усі спроби відновити шлюбне життя були безрезультатними. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач направив письмову заяву про розгляд справи за його відсутності від 02 вересня 2014 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Однак, від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності від 10 вересня 2014 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 08 серпня 2006 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 83 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ОК № 160680. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, не проживають разом тривалий час, тому шлюб між ним ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів. В обґрунтування позивних вимог зазначила, що вона з 09.11.2011 року перебуває з відповідачем у шлюбу, від якого вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В той час як відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в той час як працює у ПАТ «МК Азовсталь», у ККЦ, оператор МНЛЗ. На підставі викладеного позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позивних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження останньої, та яка мешкає разом з позивачкою, що в свою чергу підтверджується довідкою №1902 від 13.08.2014 року Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому з урахуванням обставин справи, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання їх сина у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно починаючи з 13.08.2014 року та до досягнення неповнолітнім повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 06.09.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 333. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 2006 року сторони однією сім'єю не проживають у зв'язку з тим, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, в них різні погляди на життя і вони не могли досягнути згоди при вирішенні сімейних проблем. Між сторонами постійно відбувалися сварки, що негативно впливало на психічний стан дитини. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила не зміняти. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дитини також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 16 липня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 142. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім'єю не проживають у зв'язку з тим, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, в них різні погляди на життя і вони не можуть досягнути згоди при вирішенні сімейних проблем. В сім'ї часто виникають скандали, що негативно впливає на психіку дітей. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 25.02.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 109. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 2012 року сторони однією сім'єю не проживають у зв'язку з тим, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, в них різні погляди на життя і вони не могли досягнути згоди при вирішенні сімейних проблем. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дитини також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

у серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь витрати на оплату судового збору в сумі 243, 60 гривень. Свої вимоги вона обгрунтувала тим, що спільне життя в них не склалося, відповідач зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, унаслідок чого вони припинили шлюбні відносини. В шлюбі мають троє малолітніх дітей. Позивачка під час розгляду справи позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки. У зв'язку з чим, за згодою позивачки, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, частина 1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України встановлює, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 20 березня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). Сторони мають троє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с.6-8) Відповідач зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, унаслідок чого сторони припинили шлюбні відносини, примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved