Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 28 грудня 2009 року був укладений договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 6 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] станом на 30 червня 2014 року має заборгованість 12\~973,40 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4272,59 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 6138,55 грн., заборгованість за пенею та комісією 1706,38 грн., а також штрафи 250 грн. штраф (фіксована частина), 605,88 грн. штраф (процента складова). Тому просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 12\~973,40 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та у відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У звязку з чим змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк». 28 грудня 2009 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, який складається із заяви та Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит в сумі 6 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З заяви [PERSON] вбачається, що останній ознайомлений та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг. У п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг вказано, що клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. П.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що прострочений кредит це кредитні кошти, які були надані клієнту, та не були повернуті банку в строк, передбачений договором Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строк платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250грн. та 5% від суми позову. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. З поданого суду розрахунку, встановлено, що [PERSON] у порушення вимог кредитного договору не вносив, передбачених платежів. Станом на 30 червня 2014 року має заборгованість 12\~973,40 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4272,59 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 6138,55 грн., заборгованість за пенею та комісією 1706,38 грн., а також штрафи 250 грн. штраф (фіксована частина), 605,88 грн. штраф (процента складова). За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем, позичальником, строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 12\~973,40 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4272,59 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 6138,55 грн., заборгованість за пенею та комісією 1706,38 грн., а також штрафи 250 грн. штраф (фіксована частина), 605,88 грн. штраф (процента складова). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжне доручення від 07 липня 2014 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved