overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 25.10.2003 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені 2012 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2003 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2012 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 29.03.2012 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній. В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій підтверджує, що не має жодних сімейних відносин з позивачем, спільних дітей не мають, не мають жодних суперечок про розподіл майна, проживають окремо в різних країнах вже декілька років. Не має можливості з'явитися до суду, просив задовольнити позов. Суд, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.03.2012 року, від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу позивачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

У серпні 2016 року позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди у розмірі 51000 грн., посилаючись на неможливість отримати у національних судах України на протязі декількох років правосудного рішення. Позивачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, до суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання був належним чином повідомлений, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 зазначено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Разом з тим, наданими позивачами копіями судових рішень не підтверджується факт наявності причинного зв'язку між шкодою у визначеному ними розмірі і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 07.03.1994 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що сторони мають різні погляди на життя та сімейні цінності, що призводить до постійних сварок та непорозумінь. Між ними втрачено почуття любові та поваги, шлюбні стосунки припинені. Вважає примирення та збереження сімї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила залишити їй прізвище «Булай», судові витрати залишити за нею. Відповідач в судове засідання не зявився, заявою позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.03.1994 року, що вбачається з актового запису про шлюб Буківської сільської ради № 1. Після реєстрації шлюбу «Марковець» змінила прізвище на «Булай». З актового запису про народження Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області № 17 від 18.07.2001 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. За таких обставин, враховуючи доводи позивачки та позицію відповідача, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2010. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Починаючи з 2012 року сторони припинили родинні відносини. На протязі чотирьох років вони не змогли поновити сімейні стосунки і фактично їх шлюб припинив своє існування. На даний час у неї зявився новий чоловік, який прийняв на себе всі обовязки голови родини. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, заявою на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити в повному обємі та справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки в суд не повідомив в звязку з чим, суд приходить до висновку, що останній не зявляється без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За відсутності заперечень з боку позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.12.2010, що вбачається з актового запису про шлюб Відділу реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, № 133. Після реєстрації шлюбу «Тян» залишила прізвище «Тян». З актового запису про народження Відділу реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області № 27 від 08.02.2011 вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що сторони мають різні погляди на шлюб та сімю. Між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, шлюбні стосунки припинені. Спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. Вважає подальше примирення та збереження сімї неможливими, просить суд шлюб розірвати, залишити їй прізвище «Зайцева». В судове засідання позивачка не з'явилася, заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За відсутності заперечень з боку позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.06.2010 року, що вбачається з актового запису про шлюб Виконкому Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, № 1. Після реєстрації шлюбу «Бухтіярова» змінила прізвище на «Зайцева». З актового запису про народження Виконкому Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області № 6 від 22.10.2010 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка вказала, що вона з відповідачем [PERSON] з 23 серпня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували у відділі РАГС виконкому Полтавської міської ради, актовий запис №844. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем з серпня 2014 року не підтримують шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, примирення між ними не можливе, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки, а тому позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Забора», неповнолітню доньку [PERSON] залишити проживати з нею. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 серпня 2000 року у відділі РАГС виконкому Полтавської міської ради, актовий запис №844. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], з серпня 2014 року шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, оскільки втратили один до одного почуття любові та поваги, не має взаєморозуміння, проживають окремо. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] залишається проживати з матір»ю. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не заявлено. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають витрати за опублікування оголошення про його виклик до суду у засобах масової інформації, а саме: газеті «Зоря Полтавщини» у розмірі 120 грн.00 коп., що підтверджується рахунком №11698 від 23.09.2016 року та квитанцією №37 від 26.09.2016 року, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн.20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить стягнути кошти на утримання дитини [PERSON], [INFO] та стягувати їх із [PERSON], в розмірі 1/4 частки (але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня пред»явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити частково, посилаючись на те, що до подачі позову до суду позивачкою та в період судового розгляду відповідач [PERSON] добровільно брав участь у утриманні дитини, про що свідчать надані та досліджені в судовому засіданні докази. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2015 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Ленінському відділі ДРАЦС РС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №97. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Як зазначила в своєму позові позивачка, відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 СК України обов»язку утримувати свою дитину. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] до подачі позову до суду позивачкою та в період судового розгляду справи добровільно брав участь у утриманні дитини, про що свідчать надані представником відповідача докази, а саме: квитанції та товарні чеки на придбання продуктів харчування та іграшок для дитини. Відповідач [PERSON] аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина не має та може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього ж кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України закріпила, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, та інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 20.06.1997 року, який зареєструвала у відділі РАГС Полтавського міськвиконкому. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені,відповідач працює, але в добровільному порядку матеріальну допомогу їй на утримання дітей не надає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 червня 1997 року, який зареєстрований у відділі РАГС Полтавського міськвиконкому. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Як зазначила в судовому засіданні позивачка, спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач працює, та не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має, а тому має можливість утримувати дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього ж кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, та інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У\~ серпні\~ 2016\~ року позивачка [PERSON] \~ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на\~ утримання неповнолітніх дітей. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка вказала,\~ що\~\~ вона з відповідачем перебуває\~ в зареєстрованому\~ шлюбі\~ з 14 листопада 2007\~ року, який зареєстрували у Центральному відділі\~ РАЦС\~ Полтавського міського управління юстиції. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Зараз\~ вони з відповідачем проживають окремо\~ і сімейних стосунків\~ не підтримують, з часу фактичного припинення\~ шлюбних відносин, відповідач [PERSON] \~ ухиляється від\~ утримання їхніх дітей, добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, зараз вона не працює, по причині догляду\~ за найменшою\~ дитиною до\~ 3-х річного віку, тому не має можливості\~ утримувати дітей без участі в цьому\~ відповідача, відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу їй на утримання дітей. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач\~ [PERSON] \~ в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши сторони,\~\~ дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення\~ з наступних підстав. Судом встановлено, що\~\~ сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі\~ з 14 листопада 2007\~ року, який зареєстрований у Центральному відділі\~ ДРАЦС\~ Полтавського міського\~ управління юстиції, актовий запис №2147.\~ Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~ свідоцтвами про народження. Як зазначила в судовому засіданні позивачка, спільне життя з відповідачем не\~ склалося. Шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач працює, та\~ не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей,\~\~ аліменти\~ відповідач нікому не платить, стягнень\~ по виконавчим документам з відповідача\~ не проводиться, інших неповнолітніх\~ дітей, непрацездатних батьків не має, а тому\~ має можливість утримувати дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ ст. 181 цього ж кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки,\~ матеріальне становище відповідача, та інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 11.10.2008 року у Білицькій селищній раді Кобеляцького району Полтавської області, зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 95 . Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Спільне проживання припинили у 2014 році. Причиною розпаду сімї стали різні за складом характери та протилежні погляди на шлюб, сімю. Тому позивачка прохала суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і пояснила суду, що примиритись не бажає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд , заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.10.2008 року у Білицькій селищній раді Кобеляцького району Полтавської області, позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 95 (а.с. 5). Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини припинили у 2014 році. Дитина проживає з позивачкою. Примиритись сторонни не бажають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved