overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

у січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS], з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її братом та за вищевказаною адресою зареєстрований, але не проживає без поважних причин з 2011 року та не сплачує нарахування за комунальні послуги. Позивач в судове засідання не з'явилась, до його початку надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про склад сім'ї від 21.01.2019 №957, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані власник [PERSON], донька [PERSON], мати [PERSON], брат [PERSON], батько [PERSON]. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідач більше року не проживає за адресою: [ADDRESS]. Доказів на підтвердження поважності причин не проживання відповідача за вищевказаною адресою суду не надано. Відтак, відповідно до ст. 405 ЦК України відповідач є таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. За таких обставин, позов про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

у січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого 09 жовтня 2016 року, яка складається з 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання сторони не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнають, представник Чернігівської міської ради покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 09 жовтня 2016 року помер чоловік позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири, що [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.02.1994 квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Відповідно до інформаційної довідки комунального підприємства Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 26.12.2018 право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. 11 грудня 2018 року позивач звернулася до приватного нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про фактичне прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка. 11 грудня 2018 року приватним нотаріусом [PERSON] була відкрита спадкова справа № 66/2018 після смерті [PERSON], заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців не надходило. \~ \~ \~ \~ Постановою від 26.12.2018 приватним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири №67 у жилому будинку №157 по вул. 1-го Травня в м. Чернігові, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на 1/2 частину вищевказаної квартири за спадкодавцем. Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, враховуючи наявність доказів, що свідчать про правомірне набуття [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що не суперечить загальній презумпції правомірності набуття права власності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

у січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 03.11.2004, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони у підготовче судове засідання не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.11.2004, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

у січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 05.06.2016 та мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони у підготовче судове засідання не зявились, позивач у позовній заяві розгляд справи просить провести у її відсутність, позов підтримує, від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони зареєстрували шлюб 05 червня 2012 року та мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

у січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 08.06.1996, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1996, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

у січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 13.06.2009, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони у підготовче судове засідання не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2009, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

у січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 15.09.2015, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не зявилась, надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2015, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

у січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 28.01.2015, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони у підготовче судове засідання не з'явились, надійшли заяви з проханням розглянути справу їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.01.2015, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Зокрема, позивач просила суд зобов`язати Лиманський районний відділ ДВС ГТ УЮ в Одеській області зняти арешт та заборону відчуження, що накладений на майно житловий будинок [ADDRESS] , згідно постанови № 24-6520 від 19.05.2006 року (реєстраційний номер обтяження 3276379), який зареєстрований Лиманською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 31.05.2006 року. Позивач подала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Представник ДВС у судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином про дату, час та місце його проведення. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про можливість задоволення скарги з наступних підстав: Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2019 року що видана державним нотаріусом Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області Капустіній Н.М. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з оформлення спадкового майна через наявність запису обтяження -арешту та заборони відчуження, що накладений на майно житловий будинок [ADDRESS] , згідно постанови № 24-6520 від 19.05.2006 року (реєстраційний номер обтяження 3276379), який зареєстрований Лиманською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 31.05.2006 року. Згідно відповіді Начальника Лиманського відділу ДВС ГТ УЮ в Одеській області Стоніс Ю.В. від 10.12.2018 року № 38-20303 на ім`я [PERSON] у період 2006-2010 рокі на виконанні перебував виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів, виконавче провадження завершено у 2010 році. Судом встановлено, що взагалі вказаний житловий будинок належав за життя на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] , і після її смерті відкрилась спадщина. [PERSON] є донькою [PERSON] Державний виконавець завершуючи виконавче провадження не врахував що при виконанні виконавчого документу у 2010 році мав бути знятий арешт накладений в межах виконавчого провадження, і помилково не вирішив питання необхідності подальшого арешту та заборони відчуження майна. Отже позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 05.09.2015 року. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач просила розірвати шлюб. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, належним чином та своєчасно був сповіщений судом про розгляд справи. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05.09.2015 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис за № 459. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У січні 2019\~року позивач звернулася до \~суду з\~ зазначеним позовом, \~вказавши,\~ що перебуває\~у шлюбі\~з відповідачем\~з 12.03.2016 року. Від даного шлюбу спільних детей не мають. Так як шлюбні відносини припинені з січня 2018 року, спільне господарство не ведеться, позивач просила розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, належним чином та своєчасно був сповіщений судом про розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 12.03.2016 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис за № 107. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбні відносини\~між сторонами\~припинені з січня 2018 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.ст.\~110-112,\~114 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved