Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

У січні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], зареєстрованого у [INFO], не працюючого, іпн.2596617377, аліменти на її користь , на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму з доходів громадян, до досягнення донькою повноліття. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, надавши письмові заперечення проти позову, в яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, та надані докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 вересня 2005 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб із відповідачем по справі [PERSON] в Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька постійно проживає разом з позивачкою. Як зазначила у своєму позові позивачка, та було встановлено в судовому засіданні, відповідач не приймає фінансової участі у витратах пов»язаних з забезпеченням їхньої дитини. Виховання і розвиток дитини потребує постійних коштів. Добровільно відповідач виконувати свій батьківський обов»язок відмовляється, в звязку із чим позивачка змушена звернутись до суду з проханням стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього ж кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1,2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність або відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved