Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Херсонської міської ради, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після померлого [PERSON]. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] (чоловіка). За життя померлим було придбано кооперативну квартиру [ADDRESS], за яку ним повністю сплачено пайові внески. Після смерті чоловіка позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. У судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач явку свого представника в судове засідання також не забезпечив, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Письмових заперечень проти позову до суду не надходило. Враховуючи положення ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників процесу, на підставі наявних письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11.02.1961 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] помер. Позивач та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після померлого. 03.09.2014 року за заявою позивача Другою Херсонською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу за номером 56487564 після померлого [PERSON] Після реєстрації спадкової справи [PERSON] звернулась до Другої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою, в якій відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. Листом Другої Херсонської державної нотаріальної контори від 16.01.2015 року [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Листом заступника міського голови [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право власності на майно. Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 21.05.1991 року №117 було затверджено рішення загальних зборів ЖБК № 93 від 28.02.1991 року про прийняття до членів кооперативу [PERSON] на квартиру [ADDRESS], замість його метрі з передачею йому паю. Згідно довідки ОСББ «Покришева, 53, корп. 4» від 30.01.2015 року пайові внески на спірну квартиру повністю сплачені станом на 01.03.1993 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ч. 3 цієї стаття спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно вимог ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Статтею 1275 ЦК України визначено правові наслідки відмови від прийняття спадщини, зокрема, в частині 2 зазначено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до чинного на момент існування правовідносин Закону України «Про власність» (ст. 15) член житлового-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває права власності на це майно. Згідно вимог ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Пунктом 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року судам роз'яснено, що згідно із ст.15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Таким чином, згідно вимог законодавства, діючого на момент існування спірних правовідносин, право власності на кооперативну квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації. При цьому суд вважає, що належними та доспутими доказами було доведено те, що позивач, прийнявши спадщину після свого чоловіка, з урахуванням відмови дочки спадкодавця від частини у спадковому майні на її користь, позбавлена можливості належним чином оформити своє право власності на спадкове майно. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved