Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

У січні 2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05 травня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 250_060 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів), відповідно до умов якого Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] надав Позичальнику кредит в розмірі 44 700,00 гривень під 17,99 % річних строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 04 травня 2021 року. Свої зобов`язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 13.12.2018 р. утворилась заборгованість на загальну суму 14 876,33 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 1762,00 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 25.01.2019 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. Відповідачу [PERSON] була направлена ухвала про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відзиву та клопотань до суду не надав, в судове засідання не з`явився, хоча судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Враховуючи викладене, та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 05 травня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 250_060 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів), відповідно до умов якого Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] надав Позичальнику кредит в розмірі 44 700,00 гривень під 17,99 % річних строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 04 травня 2021 року Згідно ст.ст. 526,527,536 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 13.12.2018 р. має заборгованість в сумі 14 876,33 грн., яка складається з наступного: Сума заборгованості за основним боргом - 13 564,99 грн; Сума заборгованості за процентами - 823,86 грн; Пеня - 369,07 грн; 3% річних від прострочених сум заборгованості - 37,61 грн; Сума втрат від інфляції - 80,81 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved