Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

У січні 2019 р. заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що в свідоцтві про народження та паспорті на його ім`я він значиться як « [PERSON] », проте в свідоцтві про укладення шлюбу, військовому квитку, пенсійному посвідчені та свідоцтві про народження молодшої доньки він значиться, як « [PERSON] ». Помилки, що були допущені при виписці вказаних документів не можуть бути виправлені установами та організаціями, що їх видали, а відтак заявник вимушений звернутись до суду з даною заявою. В судовому засідання заявник вимоги заяви підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення, в яких просив справу розглядати за відсутність представника, за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Представник заінтересованої особи - Київського міського військового комісаріату в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Вислухавши пояснення заявника, повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ч.\~2\~статті 315\~ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення,\~повинно бути зазначено: який факт\~заявник просить\~встановити та\~з якою\~метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь -які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами: висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 14.02.1962 р. Москалівським Сільським РАЦС Жмеринського району Вінницької області. Як вбачається з копії паспорта серії [NUMBER] виданого 03.10.2000 р. Харківським РУ ГУ МВС України у м. Києві, останній виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , заявника по справі. Проте, з копії свідоцтва про укладення шлюбу від 01.08.1973 р. серії [NUMBER] виданого Палацем Одруження м. Київ, копії військового квитка серії [NUMBER] виданого 10.04.1995 р. Первомайським райвиконкомом м. Мінська, копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 06.04.2007 р. виконкомом Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, а також пенсійного посвідчення [NUMBER] виданого Київським міським військовим комісаріатом 02.08.1999 р. вбачається, що у всіх зазначені документах по батькові заявника вказане як « [PERSON] ». Однак, як вбачається з копії свідоцтва про народження № 15 виданого 09.06.1924 р. Народним комісаріатом внутрішніх справ УСРР та виписки про народження № 9 від 24.05.1924 р. виданої Браїлівською сільською радою Житомирського район Вінницької області [INFO] народився батько заявника [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.27\~постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про\~застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Отже, аналізуючи наведені вище норми, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред`явлених заявником вимог, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки встановлені факти свідчать про те, що в перелічених вище документах при їх оформлені допущена помилка у по батькові заявника, а відтак особа, зазначена як « [PERSON] » у свідоцтві про укладення шлюбу від 01.08.1973 р. серії [NUMBER] , військовому квитку серії [NUMBER] від 10.04.1995 р., пенсійному посвідчені [NUMBER] від 02.08.1999 р. та свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 06.04.2007 р. та заявник « [PERSON] » є однією і тією ж особою. На підставі викладеного,

Outcome: approved