Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

У січні 2019 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, 3-ті особи: служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.11.2003 р. по 21.04.2014 р. він перебував у шлюбі з відповідачкою. Під час шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу у нього були сумніви щодо свого батьківства до дитини [PERSON] , а тому він зробив тест на батьківство. Згідно результатів дослідження генетичне споріднення між ним та [PERSON] , [INFO] виключається, тобто він не є біологічним батьком. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачка в судовому засідання позовні вимоги визнала, зазначила, що доньку [PERSON] , [INFO] вона народила він іншого чоловіка. Третя особа - служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, надала до суду лист з проханням розглядати справу без участі представника та винести рішення відповідно до законодавства з максимальним врахуванням інтересів дитини. Третя особа - Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання також не з`явилась, надала до суду лист з проханням розглядати справу без участі представника. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, встановив, що відповідачкою в повному обсязі визнаються позовні вимоги позивача про виключення відомостей про батька, тобто позивача, з актового запису про народження дитини, оскільки дитина народжена в період перебування сторін у шлюбі, проте позивач не являється її біологічним батьком. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 24 постанови № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, оскільки під час розгляду справи відповідачка визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved