Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

у січні 2015 р. позивач звернувся до суду зі зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 45271 грн 60 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.06.2012 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання юридичних послуг №30, предметом якого є представництво інтересів відповідача, усні та письмові консультації, складання документів, для звернення до суду, представництво інтересів в суді, вчинення інших дій при поділі спільного майна подружжя, а на виконання вимог договору відповідачем було оформлено довіреність на працівників компанії, в результаті чого зобов`язання згідно договору №30 від 01.06.2012 з позивача було виконано в повному обсязі, крім цього згідно п. 3.4 договору було узгоджено, що відповідач як замовник сплачує позивачу винагороду у розмірі 5% від загальної вартості майна, що після поділу перейде у власність відповідача, тому згідно рішення суду, його вартість складає 905432 грн 00 коп., відповідно винагорода складає 42271 грн 60 коп., так 03.12.2014 в офісі компанії відповідачу було надано для підписання акт виконаних робі, але остання відмовилася його підписувати, після чого 25.12.2014 позивачем було відправлено відповідачу вимогу про підписання акту, однак зобов`язання по договору відповідач не виконала. 16.02.2015 ухвалою судді було відкрито провадження по справі (а.с. 16 т. 1). 12.05.2015 позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог,в якій позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 45271 грн 60 коп., пеню у розмірі 9136 грн 18 коп., інфляційні у розмір 14892 грн 85 коп. та 3% річних у розмірі 431 грн 63 коп., що в загальному розмірі складає 69732 грн 26 коп. (а.с. 37 т. 1). 15.06.2015 заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 45271 грн 60 коп., пеню у розмірі 9136 грн 18 коп., інфляційну складову у розмірі 14892 грн 85 коп. та 3% річних у розмірі 431 грн 63 коп., а всього 69732 грн 26 коп. (а.с. 49). 29.07.2015 представником позивача отримано виконавчий лист по справі №2/759/2188/15 (а.с. 55 т. 1). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.2016 відмовлено у задоволенні подання старшого ДВ ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. [PERSON] (а.с. 77 т. 1. 14.05.2018 ухвалою скасовано заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2015 (а.с. 107-109 т. 1). 24.10.2018 представник відповідача подав заперечення на позовну заяву в яких просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки рішення суду ще не є тим документом, що підтверджує факт фактичного переходу права власності на «поділене майно» замовнику відповідача по цій справі, та фактичне отримання замовником стягнутого судом суми компенсації половини вартості частини спільного майна подружжя на користь замовника (а.с. 129-133 т. 1). 07.11.2018 в процесі розгляду справи позивачем подано заяву збільшення позовних вимог в результаті якої просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 42271 грн 60 коп., пеню у розмірі 11275 грн 24 коп., інфляційні у розмірі 38835 грн 60 коп. та 3% річних у розмірі 7078 грн 00 коп., що в загальному розмірі складає 102460 грн 44 коп. (а.с. 137 т. 1). 15.05.2019 представником відповідача було подано доповнення до заперечення в яких просив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України прийняти ухвалу про закриття провадження по справі за відсутності предмету спору (а.с. 173-175 т. 1). Ухвалою суду від 12.06.2019 повернуто представнику відповідача зустрічну позовну заяву (а.с. 195, 196 т. 1). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2019 в частині позовних вимог ТОВ «Аргумент-Консалтинг» до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 45271 грн 60 коп., пені у розмірі 9136 грн 18 коп., інфляційної складової 14892 грн 85 коп. та 3% річних у розмірі 431 грн 63 коп., а всього 69732 грн 26 коп. закрито у зв`язку із відсутністю предмету спору, в частині заявлених позовних вимог ТОВ «Аргумент-Консалтинг» до [PERSON] про стягнення боргу за заявою про збільшення позовних вимог від 07.11.2018 відмовлено (а.с. 217-220 т. 1). 23.06.2020 постановою Київського апеляційного суду судове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2019 скасовано, справу направлено до для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 58-64 т. 2). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.07.2020 справу прийнято до свого провадження (а.с. 68 т. 2). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, 16.01.2021 від нього надійшла заява про слухання справи без участі представника , позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 87 т. 2). Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 71, 82-86 т. 2). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 01.06.2012 між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання юридичних послуг № 30, предметом якого є представництво інтересів відповідача в судових та інших органах по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (а.с. 8 т. 1). Згідно п. 3.4 договору про надання юридичних послуг № 30 від 01.06.2012 замовник сплачує виконавцю винагороду в розмірі 5% від загальної вартості майна, що після поділу перейде у власність замовника. Вартість майна встановлюється при судовому розгляді справи. Винагорода, що встановлена даним пунктом, сплачується замовником після набрання чинності остаточного рішення суду. На виконання вищезазначеного договору 26.03.2012 відповідачем було оформлено довіреність на працівників компанії на представництво її інтересів, яка посвідчена ПН КМНО Буділовською Н.С. та зареєстрована в реєстрі №446 (а.с. 9). 13.02.2013 між директором ТОВ «ЮК «Аргумент-Консалтинг» (виконавець) та [PERSON] (замовник) підписано акт виконаних робіт, в якому виконавець передав, а замовник прийняв послуги юридичного характеру, що складають правову допомогу по справі № 2/2608/5348/12 (а.с. 10 т. 1). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.08.2014 виділено у власність [PERSON] частину квартири [ADDRESS] , вартістю 877714 грн 50 коп., стягнуто на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «Опель-Вектра», д.н.з. [NUMBER] 2003 року випуску, в сумі 25 тис. грн. та компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «ЗАЗ-968», 1993 року випуску в сумі 2717 грн 50 коп. (а.с. 4-7). Так, 25.12.2014 позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу про підписання акту виконаних робіт та сплатити суму винагороди у розмірі 45271 грн 60 коп. згідно п. 3 Договору у строк сім днів з дня отримання даної вимоги (а.с. 11, 12 т. 2). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 525, 610 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання у відповідача утворилася заборгованість, яка складається із суми основного боргу у розмірі 45271 грн 60 коп., пені у розмірі 11275 грн 24 коп.; інфляційних втрат у розмірі 38835 грн 60 коп. та 3% річних у розмірі 7078 грн 44 коп. (а.с. 138-140 т. 2). Як вбачається із постанови №17 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23.04.2019 встановлено, що 18.03.2019 головним державним виконавцем Домбровським Р.А.

Outcome: partial