Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про усунення йому перешкод у користуванні квартирою №37 в будинку №170 по вул.Єдності (Радянській) в м.Марганці Дніпропетровської області, шляхом зняття з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно договору дарування від 21 жовтня 1995 року, він є власником квартири [ADDRESS] (Радянській) в м.Марганці Дніпропетровської області. 30. Жовтня 2005 року у вказаній квартирі на прохання його матері було зареєстровано її подругу [PERSON]. У 2012 році відповідач втратила паспорт, та щоб отримати новий, знову зареєструвалася у його квартирі. Відповідач жодного дня не проживала у його квартирі, участі в утриманні квартири не приймає, комунальні платежі не сплачує. Через це він не може оформити субсидію та змушений сплачувати велику вартість комунальних послуг. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання двічі не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, заяв та клопотань до суду не надавав. З урахуванням положень статті 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. [PERSON] договору дарування від 21 жовтня 1995 року [PERSON] отримав у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.4-5). [PERSON] домової книги для прописки громадян, що проживають у [INFO] (Єдності), [PERSON], [INFO], зареєстрована у вказаній квартирі з 31 липня 2012 року (а.с.6-7). [PERSON] довідки №161 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10 січня 2017 року, виданої головою правління ОСББ «Привокзальне 170» [PERSON], в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] та [PERSON], яка у квартирі не проживає (а.с.9). [PERSON] від 10 січня 2017 року, складеного головою правління ОСББ «Привокзальне 170» [PERSON] в присутності жильців-сусідів будинку №170 по вул.Радянській (Єдності): [PERSON] (кв.28), [PERSON] (кв.38), [PERSON] (кв.53), у квартирі №37 зареєстрована [PERSON], яка фактично не мешкає у ній з 31 липня 2012 року, місце її проживання невідоме (а.с.8). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, оскільки відповідач не є власником вказаної квартири, не проживає в ній, витрати на її утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в будинку позивача порушує його права як власника. Крім того розмір комунальних платежів та право на субсидію залежать від кількості зареєстрованих у помешкані осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені представленими по справі доказами. На підставі статтей 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved