Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

У січні 2017 року Київській міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 2587,51 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 25.09.2014 року після звернення [PERSON] до Голосіївського районного центру зайнятості їй було надано статус безробітного та ознайомлено з правами і обовязками зареєстрованого безробітного. Відповідачці було призначено допомогу по безробіттю з 02.10.2014 року. Під час розслідування обґрунтованості виплати відповідачу допомоги по безробіттю було встановлено, що [PERSON] виконувала роботи (надавала послуги) згідно договору підряду у ТОВ «Є-Ресурс» від 15.10.2014 року №6304 і отримувала допомогу. Термін дії договору з 15.10.2014 року по 31.10.2015 року, достроково розірваний 31.12.2014 року. Таким чином, відповідачка надавала платні послуги за цивільно-правовим договором та не мала права перебувати на обліку в центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю. Наказом РЦЗ №42 від 11.04.2016 року була визначена сума коштів, що підлягає поверненню як допомога по безробіттю, яка становить за період з 15.10.2014 року по 20.11.2014 року 2587,51 грн. Відповідачка отриману допомогу добровільно не повернула. У звязку із цим просить стягнути незаконно одержану допомогу по безробіттю за період виплати з 15.10.2014 року по 20.11.2014 року в сумі 2587,51 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 25 вересня 2014 року [PERSON] звернулась із заявою до Голосіївського районного центру зайнятості в м.Києві про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, в якій вказав, що ознайомлений із правами та обовязками, передбаченими даними законами. Згідно із наказом № НТ 141002 від 02.10.2014 року відповідачці було надано статус безробітного з 25.09.2014 року та призначено виплату допомоги по безробіттю з 02.10.2014 року. Наказом № НТ 141124 від 24.11.2014 року відповідачці припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію з 21.11.2014 року. На підставі вказаних наказів міського центру зайнятості [PERSON] перебувала на обліку в центрі зайнятості як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю. Печерським районним центром зайнятості м.Києва в порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним шляхом звіряння даних, які були підставою для призначення матеріальної допомоги, було проведено перевірку та складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №379 від 17.03.2016 року, згідно із яким встановлено, що відповідачка виконувала роботи (надавала послуги) згідно договору підряду у ТОВ «Є-Ресурс» від 15.10.2014 року №6304 і отримувала допомогу. Термін дії договору з 15.10.2014 року по 31.10.2015 року, достроково розірваний 31.12.2014 року, тобто під час перебування на обліку в центрі зайнятості. Згідно наказу №НТ161128 від 28.11.2016 року прийнято рішення про повернення коштів відповідно до пункту 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за період виплати з 23.05.2016 року по 12.07.2016 року в сумі 877,42 грн. Про вказаний факт працевлаштування відповідачка центр зайнятості не повідомила, що свідчить про не зазначення нею всіх обставин, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю. Статтею 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Згідно довідки із Голосіївського районного центру зайнятості від 11.04.2016 року відповідачка за період з 15.10.2014 року по 20.11.2014 року отримала допомогу по безробіттю в загальному розмірі 2587,51 грн. З метою досудового врегулювання питання про добровільну сплату незаконно отриманих коштів, на адресу відповідачки було направлено лист № 21-1442 від 13.04.2016 року про необхідність добровільного повернення коштів, сплачених як допомога по безробіттю на рахунок центру зайнятості. Станом на день винесення рішення, допомога по безробіттю відповідачкою не сплачена. Згідно з ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч. 3 ст. 36 наведеного закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. З огляду на те, що даний спір є цивільно-правовим, що також підтверджується висновками Верховного суду України в постанові від 22.09.2015 року у справі №21-1884а15, тому до спірних правовідносин мають застосовуватися загальні положення відшкодування шкоди, передбачені главою 82 Цивільного кодексу України. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахування вказаних положень відповідачка має відшкодувати реальну вартість незаконно отриманих коштів, тобто компенсувати саме той розмір витрат, які поніс позивач внаслідок неправомірних дій відповідачки. Розмір завданої шкоди має бути доведеним позивачем. Позивачем було доведено представленим власним розрахунком розмір завданої шкоди в сумі 2587,51 грн., який підлягає стягненню з відповідачки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved