overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 06 жовтня 2012 року, актовий запис 1277, та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх вимог позивач вказував, що 06 жовтня 2012 року він уклав з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З осені 2014 року з відповідачем шлюбних відносин не підтримують, оскільки втратили почуття любові і поваги один до одного Згода про утримання та місце проживання дітей між позивачем та відповідачем досягнута. Позивач прохав стягнути з нього аліменти на утримання доньки. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на розлучення згодна. Позовні вимоги визнавала. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 06 жовтня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що 06 жовтня 2012 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 1277 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане повторно 16.01.2015 року). Від шлюбу сторони мають доньку- [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, позивачка бажає розірвати шлюб. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, отже в частині стягнення аліментів позов не підлягає задоволенню, виходячи з вищевикладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 30.07.1996 року, актовий запис 3343. На підтвердження своїх вимог позивач вказував, що 30 липня 1996 року він уклав з відповідачем шлюб. Разом проживали з відповідачем однією сім'єю три роки, після чого фактичне проживання однією сім'єю припинено. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалось оскільки мають різні життєві погляди та інтереси. Спору про поділ майна немає. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибула. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Про причини своєї неявки суд не повідомляла та жодних заяв на адресу суду не надсилала. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 30 липня 1996 року Палацом шлюбів №4 м. Москви був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що 30 липня 1996 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 3343 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 30 липня 1996 року). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, позивач бажає розірвати шлюб. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернувся [PERSON], яка просила розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 04 квітня 1998 року, актовий запис № 390. На підтвердження своїх вимог позивач вказувала, що шлюбно - сімейні відносини та ведення спільного господарства з відповідачем припинені. Між ними втрачені поваги один до одного, почуття любові, турботи, взаємодопомоги. Від шлюбу сторони мають двох дітей, після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом з позивачем. Майнових спорів немає. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04 квітня 1998 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що складено відповідний актовий запис № 390 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданий повторно від 06.01.2015 року). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.11.1998 р. та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.04.2003 р. Питання про майновий спір позивачем не ставилося. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановлених фактів, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернувся [PERSON], яка просила розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 27 січня 2010 року, актовий запис № 54. На підтвердження своїх вимог позивач вказувала, що фактично шлюбно - сімейні відносини та ведення спільного господарства з відповідачем припинені з квітня 2013 року. Між ними втрачені поваги один до одного, почуття любові, турботи, взаємодопомоги. Спільний дітей не мають. Майнових спорів немає. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27 січня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що складено відповідний актовий запис № 54 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], від 27.01.2010 року). Питання про майновий спір позивачем не ставилося. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановлених фактів, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 18 лютого 2006 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 61. Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки на протязі останніх трьох років. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Фактично шлюбні відносини припинені. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував, просила задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 18.02.2006 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 61. Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки на протязі останніх трьох років. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Фактично шлюбні відносини припинені. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що 06.10.2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №404. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Шлюб видався невдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2014 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна сторони не мають. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував, просив задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 06.10.2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №404. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Шлюб видався невдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2014 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування сплаченого судового збору 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.09.1996 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з березня 2014 року матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO]., у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі, з урахуванням уточнень, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.1996 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з березня 2014 року матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач офіційно працює водієм в ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», має регулярний дохід, суд вважає, що необхідно визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з урахуванням матеріального стану платника аліментів, матеріального стану дитини, суд вважає за можливе стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що тривалий час проживала разом з відповідачем, але у зареєстрованому шлюбі вони не перебували. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с.м.т. Семенівка Полтавської області, на її користь, на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №29. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч.3 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Згідно ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 05 березня 2011 року, актовий запис 171. На підтвердження своїх вимог позивач вказувала, що 05 березня 2011 року вона уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини припинили по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті. З листопада 2012 року, відповідач проживає окремо від сім'ї. На час розгляду справи спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю відсутній. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнавав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 05 березня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що 05 березня 2011 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 171 (оригінал свідоцтва про шлюб [NUMBER], видане 05 березня 2011 року). Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, позивачка бажає розірвати шлюб. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved