Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON]. Після смерті, якого залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS], присадибні земельні ділянки площею: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,2102 га для ведення особистого селянського господарства; 0,1200 га для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка площею 2,6976 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В передбачений шестимісячний термін, позивач звернувся до Фастівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтва на право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки. Однак, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] позивач отримати не зміг, оскільки не надав нотаріусу оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме на вищевказаний житловий будинок. Отримавши від нотаріуса відмові у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивача позовну заяву підтримав з підстав викладених у ній та просив суд її задовольнити. Представник відповідача - Кищинської сільської ради Фастівського району Київської області в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без присутності представника сільської ради, позов підтримує. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер, [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, Серія [NUMBER] від 20 лютого 2013 року. (а.с.5). Як вбачається, із Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 4 серпня 1966 року, [PERSON], є батьком позивача [PERSON], який народився [INFO]. (а.с.6). Відповідно до Заповіту, складеного 13 липня 2009 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Кищинської сільської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] заповів все належне йому майно своєму синові [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 157/2013, заведеної після смерті [PERSON], який помер [INFO], 05 липня 2013 року позивач звернувся до Фастівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька. (а.с.53). Так, Фастівським районним державним нотаріусом Бігіч С.Ю., позивачу видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які на праві власності належали померлому [PERSON], який помер [INFO]. (а.с.8-14). Проте, у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не надано правовстановлюючого документу на вищевказаний будинок та рекомендовано звернутися до суду. (а.с.21). Відповідно до Довідки Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації», від 22 лютого 2016 року № 235, станом на 01 січня 2013 року за адресою: [ADDRESS], зареєстрований по праву приватної власності, за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконкомом Кищинської сільської ради від 03.10.2008 року, згідно рішення виконкому Кищинської сільської ради від 16.09.2008 року, за № 9/3, Серія Свідоцтва [NUMBER]. (а.с22). Згідно Довідки № 102 від 01.08.2016 року, виданої Кищинською сільською радою Фастівського району Київської області, відповідно до даних по господарської книги ради, за [PERSON] рахується господарство під номером по господарського обліку [NUMBER], в т.ч. і житловий будинок [ADDRESS]. (а.с24). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням, та зібраним по справі доказам суд вважає вимоги позивача доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved