Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У січні 2018 р. скаржник [PERSON] звернулась до суду з даною скаргою. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, в провадженні головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. перебуває зведене виконавче провадження № 34527440 з примусового виконання ряду виконавчих провадження про стягнення грошових коштів боржника [PERSON] Заявник зазначає, що вона є одним із стягувачів у зведеному виконавчому провадженні №34527440 за виконавчими листами від 12.03.2014 р. №2/756/4797/13, №2/756/4797/13, №2/756/4797/13, виданих Оболонським районним судом м. Києва. Як вказано у скарзі 13.01.2018 р. [PERSON] було отримано вимогу головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. від 26.12.2017 р. № 996 про здійснення авансування витрат на проведення експертної оцінки щодо описаного і арештованого майна боржника, а саме: гаражних боксів № [ADDRESS]. Вважає, що державний виконавець не мала правових підстав для опису та арешту гаражних боксів № [ADDRESS] та з огляду на що, дана вимога державного виконавця є незаконною. Заявник зазначає, що гаражні бокси № [ADDRESS] на даний час не зареєстровані на права власності за боржником [PERSON], а у реєстрі прав власності на нерухоме майно так і залишаються відомості про право власності на дані гаражі за [PERSON], а тому у державного виконавця не було документальних підстав для здійснення опису та арешту цих гаражних боксів та пред'явлення вимоги про авансування коштів на проведення їх експертної оцінки. Тому посилаючись на вищевикладене, заявник просить суд визнати незаконними дії головного державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Однією з основних засад цивільного судочинства, у відповідність до ст. 2 ЦПК України, є неприпустимість зловживання процесуальних прав. У відповідності до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи. Ст.44 ЦПК України зазначає, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Жодна сторона в судове засідання не з'явилась, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. На порушення вимог чинного законодавства, сторона скаржника належним чином не користується наданими процесуальними правами, оскільки дана скарга протягом тривалого часу, перебуває у провадженні Оболонського р/с м. Києва, і на даний час ухвалою судді Оболонського р/с м. Києва А.М. Майбоженко від 16.08.2018 р. по аналогічній скарзі [PERSON] щодо того самого майна вже було відмовлено, що свідчить про незацікавленість скаржника у даній справі та надає підстави залишити без задоволення дану скаргу. Тому

Outcome: dismissed