Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини та стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. На даний час у Рожнятівському районному суді слухається справа про їхнє розлучення. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати й утримувати дитину. Відповідач у добровільному порядку коштів на її утримання не надає хоча має таку можливість, оскільки працює неофіційно за кордоном та отримує щомісячний дохід у розмірі 10000-15000 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини однак у меншому розмірі ніж заявлений позивачкою, оскільки на даний час перебуває у незадовільному матеріальному становищі, власного житла не має, проживає у будинку своїх батьків, та фактично перебуває на їх утриманні, оскільки регулярних доходів немає, перебивається тимчасовими заробітками. Крім того доповнив, що він не менше одного тижня відвідує дочку [PERSON], спілкується з нею, купує одяг, взуття, іграшки, солодощі. Згідний щоб з нього стягували аліменти у мінімальному розмірі, тобто 713 гривень, що складає 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.4). Дитина на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою №994 виданої Небилівською сільською радою 29 червня 2017 року (а.с.6). З копії трудової книжки та довідки про заробітну плату вбачається, що позивачка [PERSON] працює продавцем у ПП [PERSON] та отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 2572 гривні (а.с.23-24). Відповідач на даний час офіційно не працює, проживає у будинку своїх батьків, транспортного засобу у користуванні немає, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.32-33) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.31). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачкою. Відповідач хоча офіційно не працевлаштований, однак фізично здоровий, має тимчасові заробітки. Разом з тим, позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти по 1500 гривень на дитину щомісячно, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини, однак у меншому розмірі ніж заявлений позивачкою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З врахуванням ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 29 червня 2017 року вбачається, що позивач понесла судові витрати за надання їй правової допомоги в розмірі 850 гривень, а тому дані витрати суд вважає за необхідне стягнути з відповідача.

Outcome: approved