Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 04 березня 2013 року в районі вул. Образцова та вул. Байкальська в м. Дніпропетровську з відповідача, який керував транспортним засобом «ВАЗ 21043», державний номер [NUMBER], відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілю «Ауді 90», державний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві власності, були завдані механічні ушкодження. Просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальний збиток в розмірі 19862,48 грн., вартість послуг оцінювача у розмірі 700 грн., витрати на оплату правової допомоги адвоката у розмірі 1835,20 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. Ухвалою суду від 03 грудня 2013 року до часті у справі в якості третьої особи було залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт». Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Суду пояснив, що автомобіль «Ауді 90», державний номер [NUMBER] їм був проданий ще у березні 2013 року за 2700 доларів США. Відповідач у судове засіданні з'явився. Проти позову заперечував. Суду пояснив, що його автомобіль було застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Лафорт». Позивачу про це було відомо і він не був обмежений у праві звернення з вимогою про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, до страхової компанії. Сума завданої шкоди заявлена в межах стразового відшкодування при нульовій франшизі. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Суду пояснив, що вимоги щодо стягнення з відповідача майнової шкоди є безпідставними, оскільки діючим законодавством передбачений порядок дій в разі настання страхового випадку, а саме: при наявності страхового полісу заінтересована сторона, яка є постраждалою від ДТП, повинна в установленому законом порядку звернутися до страхової компанії із заявою про відшкодування шкоди. Оскільки цивільно-правову відповідальність відповідача було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Лафорт». Згідно акту, наданого позивачем, про проведення оцінки вартості заподіяних збитків від 15.03.2013 року, та враховуючи що сума заявлених позовних вимог не перевищує суми страхового полісу, позивач повинен був звернутися до страхової компанії з приводу відшкодування завданих збитків. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» у судове засідання не з'явився. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 березня 2013 року на перехресті вул. Академіка Образцова та вул. Байкальська у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 21043», державний номер [NUMBER] та [PERSON], який керував автомобілем «Ауді 90», державний номер [NUMBER], що підтверджується довідкою ДАІ (а. с. 4). Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 грн. (а. с. 5). На момент ДПТ автомобіль «Ауді 90», державний номер [NUMBER], належав на праві власності позивачу, що підтверджується технічним паспортом на автомобіль (а. с. 6). Згідно Звіту № 15/03/13-1 про проведення оцінки вартості збитків, спричинених власнику автомобіля «Ауді 90», державний номер [NUMBER] від 15.03.2013 року вартість завданих збитків складає 19862,48 грн.(а. с. 7-17). Згідно ст. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальника. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно Полісу № АВ/8319516 від 31.03.2012 року, строк дії якого закінчується 30.03.2013 року (а. с. 48). Таким чином, при наявності у відповідача страхового полісу, страхова компанія гарантує в разі настання страхового випадку відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілого у ДТП в межах страхової суми (ліміту відповідальності), зазначеної в страховому полісі. Позивач повинен був звернутися до страхової компанії, а саме подати заяву про страхове відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП можливе виключно за умови, якщо потерпіла особа зверталася до страхової компанії та страхова компанія не відшкодувала спричинену шкоду або розмір шкоди не покривається розміром страховки. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Згідно звіту про проведення оцінки вартості заподіяної шкоди, позивачу заподіяна матеріальна шкода у розмірі 19862,48 грн., а згідно страхового полісу відповідача страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., тобто розмір заподіяної шкоди покривається розміром страховки. Жодних доказів звернення до страхової компанії з приводу настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування позивач суду не надав. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що позовні вимоги до відповідача заявлені позивачем передчасно, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачена позивачем сума судового збору на його користь не компенсується.

Outcome: dismissed