Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

У серпні 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 07 липня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. На теперішній час, син [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до повноліття дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 28 вересня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 1/5 частини від його заробітку щомісячно, оскільки він має доньку [PERSON] , [INFO] на утримання якої ним сплачуються аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України\~встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2007 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина перебуває на утриманні матері, що не заперечується відповідачем. Також судом встановлено, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у даній справі досягнуто не було, відповідач з дитиною не проживає. Згідно вимог ч.ч.1,3\~ст.181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Стаття 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є батьком малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення ним повноліття. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, та те, що відповідач визнав позов частково, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим стягнути щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10 серпня 2020 року до повноліття дитини, оскільки саме такий спосіб утримання дитини обрано позивачем, з якою проживає син сторін по справі. Суд не може погодитися з посиланнями позивача щодо можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, оскільки останнім надано до матеріалів справи докази того, що на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2005 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1\\4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 25.04.2005 року до повноліття дитини, крім цього надано Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.11.2018 та виконавчий лист від 29.04.2005 по виконавчому провадженню №26768851, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім зазначеного, судом не встановлено і інших обставин при визначенні розміру аліментів встановлених ч.1\~ст.182 СК України, що давало би можливість стягнення аліментів у більшому розмірі. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial