Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Ізяславська міська рада Ізяславського району Хмельницької області, про визнання права власності на гараж у порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначав, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , якій за життя належало право власності на гараж № [NUMBER] , що знаходиться у [ADDRESS] на території гаражного масиву «Харчомаш». Позивач та його син [PERSON] являються спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] . З метою оформлення спадщини [PERSON] звернувся в Ізяславську державну нотаріальну контору Хмельницької області, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно, що належало спадкодавцеві, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права позивач не має можливості, він просив суд визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на гараж № [NUMBER] , що знаходиться у [ADDRESS] на території гаражного масиву «Харчомаш». Ухвалою судді від 10 серпня 2020 року прийнято дану позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] подав заяву про уточнення своїх позовних вимог та остаточно просить суд визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/2 частину гаража № [NUMBER] , що знаходиться у м. Ізяслав Хмельницької області по вул. Миколи Микитюка на території гаражного масиву «Харчомаш». Ухвалою суду від 03 вересня 2020 року заяву [PERSON] про уточнення позовних вимог прийнято до розгляду Ізяславським районним судом Хмельницької області. 03 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа Ізяславська міська рада Ізяславського району Хмельницької області, про визнання права власності на 1/2 частину гаража у порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] , якій за життя належало право власності на гараж № [NUMBER] , що знаходиться у [ADDRESS] на території гаражного масиву «Харчомаш». Позивач та його батько [PERSON] являються спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] . З метою оформлення спадщини [PERSON] звернувся в Ізяславську державну нотаріальну контору Хмельницької області, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно, що належало спадкодавцеві, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права позивач не має можливості, він просить суд визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/2 частину гаража № [NUMBER] , що знаходиться у м. Ізяслав Хмельницької області по вул. Миколи Микитюка на території гаражного масиву «Харчомаш». Ухвалою суду від 03 вересня 2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду судом. Об`єднано в одне провадження зустрічний позов [PERSON] з первісним позовом [PERSON] . Ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті на 23 жовтня 2020 року на 12 год. 00 хв. У судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, сторони та представник третьої особи не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином, надіслали до суду письмові заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутності. Представником Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області Корнійчук В. І. у відповідній заяві зазначено, що Ізяславська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог за первісним та зустрічним позовом в повному обсязі. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позиції сторін та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Ізяславської міської ради народних депутатів Хмельницької області від 25 вересня 1997 року № 132 [PERSON] було виділено земельну ділянку під будівництво гаража № [NUMBER] в районі ВАТ «Харчомаш». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 21 серпня 2015 року. У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 20 листопада 1983 року Радошівською сільською Ізяславського району Хмельницької області, позивач за первісним позовом [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON] . За змістом свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого тією ж сільською радою 10 грудня 1984 року, позивач за зустрічним позовом [PERSON] є сином померлої [PERSON] . З довідки виконавчого комітету Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області № 723 від 22 червня 2020 року вбачається, що на день смерті спадкодавець [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом із нею були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З повідомлення завідувача Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області Ефендієвої А. П. за вих. № 1085/01-16 від 13 серпня 2020 року, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 61286194 від 13 серпня 2020 року вбачається, що після смерті [PERSON] у Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 78/2016. Спадкоємцями першої черги за законом являються її чоловік [PERSON] та син [PERSON] . Спадкове майно було розподілено між [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору про поділ спадкового майна, посвідченого Ізяславською державною нотаріальною конторою 06 квітня 2016 року за реєстровим № 1-261, однак цим договором не передбачено, яким чином буде в подальшому оформлятися все інше спадкове майно. Інші спадкоємці за законом - син спадкодавиці [PERSON] та її мати [PERSON] звернулися до державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини. З витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43506159 від 06 квітня 2016 року та № 43506223 від 06 квітня 2016 року вбачається, що спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а саме: на 1/4 частку квартири, що знаходиться в [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 1,9999 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6822180400:05:030:0018, що знаходиться на території Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Повідомленням від 12 червня 2020 року за вих. № 722/02-14 державний нотаріус Ізяславської державної нотаріальної контори Довбиш В. П. відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спірний гараж № [NUMBER] , що знаходиться у [ADDRESS] на території гаражного масиву «Харчомаш», у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (державної реєстрації права власності) на гараж. Відсутність правовстановлюючого документу на гараж також підтверджується довідкою, виданою КП «Ізяславське РБТІ» за № 244 від 04 червня 2020 року. Звертаючись до суду із даними позовами, [PERSON] та [PERSON] вказували на те, що вони не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на гараж № [NUMBER] , що знаходиться у м. Ізяслав Хмельницької області по вул. Миколи Микитюка на території гаражного масиву «Харчомаш», у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.ст.\~1268,\~1269\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~з умовою\~чи із\~застереженням. Незалежно від\~часу прийняття\~спадщини вона\~належить спадкоємцеві\~з часу\~відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як встановлено судом, [PERSON] за життя було виділено земельну ділянку під будівництво гаража № [NUMBER] в районі ВАТ «Харчомаш», гараж було побудовано, однак належним чином не було зареєстровано право власності на нього. Технічний паспорт на гараж (машино-місце) № [NUMBER] гаражного масиву «Харчомаш», що знаходиться в м. Ізяслав по вул. Миколи Микитюка Хмельницької області, виготовлено КП «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» на ім`я [PERSON] 04 червня 2020 року. З висновку про відповідність об`єкта державним будівельним нормам, що міститься у звіті про проведення технічного огляду гаражу, складеного 12 вересня 2020 року експертом [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 000755 від 19 вересня 2012 року, свідоцтво № 155 від 15 грудня 2017 року), вбачається, що гараж № [NUMBER] , що знаходиться у м. Ізяслав Хмельницької області по вул. Миколи Микитюка на території гаражного масиву «Харчомаш», відповідає вимогам державних будівельних норм. Отже, [PERSON] та [PERSON] , являючись спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , прийняли спадщину в установленому законом порядку. Інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини. Відтак, оскільки правовстановлюючі документи на гараж відсутні, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом право власності на Ѕ частину спірного гаража в порядку спадкування за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто, звертаючись до суду з позовом про захист порушених прав, позивач сам визначає особу відповідача, яка, на його думку, порушила його права. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Доктринальне тлумачення поняття «відповідач» свідчить про те, що це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушує, не визнає або оспорює його права, свободи чи інтереси і тому має бути залучена до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Належними відповідачами у спорах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є інші, окрім позивача, спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем знаходження майна. Саме таку правову позицію виcловив Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2019 року (справа № 639/5462/18). Отже, належними відповідачами за первісним та зустрічним позовами у даній справі є саме інші спадкоємці, які прийняли спадщину, тобто сторони по справі. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved