Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 29 грудня 1995 року між нею і відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 1268, посилаючись на те, що з 1995 року перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому в цьому ж році народилася дочка [PERSON] . Інших дітей не мають. Разом із відповідачем не проживають, приблизно, 15 років тому. Шлюбні відносини повністю припинені. Вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним. Поновлювати шлюбні відносини не має наміру. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 серпня 2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, в своїй заяві просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 29 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 1268. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони на даний час неповнолітніх дітей не мають. Як зазначено позивачем у позови, шлюбні відносини з відповідачем припинені, приблизно, 15 років тому, поновлювати шлюбні відносини не має наміру. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи взаємовідносини між сторонами, обставини життя сторін, викладені у позовній заяви, зокрема час окремого проживання сторін та відсутність неповнолітніх дітей, небажання поновлювати шлюбні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що в своїй позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved