Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування в якому вказувала, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшли житловий будинок [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 0,0497 га., розташована за цією ж адресою, призначена для обслуговування житлового будинку, що була набута (проте не оформлена) спадкодавцем в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] (яка в свою чергу успадкувала ділянку після смерті чоловіка [PERSON] ) Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, який у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Проте нотаріус відмовив позивачці в оформленні спадкових прав щодо земельної ділянки у зв`язку з відсутністю доказів належності спадкодавцю цього майна. Враховуючи вказані обставини, [PERSON] просила в судовому порядку визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Вознесенської міської ради в судове засідання не з`явився, проте надав суду відзив на позовну заяву в якому вирішення питання щодо задоволення позову залишив на розсуду суду. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі позивачки та представника відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшли житловий будинок [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 0,0497 га., розташована за цією ж адресою, призначена для обслуговування житлового будинку, що була набута (проте не оформлена) спадкодавцем в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] (яка в свою чергу успадкувала ділянку після смерті чоловіка [PERSON] ) Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, який у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Проте нотаріус відмовив позивачці в оформленні спадкових прав щодо земельної ділянки у зв`язку з відсутністю доказів належності спадкодавцю цього майна. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.. 1261 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Факт належності спадкодавцю спірного майна та, відповідно, факт його включення до спадкової маси, повністю підтвердився: - копією Державного акту на право приватної власності на землю від 05 лютого 1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №2678, згідно якого [PERSON] набув у власність земельну ділянку площею 0,0497 га., розташовану на території Вознесенської міської ради, призначену для обслуговування житлового будинку (а.с. 10); - копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 лютого 2010 року, реєстр. №66, яким посвідчено право [PERSON] на спадщину після смерті [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 0,0497 га., розташованої на території Вознесенської міської ради по [ADDRESS] , кадастровий номер 4810200000:05:019:0003, призначеної для обслуговування житлового будинку (а.с. 9); - копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 березня 2014 року, реєстр. №1-154, згідно якого спадкоємцем майна [PERSON] у вигляді житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 14). Разом з тим, відповідно до роз`яснень, які надав Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» та в п. 22-1 постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно яких відповідно до статей 1225 ЦК і 131 ЗК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, незалежно від змісту заповіту. За такими ж правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна, а якщо був установлений порядок користування ним - то з урахуванням цього порядку. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов`язкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивачка, як спадкоємець, має право на спадщину у вигляді спірної земельної ділянки, проте не має іншої можливості оформити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved