Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У січні 2014р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої вимоги мотивував тим, що він та відповідач є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідач у вказаній квартирі не проживає з 1993р., тобто більше 20 років. Протягом всього періоду позивач відкрито та безперервно володіє спірною квартирою, що є підставою для виникнення права власності на ? частини цієї квартири. На підставі вищевказаного позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою, а також визнати за ним право власності на ? частки квартири, що належала відповідачу, за набувальною давністю. Від представника позивача надійшло клопотання про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилась,причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ухвали суду введеться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. У відповідності до Свідоцтва про право власності на житло від 23.07.1993р. [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Вказане Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 23.07.1993р. № 1674/Ф. Довідкою Форми №3 встановлено, що власником особового рахунку є позивач по справі, в спірній квартирі проживає він один. Згідно Акту про не проживання від 21.11.2013р. [PERSON] у вказаній квартирі не проживає з 1993р. Відповідно до Довідки Міського відділу державної РАЦС від 21.02.2014р. № 387/04.02-13 відсутній актовий запис про смерть [PERSON] Архів перевірено з 2008р. по теперішній час (21.02.2014р.). У відповідності до Довідки Міського відділу державної РАЦС від 03.03.2014р. № 560/04.02-13 відсутній актовий запис про смерть [PERSON] Архів перевірено з 2007р. по теперішній час (03.03.2014р.). Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 07.02.2014р., відсутні відомості щодо речових прав на квартиру [ADDRESS]. Відповідач більш ніж 20 років не проживає у спірній квартирі, відповідно до довідки ЖЕК єдина особа за реєстрована у приміщенні - це позивач. На підставі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зі змісту ст. 319 ЦК України вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Положеннями статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач по справі є власником ? частки спірної квартири, вимога щодо визнання її такою, що втратила право на користування її майном, є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Згідно з ч.3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Враховуючи приписи вказаної статті, підставами набуття нерухомого майна за набувальною давністю є: заволодіння майном добросовісно (на законних підставах), тобто якщо володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, не знав про обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю і які не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна; володіння майном відкрито та безперервно; володіння майном протягом встановленого строку, а саме на протязі не менше десяти років. Таким чином, для того, щоб набути право власності на нерухоме майно за набувальною давністю необхідна сукупність обставин, зазначених у частині 1 статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Добросовісність володіння полягає в тому, що позивач, як незаконний володілець, протягом усього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позивач весь час користувався належною відповідачу часткою квартири, вважаючи її своєю. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Викладена у ч.3 ст. 397 ЦК України презумпція добросовісності та правомірності фактичного володіння майном у комплексі з тими фактами, що протягом тривалого часу до позивача не пред'являлось будь-яких вимог про витребування квартири та про оспорення правомірності і добросовісності володіння ним - свідчить про добросовісність набуття позивачем чужого нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Вказана обставина у комплексі з доведеними фактами про відкрите та безперервне володіння позивача вказаною квартирою більше 10 років - свідчить про наявність підстав для визнання за ним права власності на вказану нерухомість за набувальною давністю. Позивач протягом усього часу мешкає у спірній квартирі, несе всі витрати по її утриманню. Враховуючи все вищевказане, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial