Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У січні 2014 року Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього в суму завданої майнової шкоди в порядку регресу у розмірі 33 385 (тридцять три тисячі триста вісімдесят п'ять) грн. 68 коп. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 496059 - 02-10-01 від 24.04.2012 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 17 липня 2012 року в місті Києві сталася дорожньо - транспортна пригода, за участю автомобіля «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під управлінням Страхувальника, та автомобіля «TOYOTA» AVENSIS, державний реєстраційний номер [NUMBER], під управлінням [PERSON]. В результаті дорожньо - транспортної пригоди пошкоджено застрахований в ПрАТ «ВУСО» автомобіль «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з довідкою про обставини ДТП виданої ВДАІ з обслуговування Сакського району та АТІ при ГУ МВС України в АР Крим, особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є водій [PERSON], що також підтверджується постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 10.08.2012 року. Відповідно до рахунку № АПС-000937 від 06.8.2012 року та рахунку № АПС-001238 від 06.11.2012 року ТОВ «Авто-Планета Україна», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 33 385 грн. 68 коп. Відповідно до Звіту №12/8/84 від 30.08.2012 ФОП [PERSON], про оцінку розміру завданого збитку, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 29 981 грн. 93 коп. Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило Страхувальнику суму страхового відшкодування в сумі 33 385 грн. 68 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» у відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника від 20.07.2012 р. та 06.11.2012 р., страхового акту №3295-02 від 17.09.2012 р. та Доповнення № 1 до страхового акту від 26.12.2012 року. Факт виплати підтверджується платіжним дорученням, у зв'язку з чим, на підставі ст. 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в заяві просив в порядку ст. 158 ЦПК України, розглядати справу у відсутність позивача та його представника. При цьому, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 17 липня 2012 року о 10 год. 00 хв., [PERSON] керуючи автомобілем «Тойота», державний номер [NUMBER], по пр-ту Ватутіна в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], автомобіль якого відкинуло в бік, де він зіткнувся з автомобілем «Ssang Yong», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів, що підтверджуються довідкою виданою ВДАІ. 24.04.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 496059-02-10-01, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника (п.п 2.1.1 Договору страхування). Розмір страхового відшкодування визначається Страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. Підставою для виплати страхового відшкодування є рахунок станції технічного обслуговування (п. 2.4 Договору страхування). Відповідно до рахунку №АПС-000937 від 06.08.2012 року та рахунку № АПС-0001238 від 06.11.2012 року ТОВ «Авто-Планета Україна», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 33 385 грн. 68 коп. Відповідно до Звіту № 12/8/84 від 30.08.2012 року ФОП [PERSON], про оцінку розміру завданого збитку, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 29 981 грн. 93 коп. Згідно умов договору страхування ПрАТ 2СК «ВУСО» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в сумі 33 385 грн. 68 коп. Виплата страхового відшкодування було здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» у відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника від 20.07.2012 року та 06.11.2012 року, страхового акту № 3295-02 від 17.09.2012 року та Доповнення № 1 до стахового акту від 26.12.2012 року. Факт визначеної виплати підтверджується платіжним дорученням. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір невстановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування»та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завданні збитки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 334 грн. 00 коп., який сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 979, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved