overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-24 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що його дідусь [PERSON], [INFO], інвалід першої групи, страждає психічним захворюванням. Через свій стан здоров'я, [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В зв'язку з цим, заявник звернувся до суду та просив визнати [PERSON], [INFO] - недієздатним. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив задовольнити. Представник органу опіки та піклування Оболонського району м. Києва до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просить проводити судове засідання у її відсутності, заяву [PERSON] підтримує. Суд, перевіривши матеріали справи встановив, що [PERSON], [INFO] зареєстрований в [ADDRESS]. [PERSON], інвалід першої групи , доводиться дідусем [PERSON] [PERSON] страждає психічним захворюванням. Через свою хворобу [PERSON] має стійкий розумовий розлад, внаслідок якого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою суду від 27.02.2015 року по справі була призначена судово - психіатрична експертиза відносно [PERSON], [INFO]. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №676 від 06.08.2015 року [PERSON] у теперішній час страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді судинної деменції (F01 згідно МКХ-10) і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, то оцінюючи зібрані в справі докази, суд вважає їх достовірними та достатніми для визнання [PERSON] недієздатним. У зв'язку із вищевикладеним та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що тривалий час він зі своєю дружиною не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом. Від сумісного проживання мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 17 вересня 2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 776. У судове засідання позивач не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідачка не з'явилася. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати. При розгляді справи, судом встановлено, що 17 вересня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 776. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] [INFO]. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують. Не проживають разом три роки. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При розгляді справ суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, тому шлюб між ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.01.2015 року задоволено заяву [PERSON] та забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірні: нежитлове приміщення [ADDRESS] машиномісце [ADDRESS] машиномісце [ADDRESS] Заперечуючи проти позовних вимог [PERSON] подала зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя у якій зазначила дещо інший перелік спірного майна та запропонувала свій порядок розподілу. В процесі розгляду справи первісний позов [PERSON] залишено без розгляду, а зустрічна позовна заява [PERSON] залишена без розгляду в частині вимог про поділ земельної ділянки розміром 0,2000 га, яка знаходиться за адресою с/т «Глядин» Лебедівська сільська рада, Вишгородського р-ну, Київської області. У жовтні 2017 року представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову у даній справі накладених ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.01.2015 року. В обґрунтування заяви вказував, що судом ухвалено рішенням по суті спору, яким розподілено майно. Рішення набрало законної сили. На даний час, не існує необхідності арешту вищевказаного майна. Представник заявника, [PERSON] та [PERSON] підтримали подану заяву в судовому засіданні. У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зі змісту вказаної статті вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.10.2015 року, яке набрало законної сили, проведено розподіл майна подружжя. За твердженням представника заявника, [PERSON] та [PERSON], на даний час не існує необхідності арешту вищевказаного майна. За таких обставин, з огляду на позицію ініціатора забезпечення та інших сторін у справі, враховуючи те, що даний спір вирішено по суті, вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] (транспортне) страхове бюро України, треті особи: [PERSON], [PERSON], про відшкодування 41\~257,77 грн майнової та 200\~000,00 грн моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому зазначав, що 12 червня 2009 року, приблизно о 9 годині 10 хвилин [PERSON], здійснюючи керування автомобілем [NUMBER], рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський в Чугуївському районі Харківської області, з боку міста Чугуїв в напрямку міста Харкова. В районні 531 км. + 900 м. вказаної дороги [PERSON] грубо порушив вимоги пп. 1.5,10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306, й при виконанні маневру випередження автомобіля, що рухався попереду, вчинив виїзд на ліве, а потім на праве по ходу руху узбіччя, в результаті чого автомобіль втратив керованість, прокинувся та здійснив наїзд на перешкоду дерева. Автомобіль «Тоуота Саmгу» реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON]. В даному автомобілі в якості пасажира знаходився [PERSON], який внаслідок даної ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження, за ознаками небезпечними для життя. За вказаним фактом була порушена кримінальна справа стосовно [PERSON] за ч.2 ст. 286 КК України. Відповідно до вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 20.12.2012 року, що набрав законної сили 21.03.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Цивільний позов [PERSON] не був розглянутий. Внаслідок вказаної вище ДТП, позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, змушений був довгий час знаходитись на лікуванні в медичних закладах, став інвалідом 1-ї групи з повною втратою працездатності, тобто потребує постійної сторонньої допомоги. Внаслідок ДТП йому нанесена шкода здоров'ю, пов'язана з лікуванням та зі стійкою втратою працездатності, а також завдана моральна шкода. 15 травня 2014 року він звернувся до суду із позовом до водія [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Ухвалою суду відкрито провадження у справі №623/1616/14-ц, в процесі розгляду справи він ставив питання щодо наявності договору страхування цивільно-правової відповідальності. Тому судом до розгляду справи були залученні власник автомобіля [NUMBER] - [PERSON] та [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - МТСБУ). Внаслідок судового впровадження було встановлено, що ні власник автомобіля [NUMBER] - [PERSON], ні водій, що спричинив ДТП - [PERSON], не мали чинного на час ДТП договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже автомобіль [NUMBER] був не забезпечений у розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Про це йому стало відомо лише в процесі слухання справи № 623/1616/14-ц у листопаді 2014 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Зазначав, що він є власником квартири [ADDRESS], з 14 вересня 2004 року у вказаному жилому приміщенні зареєстровано місце проживання [PERSON] Посилаючись на те, що з вересня 2010 року відповідач виїхав на інше постійне місце проживання, з того часу [PERSON] жодного разу не з'являвся до жилого приміщення, жилим приміщенням не цікавиться, витрат на утримання вкартири не несе, перешкод у користуванні житлом [PERSON] ніхто не чинить, просив визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити. [PERSON] про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача не надходило, причини неявки не повідомив, за таких обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Установлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 29 серпня 2003 року. Місце проживання сина [PERSON] - [PERSON] зареєстроване у вказаній квартирі з 14 вересня 2004 року, що підтверджується копією будинкової книги. Як вбачається з акта обстеження (а.с. 4) [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає понад 4 роки, особистих речей [PERSON] за даною адресою немає. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ураховуючи, що [PERSON] понад чотири роки не проживає у жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS], без поважних причин, наявності домовленості щодо користування жилим приміщенням між сторонами по справі судом не встановлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 26.09.1980 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, поваги один до одного, втрати інтересу до спільного життя. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Спору про поділ спільного майна немає. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, та підтверджено наявними матеріалами справи, що сторони по справі дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1980 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 04 червня 2011 перебуває з відповідачкою у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось через втрату взаємного почуття любові та поваги. Вони мають різні погляд на сім'ю, ведення спільного господарства. З осені 2014 року разом не проживають. Примирення між ними неможливе. У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала (а.с. 13,14). Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 червня 2011 року виконавчим комітетом Гришковецької селищної ради Бердичівського району було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 20 грудня 2011 року перебуває з відповідачкою у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалось, протягом тривалого часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства, примирення між ними неможливе. Неповнолітніх дітей просить залишити на проживання та виховання та проживання дружини. У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви з проханням справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що 20 грудня 2011 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідач надав суду документ про вагітність [PERSON], з якою як він пояснював у судовому засіданні 25 лютого 2015 року проживає у фактичних шлюбних відносинах ( а.с. 18). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, суд вважає, що шлюб сторін розпався і подальше його збереження неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що мають істотне значення. Стосовно позовної вимоги про залишення дітей на проживання та виховання позивачки, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства спори щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають зокрема із сімейних відносин. З позовної заяви не вбачається спору з приводу участі батьків щодо визначення місця проживання дітей. А тому, суд вважає дану вимогу передчасною та такою, що не підлягає до задоволення. Оскільки відповідно до статті 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо виховання дітей, вимога позивача про залишення дітей на вихованні відповідачки не може бути предметом розгляду в суді, тому також задоволенню не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 26 лютого 2010 року перебуває з відповідачкою у шлюбі. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачкою розладналося через втрату почуття любові та поваги, різні погляди на сімейне життя. З жовтня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви, з проханням справу слухати у їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала (а.с. 28, 32). Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2014 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], шлюб у позивача-перший, у відповідача-другий. Шлюбні відносини припинені, з відповідачем не має порозуміння у стосунках, тому сім'я розпалася. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. (а.с.3-4). Позивач в судове засідання не зявився , надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує свої вимоги, просить суд позов задовольнити.(а.с.18) Відповідач в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд задовольнити позов.(а.с.19) Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2014 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем (а.с.9). Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] та [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сім'я розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобов'язати одного з подружжя (позивача) зберегти сім'ю, якщо він (позивач) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно з'ясував фактичні взаємини подружжя [PERSON] та [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення позивача на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 243 грн. 60 коп., залишити за позивачем (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved