Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Донецького центру технічної творчості дітей та юнацтва, директора Донецького центру технічної творчості дітей та юнацтва [PERSON], посилаючись на те, що він був прийнятий на роботу до відповідача на підставі заяви про прийом на роботу в якості керівника гуртку «Радіокеровані моделі» згідно наказу №143 від 27 листопада 2008 року, має вищу педагогічну освіту, більше 25 років педагогічного стажу і нагороджений урядовою нагородою «Відмінник освіти України». По закінченні учбового року відповідач звільнив його відповідно до наказу №75 від 26 травня 2009 року «у зв'язку із закінченням 2008-2009 навчального року», але не видав належно оформлену трудову книжку. Свою трудову книжку він зміг фактично вилучити у відповідачів лише 28 вересня 2011 року тільки після його багаторазових звернень до прокуратури м. Донецька та прокурора Калінінського району м. Донецька. Завдяки вжитим прокуратурою Калінінського району м. Донецька заходам лише через 4 роки 16 липня 2013 року відповідачем було внесено відомості до його трудової книжки про прийняття та звільнення його з роботи в Донецькому обласному центрі технічної творчості дітей та юнацтва, але після ознайомлення він звернув увагу, що запис про прийом його на роботу та звільнення внесені до трудової книжки з грубим порушенням КЗпП України та відповідних нормативних актів, оскільки такої підстави як звільнення у зв'язку із закінченням навчального року в КЗпП України відсутня, як відсутнє у самому наказі про звільнення будь-які посилання на КЗпП України. Позивач звертає увагу на те, що більшу частину свого життя він присвятив сфері дитячої технічної творчості; особисто брав участь в організації та облаштуванні Донецького обласного центру технічної творчості дітей та юнацтва; тому повне ігнорування відповідачами його законних прав та інтересів, гарантованих йому Конституцією для нього як для громадянина України і досвідченого викладача - «Відмінника Освіти України» - є досить образливими. Неправомірні дії відповідачів призвели не тільки до порушення його прав, а й заподіяли особисто йому великі моральні страждання. Він був змушений витратити багато часу і сил, звертаючись до досвідчених юристів, правоохоронних органів та прокуратури за допомогою, щоб відновити свої права, які грубим чином були порушені відповідачами. Внаслідок грубих порушень відповідачами норм діючого законодавства відбулось завдання шкоди його здоров'ю та фактичне зниження життєвого рівня його родини, порушено гарантоване ст. 43 Конституції України його право на труд. Із-за відсутності спочатку трудової книжки він не міг можливості влаштуватися на роботу, хоча пропозиції у нього були, далі вже за наявності трудової книжки він не міг вирішити питання з працевлаштування через фонд зайнятості, вже за відсутністю належним чином оформленої трудової книжки. Особливу увагу позивач звертає на неможливість йому у вересні 2011 року брати участь у конкурсі на вакантну посаду директора Донецького обласного центру технічної творчості дітей та юнацтва із-за відсутності трудової книжки. Все це завдало йому значної моральної шкоди. 22 липня 2009 року управлінням праці та соціальної політики населення Калінінського району м. Донецька був складений акт перевірки дотримання законодавства про працю в ДОЦТТДЮ, яким було встановлено порушення законодавства про працю відносно нього. 17 серпня 2009 року територіальною державною інспекцією праці у Донецькій області був складений акт перевірки, яким також встановлені порушення трудового законодавства при його звільненні. З урахуванням уточнених позовних вимог просив: 1. Зобов'язати відповідача виплатити середній заробіток із моменту його звільнення 25 травні 2009 року до моменту внесення записів №№13 і 14 до його трудової книжки 16 липня 2013 року, що складає 15882.57 грн.; 2. Визнати формулювання запису №13 у трудовій книжці про прийом на роботу таким, що не відповідає чинному законодавству і нормативно-правовим актам; 3. Зобов'язати відповідача протягом тижня зробити новий виправлений запис у трудовій книжці про прийом на роботу відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників і КЗпП України; 4. Визнати формулювання запису №14 у трудовій книжці про звільнення з роботи таким, що не відповідає чинному законодавству і нормативно-правовим актам; 5. Згідно з абз.7 п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників визнати новим днем звільнення позивача з роботи у відповідача день внесення до трудової книжки виправленого запису про звільнення і зобов'язати відповідача протягом тижня видати новий наказ про звільнення та зробити у трудовій книжці позивача новий виправлений запис про звільнення згідно з п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників з посиланням на відповідну статтю, пункт закону; 6. Відповідно до абз. 6 п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників стягнути з відповідача середній заробіток рахуючи із 17 липня 2013 року по новий день звільнення, що складає 1443.89 грн.; 7. Визнати дії відповідача протиправними за: не оформлення належним чином відповідних відміток у книзі обліку трудових книжок ДОЦТТДЮ, утримання його трудової книжки, затримку у внесенні відповідних записів до його трудової книжки, внесення записів у невідповідності вимогам КЗпП України та оформлення наказу про його звільнення, який не відповідає вимогам КЗпП України; 8. На підставі ст. 237-1 КЗпП України стягнути зі співвідповідача суму моральної шкоди у розмірі 10000 грн.; 9. Покласти на співвідповідача шкоду, заподіяну відповідачеві; 10. Покласти на відповідача усі належним чином підтверджені судові витрати. Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 29 листопада 2013 року позовна заява [PERSON] задоволена частково: стягнуто з Донецького обласного центра технічної творчості дітей та юнацтва на користь [PERSON] середній заробіток з моменту його звільнення 25 травня 2009 року до моменту внесення записів за №№ 13, 14 до трудової книжки [PERSON] 16 липня 2013 року в розмірі 15882.57 грн.; формулювання запису за № 13 у трудовій книжці [PERSON] про прийом на роботу визнано недійсним; зобов'язано Донецький обласний центр технічної творчості дітей та юнацтва зробити запис за №13 у трудовий книжці [PERSON] про прийом на роботу відповідно до п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників і вимогам чинного трудового законодавства; формулювання запису за №14 у трудовій книжці [PERSON] про звільнення з роботи визнано недійсним; дії [PERSON] щодо неоформлення належним чином відповідних відміток у книзі обліку трудових книжок Донецького обласного центра технічної творчості дітей та юнацтва, утримання трудової книжки [PERSON], затримки у внесенні відповідних записів до трудової книжки [PERSON], внесення записів у невідповідності вимогам КЗпП України та оформлення наказу про його звільнення, який не відповідає вимогам КЗпП України визнано протиправним; стягнуто з Донецького обласного центра технічної творчості дітей та юнацтва на користь [PERSON] у якості відшкодування моральної шкоди 6000 грн.; стягнуто з Донецького обласного центра технічної творчості дітей та юнацтва на користь [PERSON] в рахунок відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період 17 липня 2013 року по 29 листопада 2013 року у розмірі 1422.52 грн.; зобов'язано [PERSON] покрити шкоду, заподіяну Донецькому обласному центру технічної творчості дітей та юнацтва у зв'язку з оплатою [PERSON] часу вимушеного прогулу у розмірі 17305.09 грн.; [PERSON] поновлено на роботі в Донецькому обласному центрі технічної творчості дітей та юнацтва на посаді керівника гуртка «Радіокеровані моделі» з учбовим навантаженням 4 години на тиждень; стягнуто з Донецького обласного центра технічної творчості дітей та юнацтва на користь держави судовий збір у розмірі 518.80 грн. В апеляційній скарзі Донецький обласний центр технічної творчості дітей та юнацтва просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог та закрити провадження по справі, посилаючись на порушення норм процесуального права; апелянт вважає, що відповідно до положень ст. 205 ЦПК України провадження по даній справі підлягає закриттю, оскільки рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 5 травня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області, вже було відмовлено в позові до того ж відповідача про поновлення на роботі в якості керівника гуртка «Радіокеровані моделі» з учбовим навантаженням 4 години на тиждень, стягнення заробітної плати, моральної шкоди і визнання наказу про його звільнення незаконним; крім того, рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 5 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 12 червня 2013 року, [PERSON] також було відмовлено в позові до тих же відповідачів про визнання неправомірними дій, внесення відповідних записів у трудову книжку позивача, відшкодування моральної шкоди; судом не враховано, що зазначеними рішення встановлено, що позивач працював у відповідача саме за сумісництвом і був звільнений разом з іншими керівниками гуртків у зв'язку із закінченням строку дії договору, тобто навчального року, а згідно протоколу огляду від 27 вересня 2011 року, який надав сам позивач, його трудова книжка знаходилась разом з іншими особистими документами позивача у сейфі, який належав позивачу, в приміщенні учбової лабораторії, яке позивач орендував у відповідача як засновник і директор ТОВ «Хоббі Центр Пілотаж», тобто його трудова книжка знаходилась за місцем основної роботи; судом також не враховано положення п. 9 положення про умови праці за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій, відповідно до якого запис у трудову книжку відомостей про роботу за сумісництвом здійснюється за бажанням працівника власником або уповноваженим ним органом за місцем основної роботи і виділяється окремою строкою. В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Позивач у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим. Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції виходив із доведеності порушення відповідачами його трудових прав. Проте з такими висновками погодись неможливо виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалі справи рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 5 квітня 2013 року по справі за позовом [PERSON] до Донецького обласного центра технічної творчості дітей та юнацтва, директора Донецького обласного центра технічної творчості дітей та юнацтва [PERSON] про визнання дій відповідачів протиправними, стягнення моральної шкоди встановлено, що [PERSON] з 5 лютого 2008 року по 31 жовтня 2008 року перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Хоббі Центр Пілотаж» на посаді директора, що підтверджено відомостями його трудової книжки. 31 жовтня 2008 року позивач звернувся з заявою до відповідача про прийняття його на роботу у Донецький центр технічної творчості дітей та юнацтва керівником гуртку «Радіокеровані моделі». Відповідно до наказу №143 Донецького центру технічної творчості дітей та юнацтва від 27 листопада 2008 року [PERSON] був прийнятий на посаду керівника гуртка «Радіокеровані моделі» з 1 грудня 2008 року за сумісництвом з учбовим навантаженням 4 години на тиждень. Відповідно до наказу №75 Донецького центру технічної творчості дітей та юнацтва від 26 травня 2009 року про звільнення з роботи керівників гуртків-сумісників у зв'язку з закінченням 2008-2009 навчального року 31 травня 2009 року звільнено [PERSON] з займаної посади керівника гуртка-сумісника «Радіокеровані моделі» з 31 травня 2009 року, з яким позивач був ознайомлений особисто 27 травня 2009 року. Не погодившись з наказом про звільнення, у червні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Донецького обласного центра технічної творчості дітей та юнацтва про внесення змін до наказу про прийняття на роботу, зміну дати прийняття на роботу, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 5 травня 2010 року в задоволенні зазначених позовних вимог [PERSON] відмовлено. Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 5 квітня 2013 року позивачу також відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не навів доводів, за якими можливо було б зробити висновок про наявність правових підстав для задоволення позову щодо визнання дій відповідачів по утриманню особистих паперів позивача, включаючи трудову книжку і диплом про вищу освіту, протиправними, оскільки, як вбачається із представленого позивачем протоколу огляду від 27 вересня 2011 року, його трудова книжка, диплом про вищу освіту перебували в числі інших особистих документів позивача в належному йому ж сейфі в приміщенні навчальної лабораторії №17, який позивач за своєю згодою та дозволом директора переніс в зазначене приміщення, де знаходилося і інше майно позивача, тому у позивача була можливість забрати своє майно з приміщення №17. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки зазначеними судовими рішеннями встановлено, що позивач працював у відповідача з 1 грудня 2008 року по 31 травня 2009 року за сумісництвом, а трудова книжка знаходилась у його сейфі, то відсутні підстави вважати, що записи про його прийняття на роботу за сумісництвом та звільнення з роботи за сумісництвом були зроблені лише 16 липня 2013 року з вини відповідача Донецького центру технічної творчості дітей та юнацтва та його колишнього директора [PERSON] з огляду також на положення п.9 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого наказами Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України №43 від 28 червня 1993 року, відповідного до якого на осіб, які працюють за сумісництвом, трудові книжки ведуться тільки за місцем основної роботи; запис у трудову книжку відомостей про роботу за сумісництвом проводиться за бажанням працівника власником або уповноваженим ним органом за місцем основної роботи. Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував і дійшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Крім того, ухвалюючи рішення про поновлення [PERSON] на роботі в Донецькому обласному центрі технічної творчості дітей та юнацтва на посаді керівника гуртка «Радіокеровані моделі» з учбовим навантаженням 4 години на тиждень суд вийшов за межі позовних вимог [PERSON], оскільки з такими позовними вимогами по даній справі [PERSON] не звертався. За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed