Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відділу освіти Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради. про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 19.10.2015 року вона була прийнята на посаду спеціаліста II категорії централізованої бухгалтерії відділу освіти Індустріальної районної у м. Дніпрі ради. 26.07.2016 року позивач народила дитину [PERSON] та 04.10.2016 року їй надана соціальна відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 31.10.2016 року позивач отримала від відповідача персональне попередження про звільнення з посади з 30.12.2016 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у звязку з ліквідацією з 01.01.2017 року підпорядкованих структурних підрозділів відділу освіти Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради. а саме: методичного кабінету , групи технагляду, районної психолого-медико-педагогічної консультації (РПМПК) централізованої бухгалтерії. 30.12.2016 року позивача було звільнено з займаної посади у звязку з ліквідацією централізованої бухгалтерії відділу освіти Індустріальної районної у м. Дніпрі ради на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає, що звільнення є незаконним, оскільки: відповідач не ознайомив позивача з наказом про її звільнення з роботи від 20.12.2016 року 3\~118/5-К/тр, та не надано копію цього наказу; відповідачем при розірванні трудового договору були порушені норми ч.1ст.40 КЗпП України, оскільки розірвання трудового договору допускається при ліквідації, реорганізації , перепрофілюванні підприємств, установ, організацій, як юридичної особи. а не їх структурних підрозділів. В даному випадку позивача звільнено з посади у звязку з ліквідацією структурного підрозділу, в якому вона працювала; позивача звільнено з посади в період її тимчасової непрацездатності - перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; розірвання трудового договору відбулося без попередньої згоди профспілкового комітету. Зважаючи на викладене вище, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти Індустріальної районної у м. Дніпрі ради від 20.12.2016 р. № 118/5-К/тр про звільнення [PERSON] за п.1 ст. 40 КЗпП України; поновити позивача на посаді спеціаліста II категорії централізованої бухгалтерії Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради з 31.12.2016 року; стягнути з відділу освіти Індустріальної районної у м. Дніпрі ради та Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на користь [PERSON] 50\~000, 0 грн моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Представник відділу освіти Індустріальної районної у м. Дніпрі ради в судове засідання не з»явився, відділ освіти належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи. Представник Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради просив позов залишити без задоволення. У відзиві на позовну заяву зазначив, що відділ освіти Індустріальної районної у м. Дніпрі ради є структурним підрозділом Індустріальної районної у місті Дніпрі ради , який діє на підставі Положення про відділ освіти Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, затвердженого рішенням сесії Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 18.03.2011 року. В свою чергу, Департамент гуманітарної політики є виконавчим органом Дніпропетровської міської ради, підпорядкований та підзвітний Дніпровській міській раді, підпорядкований виконавчому комітету Дніпровської міської ради, Дніпровському міському голові та заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів відповідно до повноважень. Оскільки [PERSON] ніколи не перебувала в трудових відносинах з Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради, то відповідно вона не може бути поновлена на посаді спеціаліста II категорії спеціалізованої бухгалтерії Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради з 31.12.2016 року. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 19.10.2015 року позивач була прийнята на посаду спеціаліста II категорії централізованої бухгалтерії відділу освіти Індустріальної районної у м. Дніпрі ради. 26.07.2016 року позивач народила дитину [PERSON] та 04.10.2016 року відділом освіти Індустріальної районної у м. Дніпрі ради була надана соціальна відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 31.10.2016 року [PERSON] отримала від відповідача персональне попередження про звільнення з посади з 30.12.2016 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у звязку з ліквідацією з 01.01.2017 року підпорядкованих структурних підрозділів відділу освіти Індустріальної районної у м. дніпропетровську ради. а саме: методичного кабінету , групи технагляду, районної психолого-медико-педагогічної консультації (РПМПК) централізованої бухгалтерії. 30.12.2016 року позивача було звільнено з займаної посади у звязку з ліквідацією централізованої бухгалтерії відділу освіти Індустріальної районної у м. Дніпрі ради на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно із частинами першою та третьою статті 492\~ цього Кодексу, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобовязаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обовязок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492\~ КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обовязок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які зявилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. З матеріалів справи убачається, що позивача було звільнено з посади у звязку з ліквідацією відділу освіти Індустріальної районної у місті Дніпрі ради. Що стосується Департаменту гуманітарної політики, то він заснований Дніпровською міською радою, є комунальним закладом Дніпровської міської ради, підпорядковується Дніпровській міській раді. Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради не є роботодавцем [PERSON] Оскільки звільнення позивача з посади спеціаліста II категорії централізованої бухгалтерії відділу освіти Індустріальної районної у м. Дніпрі ради відбулося у звязку з ліквідацією відділу освіти Індустріальної районної у м. Дніпрі ради та відповідає вимогам ст. 40, 49 КЗпП України, зважаючи, що відповідно до вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 492\~ КЗпП, вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника на іншому підприємстві чи після розірвання з працівником трудового договору України не є обовязком роботодавця, суд вважає, що позов [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed