Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

У січні 2019 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви посилається на те, що 28 травня 2018 року він звернувся до Головного УПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення йому пенсії. Проте, 04 жовтня 2018 року ним отримано відповідь про неврахування трудового стажу заявника з 31 жовтня 1980 року по 05 березня 2000 року. За таких обставин, заявник звернувся до суду та просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - трудової книжки, в якій містяться записи під номерами 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 та 12, які зроблено Дніпропетровським державним Ветсанзаводом Міністерства сільського господарства і продовольства України («Ветсанутільзавод»). В судовому засіданні заявник та його представник просили задовольнити заяву, надавши пояснення аналогічні викладеним у заяві до суду. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №4 Управління застосування пенсійного законодавства, в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Вислухавши заявника, його представника, дослідивши матеріали справи, дослідивши оригінал трудової книжки БТ-І №1682586, виданої 11 березня 1980 року на імя - «Семененко Сергей Иванович», судом встановлено, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №4 Управління застосування пенсійного законодавства від 04 жовтня 2018 року за №730/03-815, заявнику була надана відповідь, в якій було зазначено, що до загального трудового стажу не було враховано його період роботи з 31.10.1980 по 05.03.2000, оскільки записи під номерами 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 та 12, які зроблено Дніпропетровським державним Ветсанзаводом Міністерства сільського господарства і продовольства України («Ветсанутільзавод») нечіткі. Факт належності заявнику трудової книжки БТ-І №1682586, виданої 11 березня 1980 року із записами №№4-12 в ній, підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому можливість реалізувати своє право на отримання пенсії. За змістом п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, імям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи принцип верховенства права, вимоги заявника підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved