Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з відповідачкою по справі [PERSON] вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2014. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з мамою, відповідачкою по справі. Оскільки на час народження доньки вони з відповідачкою були студентами та проживали в м.Вінниці, то вирішили, що народжувати дитину вона буде за місцем проживання її батьків у м.Красилові, а також деякий час після народження дочки вони з дитиною будуть проживати в м.Красилові. В зв'язку з відсутністю взаєморозуміння з відповідачкою та неможливістю досягти з нею домовленості щодо подальшої долі їхньої сім'ї 10.05.2016 вони припинили спільне проживання. Він приїжджав до дружини та дитини, але в нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні. Відповідачка та її батьки, з якими проживає його донька, почали створювати йому штучні перешкоди для нормального спілкування з його дитиною. З вересня 2016 року відповідачка поїхала на навчання в м.Вінницю. Він приїжджав на квартиру за місцем її проживання, однак йому жодного разу не відкрили. Лише в березні 2017 року відповідачка повідомила йому, що дочка знаходиться в м.Красилові в її батьків. З березня по травень він три рази провідував дочку в м.Красилові. Після цього відповідачка зателефонувала йому і висловила претензію, чому він зустрічається з дочкою без її на те згоди. Останній раз він спілкувався з донькою 08.05.2017. З того часу він не може не лише бачитись з донькою, а приймати участь у її вихованні, піклуватись про неї так, як цьому перешкоджає відповідачка. Його спілкування з дочкою ніяким чином не може на неї негативно вплинути так, як він любить свою доньку та хвилюється про неї. На даний час він проживає в м.Вінниці. Має можливість та бажає спілкуватись з донькою, піклуватись про неї. Він намагався налагодити нормальний зв'язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Його, як батька, права сьогодні є порушеними. Після безрезультатних спроб вирішити це питання мирним шляхом він у листопаді 2016 року звернувся з заявою до комісії з питань захисту прав дитини при Красилівській районній державній адміністрації. На засіданні комісії відповідачка не з'явилась, а в листі, який надіслала на їх адресу заперечувала щодо його участі у вихованні доньки та його побаченнях з нею. Рішенням № 83 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Красилівській РДА від 16.11.2016 їм з відповідачкою рекомендовано спільно визначити порядок його участі у вихованні дитини та його право на особисте спілкування з дочкою. Незважаючи на це, відповідачка продовжує чинити йому перешкоди у спілкуванні та у вихованні його дитини. Вона відключає або не бере телефон, коли він телефонує, щоб домовитись про місце зустрічі. Отже, відповідно до чинного законодавства він, як батько має із відповідачкою рівні права та обов'язки щодо їхньої доньки [PERSON], але відповідачка нехтує його правами, порушуючи їх. Йому не повідомляють про обставини справ у доньки, про її стан здоров'я в той час, коли він через перешкоджання відповідачки в побаченні з донькою, не знаючи місця перебування та її знаходження, фактично позбавлений права бачитись із нею. Оскільки питання виховання дитини батьки вирішують спільно, він зобов'язаний брати участь у вихованні своєї дитини і має право на особисте спілкування з донькою, а відповідачка та інші особи не мають права перешкоджати йому спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні. Просить: зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою [PERSON], [INFO]; визначити наступні способи його участі у вихованні доньки [PERSON], особистого спілкування: побачення 2 рази на місяць (2 та 4 субота місяця) за місцем перебування дитини (на дитячому майданчику, парку, дитячому кафе) в присутності лише її мами [PERSON] до того часу, поки дочка звикне до нього, в подальшому побачення 2 рази на місяць (2 та 4 субота місяця) за місцем перебування дитини (на дитячому майданчику, парку, дитячому кафе) без присутності її мами; по досягненню дитиною 3-річного віку спільний відпочинок, один з літніх місяців дитина проводить з батьком; по досягненню 6-річного віку необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; зобов'язати [PERSON] за два дні до дня його зустрічі з донькою надати йому точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, часу та місця майбутньої зустрічі; зобов'язати відповідачку повідомляти його про всі значимі події чи обставини в житті доньки (стан здоров'я дитини, час поступлення дитини до садочка, дні та часи проведення святкувань у садочку), не перешкоджати йому у зустрічах з дитиною в день її народження. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задоволити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечила проти позову і пояснила, що не заперечує щодо спілкування батька з дитиною, однак вважає, що неможливо для цього встановлювати якийсь конкретний день та час, адже, якщо дитина захворіє, а відповідач, маючи на руках рішення суду, буде наполягати на зустрічі, це може нанести шкоду дитині. Також вважає, що суд не може зобов'язати дитину цілий літній місяць проживати з батьком тому, що якщо дитина не захоче цього, це принесе їй шкоду. Також зазначила, що позивач не знає всіх потреб дитини і тому не може він зустрічатися з дитиною за відсутності матері. Представник відповідача підтримала заперечення відповідача щодо позовних вимог. Вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені тому, що це може завдати шкоду дитині. Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Красилівської райдержадміністрації [PERSON] вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з тих підстав, що батько дитини має такі самі права щодо дитини, як і її мати. Судом достовірно встановлено, що з 28 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. 05 травня 2016 року в сторін народилася дочка [PERSON]. 10.05.2016 вони припинили спільне проживання в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та неможливістю досягти домовленості щодо подальшої долі їхньої сім'ї. Позивач відчуває перешкоди зі сторони відповідачки щодо його спілкування з дитиною та участі в її вихованні. У листопаді 2016 року позивач звернувся з заявою до комісії з питань захисту прав дитини при Красилівській районній державній адміністрації. Рішенням № 83 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Красилівській РДА від 16.11.2016 їм з відповідачкою рекомендовано спільно визначити порядок його участі у вихованні дитини та його право на особисте спілкування з дочкою. Незважаючи на це, відповідачка продовжує чинити йому перешкоди в спілкуванні та вихованні його дитини. Ці обставини підтверджуються: рішенням № 83 від 16.11.2016 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Красилівській РДА, довідкою-розрахунком від 09.02.2018, виданою ДВС м.Хмельницького, чеками щодо придбання речей для дитини, накладною № 1 від 06.05.2017, характеристикою [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно чч. 6, 7, 8, 9 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки в сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї; дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. В силу ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 141 Сімейного кодексу України батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. На підставі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до чч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Сатттею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Як вбачається з наданих доказів, позивач бажає брати участь у вихованні дитини і це є його обов'язком, проте відповідач чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною та ухилилась від виконання рішення органу опіки та піклування № 83 від 16 листопада 2016 року. Статтею 159 СК визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, в спілкуванні з дитиною та в її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Враховуючи викладене, суд вважає правильним не встановлювати часових рамок (дня, часу, дати) спілкування батька з дитиною, оскільки при наявності поважної причини (наприклад, хвороба дитини) у визначений судом день та час та при наполяганні батька на зустрічі з дитиною в цей день (на виконання рішення суду), з вини суду може бути спричинено шкоду дитині. Саме тому суд вважає цілком достатнім для розумних, вихованих та доброзичливих людей зобов'язати відповідача судовим рішенням не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дочкою [PERSON], [INFO], в присутності матері дитини у визначені спільно сторонами вихідний день, час та місце, але не менше, ніж два рази на місяць, зобов'язавши при цьому сторони попередньо узгоджувати за допомогою засобів зв'язку час та місце цих зустрічей не пізніше, ніж за день до їх настання. Такий спосіб участі батька у вихованні дочки і спілкуванні з нею відповідатиме забезпеченню реалізації права батька на виховання дитини, можливості безперешкодного спілкування батька і дочки між собою та отримання дитиною достатньої кількості виховних заходів від кожного з батьків, що відповідає її інтересам та при цьому унеможливить спричинення шкоди здоров'ю дитини.

Outcome: partial