Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів посилаючись на те, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2015 року з нього на користь [PERSON] на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 29.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вище вказаного рішення 14.01.2016 року [PERSON] за її заявою було видано виконавчий лист № 202/8333/15-ц. Постановою державного виконавця ВДВС ДМУЮ від 21.01.2016 року було відкрито виконавче провадження за вище вказаним виконавчим листом. Станом на 29.07.2016 року заборгованість позивача перед відповідачем по аліментам становить 8 000 грн. Позивач з часу прийняття рішення суду намагається знайти роботу, однак по теперішній час він ніде не працює та не отримує дохід, перебуває на утриманні своїх батьків. 11.01.2016 року він звернувся до Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська з заявою про надання йому допомоги в пошуку роботи. Вважає, що його матеріальний стан на теперішній час суттєво погіршився. Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 29.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову заперечує посилаючись на те, що вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною від другого шлюбу та не має можливості працювати, а позивач добровільно допомоги на утримання своєї дитини не надає, аліменти сплачує несвоєчасно та не у повному обсязі. Позивач навмисно приховує свої заробітки, так як працює не офіційно. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що 18 грудня 2015 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 29.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця ВДВС ДМУЮ від 21.01.2016 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 202/8333/15-ц виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 14.01.2016 року. Станом на 29.07.2016 року заборгованість позивача перед відповідачем по аліментам становить 8 000 грн., про що позивач зазначає в своїй позовній заяві. У відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. З довідки Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська № 2760 від 23.06.2016 року видно, що позивач перебуває на обліку в Лівобережному районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська як безробітний з 11.01.2016 року. З рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2015 року встановлено, що на момент прийняття рішення про стягнення з [PERSON] аліментів він офіційно не був працевлаштований. Також, згідно відомостей Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 16760/04-64-08 від 20.07.2016 року видно, що за період 2015 року відсутня інформація про доходи позивача. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не надано будь-яких доказів погіршення його матеріального становища за період з моменту винесення рішення по теперішній час. Також є безпідставними посилання позивача на необхідність зменшення розміру аліментів у звязку із тим, що він з моменту винесення рішення по теперішній час не може знайти роботу, ніде не працює та не отримує дохід, перебуває на утриманні своїх батьків. Таким чином, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: dismissed