Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У серпні 2015 року Львівський державний університет внутрішніх справ (далі ЛьвДУВС, позивач) звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення витрат, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі МВС України. Як на підставу своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до наказу ЛьвДУВС від 26 липня 2013 року за № 430 о/с відповідача [PERSON] було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. 19 серпня 2013 року між ЛьвДУВС, як виконавцем, ГУ МВС України у Волинській області, як замовником, та відповідачем [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до п. 2.3.6 та 3.1 цього Договору відповідач був зобовязаний у випадку відрахування з навчального закладу відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Наказом ЛьвДУВС від 26 червня 2015 року № 423 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ та відраховано з вищого навчального закладу за власним бажанням згідно п. 63 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, повязаних з утриманням курсанта [PERSON] у ЛьвДУВС з серпня 2013 року по червень 2015 року становить 11 486,86 грн. У відповідності до п. 2.3.6., 3.1 Договору, п.1 ст.1 постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», наказу МВС України від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України», наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та звязку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» та відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» витрати на утримання курсантів у вищому навчальному закладі МВС України, підлягають відшкодуванню у судовому порядку. З огляду на такі обставини, просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ЛьвДУВС кошти в сумі 11 486, 86 грн. та витрати по оплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився та в позовній заяві зазначив про те, що просить проводити розгляд справи за його відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. За згодою представника позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, відповідно до наказу ЛьвДУВС від 26 липня 2013 року за № 430 о/с відповідача [PERSON] було зараховано з 10 серпня 2013 року курсантом першого курсу денної форми навчання за державним замовленням. 19 серпня 2013 року між ЛьвДУВС, як виконавцем, ГУ МВС України у Волинській області, як замовником, та відповідачем [PERSON] було укладено договір №55-КМ/2013 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до п. 2.3.6 та 3.1 цього Договору відповідач [PERSON] у випадку відрахування з навчального закладу був зобовязаний відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Наказом ЛьвДУВС від 26 червня 2015 року № 423 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ та відраховано з вищого навчального закладу за власним бажанням згідно п. 63 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, повязаних з утриманням курсанта [PERSON] у ЛьвДУВС з серпня 2013 року по червень 2015 року становить 11 486,86 грн. У відповідності до п. 2.3.6., 3.1 Договору, п.1 ст.1 постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», наказу МВС України від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України», наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та звязку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» та відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» витрати на утримання курсантів у вищому навчальному закладі МВС України, підлягають відшкодуванню у судовому порядку. Вищевказані обставини підтверджуються долученими до справи копіями наказу ЛьвДУВС від 26 липня 2013 року за № 430 о/с «Про зарахування на навчання», наказу №423 о/с від 26 червня 2015 року «По особовому складу», договору №55-КМ/2013 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 19 серпня 2013 року та довідкоюрозрахунком №179 від 30 червня 2015 року про розмір витрат, повязаних з навчанням відповідача [PERSON] у вищевказаному начальному закладі. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ЛьвДУВС є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved