Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є квартиронаймачем квартири [ADDRESS], яка була отримана на підставі ордеру на жиле приміщення Виконкому Жданівської міської ради народних депутатів № 002140 від 19.12.1989 року. У вказаній квартирі зареєстрований також відповідач [PERSON], який ніколи не проживав у зазначеній квартирі, не сплачував комунальних послуг та не приймав участі в її утриманні. У квартирі ніколи не знаходилося ніяких особистих речей відповідача. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 50 в будинку № 65 по вул.Сєченова у м.Маріуполі. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 08.09.2017 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 27.02.2018 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не зявлявся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що відповідно до ордеру Виконкому Жданівської міської ради народних депутатів № 002140 від 19.12.1989 року [PERSON] надано для проживання однокімнатна квартира [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про одруження серії І-НО №069726, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, 23 грудня 1999 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 495. Після реєстрації шлюбу прізвищем дружини є [PERSON]. 02.01.2002 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 573773, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області 02.01.2002 року, актовий запис № 17 Як вбачається з інформаційної довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 10-126-1459 від 28.11.2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] з 11.01.2000 року по теперішній час. За особовим рахунком № 29548 [PERSON] - основний квартиронаймач квартири № 50, що розташована за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вул.Сєченова, буд.65, отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що повязані з володінням та користуванням цим майном. Відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі №50 будинку №65, розташованого по вул.Сєченова в м.Маріуполі, але ніколи там не мешкав та не вселявся, особисті речі відповідача у квартирі відсутні, що підтверджується актом від 17.12.2017 року. Свідок [PERSON] в письмових поясненнях вказала, що доводиться позивачці сусідкою, відповідача по справі ніколи не бачила та підтвердила, що він ніколи не мешкав в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже відповідач не є членом родини позивачки, ніколи в квартирі не проживав, його особисті речі в квартирі відсутні, внаслідок чого суд вважає, що [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування квартирою №50 у будинку № 65 по вул. Сєченова в м.Маріуполі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved