Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

у серпні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визнати неправомірною відмову органу приватизації Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.10.2020 року № 085/26-422 у приватизації [PERSON] квартири [ADDRESS] та зобов?язати орган приватизації Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації провести приватизацію квартири [ADDRESS] , загальною площею 36,9 кв.м., житловою площею 19,5 кв.м. на ім? [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що з 16.05.2013 року позивач [PERSON] зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] , у яку вселилась за письмовою згодою наймача [PERSON] , який є її батьком. 29.09.2020 року з метою реалізувати право на приватизацію, позивач звернулась до відділу приватизації Голосіївського району , однак отримала відмову від 26.10.2020 року у зв?язку із відсутністю ордера серії «Б» на вищевказану квартиру. Таку відмову позивач вважає протиправною, у зв?язку із чим звернулась до суду з позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.08.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Відповідач не скористався процесуальним правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, не подав відзив на позов, відтак, суд вирішує справу за наявними у справі доказами. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Відповідач Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 13.05.2013 року зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що стверджєутьсядовідкою № 961 від 18.03.2015 року, виданою КП «Житлово-експлуатаційна організація -111 Голосіївського району», довідкою № 778 від 13.11.2015 року, виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» м. Київ, довідкою № 6531 від 02.11.2016 року, виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» м. Київ, а також даними витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва. Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , остання складається з однієї кімнати, загальною площею 36,9 кв.м., житловою площею 19,5 кв.м. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є донькою наймача квартири [ADDRESS] , - [PERSON] , вселилась до вказаної квартири за його згодою. Ступінь родинних зв?язків між [PERSON] та [PERSON] стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 19.11.2019 року Печерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується даними свідоцтва про смерть, виданого 10.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2020 року, постановленим у цивільній справі № 752/26234/19 за позовом [PERSON] до Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», про встановлення факту та зобов?язання вчинити певні дії,встановлено факт вселення [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у кімнату сімейного гуртожитку [ADDRESS] , - 17.13.1989 року на підставі спеціального ордеру, виданого 08.03.1989 року Будівельно-монтажним управлінням ТЕЦ-6 Тресту «Південенергобуд». Вказаним судовим рішенням встановлено, що 17.03.1989 року [PERSON] вселено в кімнату № [NUMBER] сімейного гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , на підставі спеціального ордеру, виданого 08.03.1989 року БМУ ТЕЦ-6 Тресту «Південенергобуд» за підписом керівника [PERSON] , у відповідності до рішення, прийнятого на спеціальному засіданні профкому та адміністрації будівельно-монтажного управління Київської ТЕЦ-6, протокол № 2 від 28.02.1989 року. З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 796 від 14.05.2004 року визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 14.06.1982 р. № 984 «Про реєстрацію жилого будинку для малосімейних по [ADDRESS] для використання його, як сімейного гуртожитку для тимчасового забезпечення жилим приміщенням малих сімей працівників Київської ТЕЦ-5»; надано жилі приміщення у жилому будинку [ADDRESS] мешканцям, які постійно проживають, зареєстровані в них та перебувають на квартирному обліку. Таким чином, на підставі вказаного розпорядження, змінено статус будинку [ADDRESS] , та передано останній до комунальної власності територіальної громади м. Києва. З листа Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100-100/ОПІК-1043-2763 від 15.08.2018 року, вбачається, що інформація щодо надання квартири [ADDRESS] статусу службової, у Голосіївській районній в м. Києві державній адміністрації відсутня. Відповідно до довідки, виданої 24.10.2019 року АТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] скористалась правом на приватизацію на суму 3,34 грн. Залишок коштів житлового чека становить 0,86 грн. 29.09.2020 року [PERSON] звернулась до органу приватизації житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою щодо приватизації квартири [ADDRESS] . Листом № 085/26-422 від 26.10.2020 року [PERSON] відмовлено у приватизації квартири [ADDRESS] , з огляду на відсутність ордеру серії «Б» на вищевказану квартиру. Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 345 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. У частині третій статті 9 ЖК УРСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно із частиною десятою статті 8 Закону, органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України від04 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»; далі - Закон № 500-VI), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону № 500-VI, частина друга статті 2 Закону № 2482-XII). Згідно з п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 (далі - Положення) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається до орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації. Серед них має бути і копія ордера про надання жилої площі, а також документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. При вирішенні цивільної справи № 752/26234/19 судом встановлено, що 17.03.1989 року [PERSON] вселено в кімнату № [NUMBER] сімейного гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , на підставі спеціального ордеру, виданого 08.03.1989 року БМУ ТЕЦ-6 Тресту «Південенергобуд» за підписом керівника [PERSON] , у відповідності до рішення, прийнятого на спеціальному засіданні профкому та адміністрації будівельно-монтажного управління Київської ТЕЦ-6, протокол № 2 від 28.02.1989 року. При цьому необхідно врахувати, що зі зміною власника житлового фонду і категорії житла його статус як службового втрачено. Разом з тим чинний ЖК УРСР не вимагає від наймача отримання іншого ордера з урахуванням природи останнього як підстави для вселення в житлове приміщення, оскільки наймач уже вселився у житлове приміщення на законній підставі і правомірно ним користується. Такий правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 200/18858/16-ц. За змістом ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім?ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім?ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім?ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Враховуючи вищенаведене, суд надходить до висновку, що відмова Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації у приватизації квартири [ADDRESS] , є незаконною та такою, що порушує права позивача на набуття права власності на житло у встановленому законом порядку, а відтак позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved