Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.02.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом погодження банком пропозиції відповідача, викладеній нею у заяві № 009-01030-050213 від 05.02.2013 року. Відповідно до умов вищевказаного договору, банк надав відповідачу кредит у сумі 14 640, 40 грн. строком на 36 місяців для придбання товарів у суб'єкта господарювання, зазначеного в частині 3 кредитного договору, та відкрив рахунок для погашення заборгованості [NUMBER]. Однак відповідач належним чином не виконує умови зазначеного вище кредитного договору, заборгованість своєчасно не погашає, у зв'язку з чим станом на 11.06.2014 року за нею утворилась заборгованість в розмірі 13036 грн. 34 коп., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 11717 грн. 97 коп.; заборгованості за відсотками - 0 грн. 77 коп. та заборгованості за комісіями - 1 317 грн. 60 коп. Оскільки відповідач в добровільному порядку зазначену вище заборгованість не повертає, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, однак у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом погодження банком пропозиції відповідача, викладеній нею у заяві № 009-01030-050213 від 05.02.2013 року (а.с. 5). Відповідно до частини 2 та п. 1.1. частини 5 зазначеного вище кредитного договору банк зобов'язується надати відповідачу споживчий кредит на придбання товарів, визначених у частині 6 даного договору, у сумі 14640,40 грн. строком на 36 місяців з розміром процентної ставки 0, 01 % річних. Участь відповідача власними коштами (авансовий платіж) складає 1200,00 грн. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 1,00 % в місяць. Розмір комісії за надання довідки про відсутність кредитної заборгованості - 15,00 грн. Крім того, за змістом частини 4 кредитного договору складовою частиною зазначеної вище суми кредиту є страховий платіж у розмірі 3 875, 40 грн. Згідно з п. 4 частини 5 кредитного договору відповідач зобов'язалась здійснювати погашення кредитної заборгованості щомісячно не пізніше 5 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 554, 00 грн. у відповідності до графіку платежів. За змістом п. 6.1. частини 5 кредитного договору відповідач погодилась, що складовою та невід'ємною частиною цієї пропозиції є правила та тарифи банку, з якими вона попередньо ознайомлена, повністю згодна, їх зміст розуміє й положення яких неухильно зобов'язується дотримуватись. Згідно з ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 009-01030-050213 від 05.02.2013 року, перерахувавши 10 750, 00 грн. на рахунок ВФ ТОВ «Технополіс-1», що підтверджується меморіальним ордером № 7745242 від 06.02.2013 року (а.с. 3). В свою чергу, як вбачається з замовлення покупця № П40-000503 від 05.02.2013 року та видаткової накладної № П40-000503 від 05.02.2013 року, [PERSON] придбала у ТОВ «Технополіс -1» товарів на загальну суму 11 950, 00 грн. (а.с. 8). Однак у зв'язку з тим, що [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, станом на 11.06.2014 року за нею утворилась заборгованість в розмірі 13 036 грн. 34 коп., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 11 717 грн. 97 коп.; заборгованості за відсотками - 0 грн. 77 коп. та заборгованості за комісіями - 1 317 грн. 60 коп., що підтверджується наданим банком розрахунком ціни позову (а.с. 4). Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюванню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором та утворення у зв'язку з цим заборгованості, суд вважає, що заборгованість на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243, 60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved