Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Бершадського нотаріального округу Хмель Н.О. (далі-відповідач) при визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є дружиною померлого [INFO] . [PERSON] . У встановлений законодавством строк позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача, заяви про прийняття спадщини подали два інших спадкоємця першої черги: син [PERSON] та син [PERSON] Також зазначила, що при житті спадкоємцем було складено заповіт, посвідчений Шийко В.Б., приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу, за яким він заповів своєму сину [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . У заяві про прийняття спадщини від 10.03.2017р. позивачем було зазначено, що вона, як непрацездатна особа, має право на обов`язкову частку, приймає належну їй обов`язкову частку у спадщину за законом згідно заповіту та претендує на виділення частки у спільному майні подружжя. 12.10.2017р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бершадського районного НО Хмель Н.О. із письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка та свідоцтва про право власності на частку (половину) в спільному майні подружжя (грошових вкладів в банках). Однак відповідач відмовилась належним чином зареєструвати вказану заяву та усно повідомила про те, що свідоцтва про право на спадщину її не видаватиме. Після того, як приватний нотаріус Хмель Н . О . декілька разів відмовила [PERSON] у реєстрації заяви, остання двічі спробувала направити заяву цінним листом, але відповідач двічі відмовилась від отримання рекомендованих листів та тим самим порушила вимоги ЗУ «Про нотаріат», не виконавши нотаріальні дії та вчинила бездіяльність, чим порушила права позивача. Позивач просила суд визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо: відмови від одержання та належної реєстрації заяви [PERSON] від 12.10.2017р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та про видачу свідоцтва про право власності на частку (половину) в спільному майні подружжя у спадковій справі №36/2017; безпідставного не розгляду вказаної заяви від 12.10.2017 р.; не направлення запитів щодо майна, яке належало спадкодавцю; безпідставного невиконання нотаріальних дій. Просила також припинити протиправну бездіяльність приватного нотаріуса Бершадського РНО Хмель Н.О. та зобов`язати останню прийняти та належно зареєструвати заяву [PERSON] від 12.10.2017р., розглянути зазначену заяву та направити запити щодо майна померлого [PERSON] 01.03.2019р. приватним нотаріусом Бершадського РНО Хмель Н.О. було подано відзив на позовну заяву [PERSON] , згідно якого проти позовним вимог заперечує у повному обсязі. Зазначила, що дійсно нею 07.03.2017р. було заведено спадкову справу за №36/2017 на підставі поданих спадкоємцями документів. Спадкоємцями на майно померлого, які звернулися із заявами про прийняття спадщини є: син [PERSON] , спадкоємець за законом та заповітом, син [PERSON] , спадкоємець за законом, дружина [PERSON] , спадкоємець за законом, яка має право на обов`язкову частку у спадщині та має право на виділення частки у спільному майні подружжя. В процесі розгляду документів з`ясувалося, що після смерті померлого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та земельна ділянка, які заповідані [PERSON] , 13/100 часток житлового будинку в [ADDRESS] . Спадкоємцям було запропоновано видати свідоцтва про право на спадщину за законом та/або за заповітом (в тому числі на обов`язкову частку) та свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя згідно чинного законодавства України. Проте, спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відмовилися у зв`язку з тим, що між ними виник спір щодо розподілу часток у спадщині. При цьому, відповідач, із наявністю спору між вказаними спадкоємцями, під час особистої розмови, ознайомила [PERSON] , що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яка полягала у видачі свідоцтва про право на спадщину. Їй було роз`яснено порядок оформлення спадщини та можливі наслідки отримання спадкоємцями вищевказаної постанови, які полягали у врегулюванні спору в судовому порядку. Із вимогою про видачу свідоцтва про право на спадщину (в тому числі на обов`язкову частку) та свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, [PERSON] не зверталася та документів, що посвідчують право власності на вищевказане майно не надавала. Також зазначила, що не відмовлялася від отримання будь-якої поштової кореспонденції, а тому не знала про необхідність розгляду заяви позивача. Просила заявлені позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення (а.с. 47,48). 06.03.2018 р. від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, обґрунтована тим, що відзив на позовну заяву, поданий відповідачем, є безпідставним, містить неправдиві відомості та має на меті затягнути судовий процес. Жодних усних роз`яснень з приводу права власності на частку у спільному майні подружжя відповідач не надавала, оскільки вона діє в інтересах інших спадкоємців (а.с.50-53). Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.02.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судовому засіданні підтримала свої вимоги та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, в задоволенні позову просила відмовити. Окрім того запропонувала позивачу надати їй заяву від 12.10.2017р. для того, щоб її розглянути і надати відповідь, однак позивач відмовилась у її надані. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. у віці 74 років, про що 24.02.2017р. складено актовий запис №21, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.19). Спадкоємцем до майна покійного є його дружина [PERSON] , яка 10.03.2017р. звернулася до приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Хмель Н.О. із заявою про прийняття спадщину. Додатково повідомила, що крім неї є інші спадкоємці: за заповітом - син [PERSON] , та за законом - син [PERSON] Належну їй обов`язкову частку у спадщині за законом згідно заповіту [PERSON] приймає, а також претендує на виділення частки у спільному майні подружжя (а.с.18). Зазначена заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №76, спадкова справа №36/2017. 13.10.2017р. до приватного нотаріуса Бершадського РНО звернувся [PERSON] із проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою про вчинення нотаріальних дій від 13.10.2017 р.№382/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із виникненням спору між спадкоємцями щодо розподілу часток у спадщині. 20.02.2018 р. до приватного нотаріуса Бершадського РНО звернувся [PERSON] із проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом, посвідченого Шийко В.Б., приватним нотаріусом Бершадського РНО, 20.07.2002 р., зареєстрованого в реєстрі за №1843, на майно, що залишилося після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою про вчинення нотаріальних дій від 20.02.2018 р. №44/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та /або за заповітом у зв`язку із виникненням спору між спадкоємцями щодо розподілу часток у спадщині. Також, із заявою до про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності на частку (половину) в спільному майні подружжя (грошових вкладах в банках) у спадковій справі №36/2017 звернулася [PERSON] до ПН Хмель Н.О . Заява датована 12.10.2017 р. (а.с.13,14). Зазначену заяву позивач надіслала поштовим відправленням №2440000978121, однак поштовий конверт повернувся з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.15). [PERSON] повторно на адресу ПН Хмель Н.О. надіслала заяву від 12.10.2017р., кур`єрскою доставкою, відправлення №2440000920557. Поштовий конверт повернувся з відмітко «від одержання відмовилась» (а.с.16). Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.05.2018 р. витребувано з відділення поштового зв`язку м. Бершадь Центру поштового зв`язку №5 м. Гайсин Вінницької дирекції ПАТ «Укрпошта» відомості про наявність чи відсутність підпису та дані про отримання чи відмову в отриманні поштової кореспонденції отримувачем кореспонденції приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О. ( вул . Я .Мудрого, 14, м.Бершадь ), спрямованої на її адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) за період 21.11.2017 року, вид: цінний лист пріор., номер поштового відправлення 2440000920557 (а.с.85). Відповідно до інформації від 18.05.2018 р.№11, наданої начальником ЦВПЗ Бершадь ЦПЗ №5, згідно пояснювальної записки листоноші ЦВПЗ Бершадь [PERSON] , лист №2440000920557 22.11.2017 р. приватному нотаріусу Хмель Н. О. був взятий у доставку, але не був вручений по причині того, що приватний нотаріус була відсутня на робочому місці, № телефону одержувача для зв`язку із ним на поштовому відправленню вказано не було. Відповідно до поштових правил, у його абонентську поштову скриньку було залишено повідомлення про надходження цінного листа із пропозицією в одержанні даного відправлення в приміщенні об`єкта поштового зв`язку м. Бершадь, але адресат для отримання не з`явився. Тому, після закінчення терміну зберігання, відправлення було повернуто відправнику (а.с.93). Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про нотаріат», на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси) покладено вчинення нотаріальних дій в Україні. Статтею 5 цього Закону на нотаріуса покладено обов`язок здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики, а також відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 50 зазначеного Закону передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.03.2018р. клопотання позивачки задоволено, викликано в судове засідання свідка [PERSON] . У судовому засіданні 25.06.2019р. позивач відмовилася від клопотання про допит свідка [PERSON] та вважала можливим закінчити розгляд справи, без допиту останньої. В судовому засіданні встановлено, що відповідач Хмель Н.О. , приватний нотаріус Бершадського районного нотаріального округу, не відмовлялася від отримання та реєстрації заяви [PERSON] , датованої 12.10.2017р., надісланої на її робочу адресу кур`єрською доставкою, відправлення №2440000920557. Посилання позивача, що відповідач вчинила бездіяльність та порушила вимоги ЗУ «Про нотаріат» не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Окрім того, відповідач у судовому засіданні пропонувала позивачці надати їй заяву від 12.10.17р., для того щоб вона мала змогу ознайомитися з нею та вчинити відповідні дії. Однак позивач не надала вказану заяву. Враховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, беручи до уваги, що позивач не довела, що відповідач умисно, безпідставно, не отримала її заяву від 12.10.17р., чим порушила права позивача, а тому позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову позивача звільненого від сплати судових витрат без задоволення, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору. Доказів понесення відповідачем по справі судових витрат суду не надано.

Outcome: dismissed