Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 02 січня 2007 року у виконавчому комітеті Петранківської сільської ради Рожнятівського району, за актовим записом №1. Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишити на проживання з ним, а дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишити на проживання з відповідачкою. В основу свої позовних вимог позивач зіслався на те, що з відповідачкою по праві перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають троє двоє дітей. На даний час вони спільно не проживають, не підтримують сімейних стосунків і шлюбні відносини існують тільки формально. Вважає, що їхня сім`я розпалася, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим, надії на нормалізацію відносин між ними немає. У судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій вказала, що згідна на розірвання шлюбу. Проти залишення сина [PERSON] на проживання з батьком також не заперечує. Просить справу розглянути у її відсутності, після розірвання шлюбу їй прізвище не змінювати. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, на даний час спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Спір про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, сторони дійшли згоди про доцільність проживання сина [PERSON] з батьком, а дочок [PERSON] та [PERSON] з матір`ю. У відповідності до ч.1 ст.141 СК України,мати,батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. У відповідності до ч. 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Крім цього, за правилом ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд відмічає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дітей. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved