Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на гараж в порядку спадкування в якому вказувала, що 07 січня 2017 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов гараж №103 в гаражному кооперативі «Кожевеник». Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, яка у встановленому порядку прийняла спадщину, проте нотаріус відмовив їй в оформленні спадкових прав щодо спірного гаража в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на це майно. Враховуючи вказані обставини, позивачка просила визнати за нею право власності на гараж №103 в гаражному кооперативі «Кожевеник» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи ГК «Кожевеник» в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 07 січня 2017 року помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов гараж №103 в гаражному кооперативі «Кожевеник». Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, яка у встановленому порядку прийняла спадщину, проте нотаріус відмовив їй в оформленні спадкових прав щодо спірного гаража в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності спадкодавця на це майно. Проте факт належності спадкодавцю спірного майна повністю підтверджується: - копією технічного паспорта на гараж №103 в ГК «Кожевеник», виданого на ім'я [PERSON], як власника цього майна (а.с. 6-7); - довідкою ГК «Кожевеник» від 07 серпня 2017 року про те, що [PERSON] дійсно був членом кооперативу та власником гаража №103, як особа, яка повністю сплатила пайові внески (а.с. 8); - іншими матеріалами справи. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (п.п. 5, 6) якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). Проте суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18\~Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-IV\~«Про кооперацію»,\~стаття 384 ЦК). Водночас згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved