Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. 20 грудня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого вона передала відповідачу в борг 120 000,00 гривень, про отримання яких [PERSON] було складено заяву від 20.12.2013 року посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., зареєстровано в реєстрі за №5921, останній зобов'язувався повернути всю позику до 19.12.2014 року. 21.12.2013 року було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору позики від 20.12.2013 року. Згідно п.5 вказаного Договору позики відповідно до Додаткової угоди №1 від 21.12.2013 року позичальник зобов»язаний повернути всю суму позики до 31 серпня 2016 року. Згідно п.3 вказаного Договору позики відповідно до Додаткової угоди №1 від 21.12.2013 року за користування позикою Позичальник сплачує Позикодавцю проценти в розмірі 33 % річних від суми позики, які виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідачем частково було погашено позику та проценти по ній. Станом на 31.07.2018 року відповідачка має заборгованість перед позивачем за Договором позики від 20.12.2013 року по сплаті суми позики у розмірі 78 545,00 грн., та процентів у розмірі 57 883,00 грн. З урахуванням викладеного, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 78 545,00 грн., заборгованість по сплаті процентів за договором позики у розмірі 57 883,00 грн., та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Підставою для пред'явлення позову позивачем зазначено невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики, що укладений між ними. На підтвердження укладання такого договору, позивачем представлено договір позики та заяву від 20.12.2013 року посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., зареєстровано в реєстрі за №5921, в якій відповідач [PERSON] підтверджує, що отримала у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 120 000,00 гривень, які зобов'язується повернути у повному обсязі, до 19 грудня 2014 року (а.с.6, 8). 21.12.2013 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору позики від 20.12.2013 року. Згідно п.5 вказаного Договору позики відповідно до Додаткової угоди №1 від 21.12.2013 року позичальник зобов»язаний повернути всю суму позики до 31 серпня 2016 року. Згідно п.3 вказаного Договору позики відповідно до Додаткової угоди №1 від 21.12.2013 року за користування позикою Позичальник сплачує Позикодавцю проценти в розмірі 33 % річних від суми позики, які виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідачкою частково погашено позика та проценти по ній. Згідно розписки від 28 серпня 2014 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 000,00 гривень в рахунок часткового розрахунку по договору позики від 20.12.2013 року (а.с.9) Згідно розписки від 19 вересня 2014 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 15 000,00 гривень в рахунок часткового розрахунку по договору позики від 20.12.2013 року (а.с.10) Згідно розписки від 10 грудня 2014 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000,00 гривень в рахунок часткового розрахунку по договору позики від 20.12.2013 року (а.с.11) Згідно розписки від 03 березня 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000,00 гривень в рахунок часткового розрахунку по договору позики від 20.12.2013 року (а.с.12) Згідно розписки від 16 квітня 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 5 000,00 гривень в рахунок часткового розрахунку по договору позики від 20.12.2013 року (а.с.13) Згідно розписки від 13 травня 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 000,00 гривень в рахунок часткового розрахунку по договору позики від 20.12.2013 року (а.с.14) Згідно розписки від 24 червня 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 6400,00 гривень в рахунок часткового розрахунку по договору позики від 20.12.2013 року (а.с.15) Згідно розписки від 04 липня 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 5049,00 гривень в рахунок часткового розрахунку по договору позики від 20.12.2013 року (а.с.16) Згідно розписки від 05 серпня 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 4940,00 гривень в рахунок часткового розрахунку по договору позики від 20.12.2013 року (а.с.17) Отже, судом встановлено, що свої зобов'язання за договором позики щодо передачі коштів позивачем [PERSON] виконані в повному обсязі. В порушення взятих на себе зобов'язань відповідачем [PERSON] отримані грошові кошти у строк та на умовах, визначених договором, позивачу не повернуто. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, судом встановлено, що між сторонами 20 грудня 2013 року укладено договір позики на суму 120 000,00 гривень. Позика у вказаний термін позивачу не повернута, у зв'язку з чим позивач отримав право звернутись до суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення боргу. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені у справі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 1364,28 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved