Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з указаним позовом. Зазначивши, що між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», Банк, позивач) та [PERSON] (далі відповідач) було укладено договір № б/н від 23.04.2007 року відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобовязання за договором не виконує, систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та процентів, у звязку із цим, станом на 31.10.2018\~року утворилась заборгованість в сумі 36240 грн. 64 коп. Позивач просить стягнути указану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 24.01.2019\~року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків. Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 15.02.2019 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 20.03.2019 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження на розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.04.2019 року. Відповідачу повторно надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 11.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, до суду не з'явилася без повідомлення причин, відзиву на позовну заяву не подала. За таких обставин судом ухвалено рішення про розгляд справи у заочному порядку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 610 ЦК України, передбачає, що порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 23.04.2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» шляхом підписання відповідачем заяви було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000,00\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7). [PERSON] користувалась зазначеною платіжною карткою, здійснювала платежі, що підтверджується випискою за період з 23.04.2007 року по 31.10.2018 року (а.с. 42-43). АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ\~КБ «ПриватБанк» та ПАТ\~КБ «Приватбанк», що підтверджується відомостями з ЄДРПОУ та витягом із Статуту (а.с. 16-20). У звязку з неналежним виконанням відповідачем вимог Договору утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23.04.2007 року станом на 31.10.2018 року утворилась заборгованість в сумі 36240,63 грн., з них: 4371,23 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 29667,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500\~грн. штраф (фіксована частина), 1701,93 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 5-6). Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував, а тому суд вважає ці вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 1921 грн., що відповідно до Закону України «Про судовий збір» є мінімальною сумою судового збору у даних правовідносинах. А тому, сплачена позивачем сума судового збору підлягає відшкодуванню в повному розмірі. На підставі ст. 509, 526, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved