Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором № 11393696000 від 12.09.2008 року по кредиту і відсоткам у розмірі 43978, 67 доларів США та пеню в розмірі 27401,16 грн. та судові витрати по справі в розмірі 3654 грн. в рівних частках з кожного. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 липня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11393696000 від 12.09.2008 року по кредиту та відсоткам у розмірі 43978,67 доларів США та пені в розмірі 27 401,16 гривні. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»судові витрати по справі в розмірі 3654 гривні. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання додаткового договору та договору поруки недійсним залишено без задоволення. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в апеляційній скарзі представник ПАТ «УкрСиббанк» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 липня 2016 року змінити в частині солідарного стягнення заборгованості та стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] та окремо с [PERSON] і [PERSON] суму заборгованості у розмірі 43978 доларів США 67 центів, пеню в розмірі 27401,16 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. Висновок суду про те, що умовами вищезазначених договорів поруки встановлено, що вони діють до повного припинення всіх зобовязань боржника за кредитним договором, і кредитор не предявив вимоги до поручителя протягом шести місяців, у звязку із чим, зобовязання за договором поруки припинилися, апеллянт вважає необгрунтованим і таким, що не узгоджується з вимогами частини 4 статті 559 ЦК України та практикою Верховного Суду України, а, отже, є незаконним. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати частково та ухвалити нове рішення в частині, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за споживчим кредитом в розмірі 43 978,67 дол. США та пені 27 401,16 грн та стягнення судових витрат у розмірі 3654 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. Рішення суду є незаконним і необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно зясував всі фактичні обставини по справі, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та не сприяв повному, обєктивному, неупередженому і всебічному розгляду. Судом не встановлено, до якої категорії відноситься ліцензія надана банком, до генеральної чи індивідуальної ліцензії. Не справедливими та такими які є підставою для визнання їх недійсними є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміну у витратах, щодо плати за обслуговування кредиту та за дострокове погашення. Довідки про заборгованість станом на 17.07.2015 року у розмірі 43978,67 дол. США на які посилався суд, є неогрунтованими, так як не містять посилання на методику та чи мала повноваження та спеціальні знання особа, яка підписала такі розрахунки. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Оскільки з апеляційною скаргою звернулись позивач і лише відповідач [PERSON], рішення суду переглядається в апеляційному порядку лише в частині задоволення основного позову що окремого солідарного стягнення з відповідачів заборгованості. Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічних позовів [PERSON] і [PERSON] в апеляційному порядку не переглядаються, оскільки вони рішення суду не оскаржили. Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши обставини справи та, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4). яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Частково задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», суд першої інстанції керувався ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 554, 559, 611, 1048-1050 ЦК України та дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12.09.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11393696000 на підставі якого відповідач отримав грошовий кредит у розмірі 54\~000 доларів США, з кінцевим строком погашення 12.09. 2023 року та ануїтетною схемою погашення кредиту: сплатою річних у розмірі 13, 5 % та розміром ануїтетного платежу 705, 00 доларів США. [PERSON] свої зобовязання за договором не виконує належним чином, у звязку із чим, у нього утворилась заборгованість станом на 17.07.2015 року у розмірі 43978,67 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 39404,42 долари США, заборгованість за відсотками 4574,25 доларів США, а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту з 15.10.2015 року по 17.08.2015 року 10264,39 грн. та пеня за несвоєчасне погашення процентів з 14.12.2014 року по 17.08.2015 року 17136,77 грн. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, ч. 4 ст. 55 Закону України « Про банки та банківську діяльність» за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором, або розірвання договору, оплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що позичальник, який несвоєчасно повернув суму позики, зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11393696000, 12.09.2008 р. між Банком та [PERSON] і між банком та [PERSON] було укладено договори поруки, відповідно № 228599 та № 228598. Згідно до умов даних договорів поруки, поручителі зобовязалися відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за договором кредиту.

Outcome: partial