overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

У серпні 2018 року орган опіки і піклування Рашівської сільської ради Гадяцького району звернувся до суду із заявою про звільнення від повноважень опікуна вказуючи, що рішенням Кобеляцького районного суду від 23.10.2012 року визнано недієздатним [PERSON], [INFO]. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.03.2018 року призначено опікуном над недієздатним [PERSON] адміністрацію Рашівського психоневрологічного будинку-інтернату в особі директора. Згідно повідомлення Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Пирятинської міської ради від 26.06.2018 року №109 [PERSON] знято з реєстрації за адресою : [ADDRESS]). В судове засідання сторони подали заяви в яких підтримали заяву. Також, сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Суд встановив, що рішенням Кобеляцького Районного суду Полтавської області від 23.10.2012 року [PERSON], [INFO] визнано недієздатним. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.03.2018 року над визнаним недієздатним в судовому порядку [PERSON], [INFO], встановлено опіку та призначено опікуном адміністрацію Рашівського психоневрологічного будинку-інтернату в особі директора. Відповідно до Витягу з наказу від 28.08.2017 року №235 [PERSON] з 28.08.2017 року зараховано на всі види державного утримання в Рашівському психоневрологічному будинку-інтернаті. Згідно повідомлення Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Пирятинської міської ради від 26.06.2018 року №109 [PERSON] знято з реєстрації за адресою : [ADDRESS]). Рішенням органу опіки та піклування при виконкомі Рашівської сільської ради від 18.06.2018 року прохання Рашівського психоневрологічного будинку-інтернату щодо переведення недієздатного жителя [PERSON] до іншого інтернату аналогічного типу задоволено. Відповідно до ч.1ст.75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Згідно ч.2 ст. 300 ЦПК України, суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Фактичні обставини справи свідчать, що вимога заявника про звільнення її від обов'язків опікуна є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

У серпні\~2018\~року позивач\~[PERSON],\~в особі\~представника [PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON]про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 березня 1988 року, відділом запису актів цивільного стану виконавчого комітету Комунарської районної ради м. Запоріжжя, актовий запис № 116. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сімя розпалась остаточно, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 25 липня 2015 року він з відповідачем уклав шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєтраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 105. У сторін дітей немає. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально. Шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану сторони не розірвали, у звязку з відмовою відповідача розірвати шлюб в такий спосіб. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав з підстав і мотивів наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Окрім цього пояснив, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин близько шести місяців. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що дійсно не зявилася у відділ державної реєстрації актів цивільного стану для розірвання шлюбу. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 13 вересня 2018 року судом відкрито провадження у вказаній справі. Ухвалою від 08 жовтня 2018 року судом закрито підготовче судове засідання, - цивільну справу призначено до судового розгляду на 18 жовтня 2018 року на 12 год. 30 хв. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони уклали шлюб 25 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області. Дітей у сторін немає. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 21 червня 2008 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №394. Від шлюбу з позивачем у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що вони з [PERSON] не мешкають разом з квітня 2018 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 21 червня 2008 року між ним та [PERSON] Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

у серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Протягом тривалого часу сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 12). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач не змінила своє прізвище. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Володарського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що 22.10.2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей вони не мають. З часу реєстрації шлюбу і до 2016 року вони проживали разом в смт. Володарка, а у 2016 році відповідач поїхав до Республіки Узбекистан та не повернувся, через що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 26.09.2018 дана позовна заява направлена за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2018 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити пославшись на обставини викладені в позові. Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав просив прийняти рішення на стадії підготовчого судового розгляду. З'ясувавши думку позивача суд провів розгляд справи без участі відповідача. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та з пояснень позивача вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не проживають разом з 2016 року. Спору щодо спільного майна на теперішній час в них не має, дітей від шлюбу вони також не мають. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2000 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а дитина залишиться проживати разом з нею. \~ \~ \~ \~Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не зявилися. \~ \~ \~ \~Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~23.09.2000 року,\~шлюб був\~зареєстрований Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаїв, Україна, актовий запис № 328. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. У відповідності до ст. ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК вважаю необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 21 квітня 2018 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у Бережанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 37. Дітей у сторін немає. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Сторони уклали шлюб 21 квітня 2018 року у Бережанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, сторони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, їхня сімя існує лише формально. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 21 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1112, зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі дитина син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Посилалася, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між нею та чоловіком взаєморозуміння. Шлюбно сімейні відносини не підтримують протягом трьох місяців, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують протягом трьох місяців, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved