Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що [PERSON] є його батьком. 01.09.2013 він зарахований студентом денного відділення Хмельницького кооперативного коледжу Хмельницького кооперативного торговельно-економічного інституту. Термін навчання по 28.02.2016. 11.08.2014 він досяг повноліття, однак у зв'язку з продовженням навчання самостійного заробітку немає, тому потребує матеріальної допомоги від батька. Мати одягає та підтримує його матеріально, а батько, відповідач по справі, добровільної матеріальної допомоги не надає, хоч і має таку можливість, оскільки є працездатним, тому він змушений ставити питання про стягнення аліментів на своє утримання з батька. Просить стягнути з відповідача в свою користь аліменти в розмірі 500 гривень щомісяця до закінчення ним навчання. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач позов визнав у повному обсязі, зазначив, що він не відмовляється надавати допомогу синові, але на даний час не має роботи і коштів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [INFO] народився [PERSON]. Його батьком є [PERSON]. Позивач навчається на денному відділенні Хмельницького кооперативного коледжу Хмельницького кооперативного торговельно-економічного інституту, з терміном навчання до 28.02.2016 року. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON], довідкою № 907 від 12.08.2014, виданою Хмельницьким кооперативним торговельно-економічним інститутом. Відповідно до стст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку доходу платника аліментів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги своєму повнолітньому сину [PERSON], який продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, може таку допомогу надавати, а тому з нього підлягають стягненню аліменти на користь сина в розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення навчання. Визначаючи цей розмір, суд бере до уваги згоду відповідача на таку суму аліментів, можливість надання утримання другим з батьків, враховує стан здоров'я та матеріальне становище повнолітнього сина і платника аліментів. Суд приймає до уваги те, що відповідач не надав доказів того, що він з метою знайти роботу звертався до тих чи інших органів чи осіб, які б йому відмовили в цьому, а тому суд не вважає відсутність у відповідача роботи поважною причиною для висновку про неможливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved