Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що [INFO] помер їхній батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема, на житловий ? , що знаходяться : [ADDRESS]. Ще за життя спадкодавець розпорядився своїм майном, залишивши заповіт, за яким все своє майно з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] та [PERSON] Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Іншим спадкоємцем є їхня непрацездатна мати - [PERSON], яка відмовилася від права на обов'язкову частку у спадщині після смерті свого чоловіка [PERSON], подавши до нотаріальної контори заяву про це. В установлений законом строк позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, але отримали відмову, оскільки на будинок відсутній правовстановлюючий документ. Спадковий будинок належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом від 06 жовтня 1998 року, яке він отримав після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Але при житті їхній батько не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на вищевказаний будинок. Просять визнати за ними в рівних частинах право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Позивачі: [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали та просили розглядати справу без їх участі. Відповідач: Шевченківська сільська рада Броварського району Київської області до суду не з'явилася, подала до суду листа, у якому позовні вимоги визнала та просила розглянути справу без участі її представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], вбачається, що [PERSON], померла [INFO]. Згідно із заповітом від 09 лютого 2011 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 23, [PERSON] заповів все своє майно з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] та [PERSON] Заповіт на день смерті заповідача не змінений та не скасований. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2013 року, відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та присвоєно [PERSON] дошлюбне прізвище «[PERSON]». Із спадкової справи № 50/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що після його смерті 28 лютого 2014 року із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом у встановлений законом шестимісячний строк, звернулися [PERSON] та [PERSON] Матеріали спадкової справи містять заяву [PERSON] від 28 лютого 2014 року про те, що вона як непрацездатна дружина померлого [PERSON] не претендує на право на обов'язкову частку у спадщині. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06 жовтня 1998 року, виданого державним нотаріусом Броварської міської нотаріальної контори Київської області, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], яка померла [INFO] є [PERSON] Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться : [ADDRESS], що належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на домоволодіння, виданого виконкомом Шевченківської сільської ради народних депутатів 16 липня 1998 року, зареєстрованого в Броварському бюро технічної інвентаризації 16 липня 1998 року за № 179. Постановою державного нотаріуса Восьмої київської державної нотаріальної контори [PERSON], позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав померлому, так як відсутній правовстановлюючий документ на нього, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом не було належним чином зареєстроване. Згідно із ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб та те, що позивачі: [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом, що прийняли спадщину після смерті спадкодавця, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved