Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Швейна фабрика Лібовнера», третя особа голова наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Швейна фабрика Лібовнера» про визнання трудового договору укладеним на невизначений час, стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що протокольним рішенням Наглядової ради ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» за № 2-12 від 27.04.2012року його обрано директором ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера». Згідно до наказу за № 24-к по особовому складу від 14.05.2012року він приступив до виконання обовязків директора, з оплатою відповідно до штатного розкладу. Статутом ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» п.10.1 передбачено, що виконавчим органом товариства, який здійснює управління його поточною діяльністю є одноособовий орган директор товариства, який обирається Наглядовою радою строком на три роки. Згідно до п.10.4 Статуту товариства визначено, що права та обовязки директора товариства визначаються чинним законодавством України, Статутом товариства, а також трудовим договором, що укладається з директором. Від імені товариства трудовий договір підписує голова Наглядової ради чи особа уповноважена Наглядовою радою. В порушення вимог Статуту, головою Наглядової ради не укладено трудовий договір, проте він виконує посадові обовязки директора товариства з моменту його обрання Наглядовою радою. Трирічний термін його повноважень, як голови товариства закінчився 27.04.2015року, після закінчення терміну повноважень він продовжує до теперішнього часу виконувати обовязки директора товариства і до теперішнього часу Наглядова рада ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» не прийняла рішення про припинення або продовження повноважень директора товариства. Враховуючи викладене, положення ст.ст.21, 39-1 КЗпП України, Статуту товариства вважає, що строковий трудовий договір фактично укладений між ним та ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» в особі голови Наглядової ради [PERSON] вважається продовженим на невизначений строк. Відповідно до його розрахункового листа за травень 2017\~року борг підприємства по заробітній платі становить 151\~270,01 грн. З огляду на викладене, та з урахуванням збільшених в ході судового розгляду справи позовних вимог просив суд визнати фактично укладеним трудовий договір між ним та ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» в особі голови Наглядової ради [PERSON], продовженим на невизначений строк, стягнути з ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» на його користь борг по заробітній платі з травня 2015року по листопад 2017 року в сумі 248\~529,\~01грн. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надала заяву про розгляд справи у відсутність представника товариства, позовні вимоги визнав. Третя особа в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.21КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст.24КЗпП України\~(в редакції на час виникнення спірних правовідносин 2012 рік) укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладається і тоді коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично допущено до роботи. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.7 постанови №\~9 від\~06.11.1992\~року\~\~(зі\~ змінами\~ від\~01.04.1994 року,\~ 26.10.1995 року, від \~25.05.1998року) «Про практику розгляду судами трудових спорів» згідно до змісту ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота проводилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Наглядової ради ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера», оформленим протоколом № 2-12 від 27 квітня 2012року [PERSON] обрано директором ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера»(а.с.3). Відповідно до Статуту ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» затвердженого зборами акціонерів 27.04.2012року, зареєстрованого 14.05.2012року, у товаристві створюється Наглядова рада, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної цим Статутом та Законом України «Про акціонерні товариства» контролює та регулює діяльність директора товариства (п.9.1). Пунктами 10.1,10.4 Статуту визначено, що виконавчим органом товариства, який здійснює управління його поточною діяльністю, є одноособовий орган директор товариства, який обирається Наглядовою радою строком на три роки. Права та обовязки директора товариства визначаються чинним законодавством України, цим Статутом, а також трудовим договором, що укладається з директором. Від імені товариства трудовий договір підписує голова Наглядової ради чи особа уповноважена на те Наглядовою радою (а.с.7- 21). Як, вбачається із матеріалів справи, [PERSON] з часу обрання його директором товариства та до теперішнього часу здійснює управління поточною діяльністю товариства, що підтверджується, індивідуальною відомістю Пенсійного фонду України про застраховану особу, довідкою Шполянського відділення, Смілянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, розрахунковим листком директора товариства за травень 2017року(а.с.4-6). Відповідно до ч.1\~ст.23\~КЗпП трудовий договір може бути: \~1)безстроковим, що укладається на невизначений строк; \~2)на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Статтею 39-1КЗпП України передбачено, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Враховуючи, що встановленими судом обставинами справи підтверджено та визнається відповідачем, що [PERSON] з часу обрання його рішенням Наглядової ради, оформленим протоколом № 2-12 від 27 квітня 2012року директором товариства продовжує виконувати трудові обовязки, і питання щодо припинення його повноважень Наглядовою радою не вирішувалося, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не суперечать чинному законодавству України, вимогам Статуту ПАТ «Швейна фабрика Лібовнера» та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Матеріалами справи підтверджено, що посадовий оклад директора товариства складає 15\~000, 00 грн. і станом на травень 2017року борг товариства по заробітній справі становив 151\~270.01грн., а на час розгляду справи борг станом на жовтень 2017року, включно, становить 248\~529,01грн., що визначений без вирахування податку, збору та інших. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується в дохід держави з відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільненні від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2485,29 грн. Окрім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповід0430а на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 21,23, 39?,115КЗпП України, ст.ст.152, 161ЦК\~України,

Outcome: approved