Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони 04.11.2010 року уклали шлюб, від якого [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Рішенням Віньковецького районного суду від 02.10.2014 року шлюб між сторонами розірвано, після чого малолітня дочка [PERSON] проживає разом із батьком, тобто позивачем, та перебуває на його утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надавала і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. 25.02.2020 року Орган опіки і піклування Віньковецької районної державної адміністрації постановив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] . Ухвалою судді від 20.08.2020 року у справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06.10.2020 року справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання 10.12.2020 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги, та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавала. Представник органу опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації, будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. За неявки сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Віньковецького районного суду від 02.10.2014 року розірвано. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем [PERSON] в [ADDRESS] , та перебуває на його утриманні і вихованні. Мати, тобто відповідач, повністю самоусунулась від утримання та виховання дочки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, а саме не забезпечує взагалі необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Наведене підтверджується: рішенням Віньковецького районного суду від 02.10.2014 року про розірвання шлюбу між сторонами; свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] , де її батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] ; довідкою про склад сім`ї № 2506 від 10.08.2020 року, відповідно до якої малолітня [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] ; характеристикою на малолітню дочку [PERSON] . Конвенцією про права дитини передбачено забезпечення державами-учасницями умов, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст. 9 Конвенції). Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст. 27 Конвенції). Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 18. постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007, № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно з висновком органу опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації від 25.02.2020 року вирішено за доцільне позбавити [PERSON] стосовно дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки вона самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, разом з дитиною не проживає, не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям та здоров`ям, характеризується з негативної сторони, вчиняє різного роду правопорушення. Отже, суду не представлено та судом не здобуто в ході судового розгляду доказів на підтвердження піклування відповідача про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Крім того, відповідачем не спростовано представлені позивачем докази, не доведено відсутність вини у свідомому нехтуванні батьківськими обов`язками, в тому числі і спілкуванні з дочкою. Тому суд, виходячи з інтересів малолітньої [PERSON] , вважає, що ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини дає підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved