Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив зобов`язати відповідача усунути порушення порядку нарахування плати за надані послуги і виключити із рахунку за липень 2020 року, виписаного на його ім`я, суму заборгованості в розмірі 26 221,57 грн. і не вказувати її в рахунках в майбутньому. В обґрунтування позову вказав, що згідно договору купівлі-продажу від 16.03.2020 року він є власником квартири [ADDRESS] . По особовому рахунку за вказаною адресою наявна заборгованість перед відповідачем за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, яка виникла\~ у зв`язку з невиконанням умов договору попереднім власником квартири. Позивач звертався до відповідача із заявою про виключення суми боргу з його особового рахунку, в результаті чого отримав відмову у вчиненні таких дій. При цьому відповідач посилався на відсутність механізму списання заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 10.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранова А.Ю. 27.08.2020 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 22.09.2020 року представник відповідача [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до суду з відзивом, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними, оскільки відсутні підстави для здійснення перерахунку вартості комунальних послуг, порядок нарахування плати за надані послуги не порушено, просив відмовити у задоволенні позову та закрити провадження у справі. 07.10.2020 року позивач звернувся до суду з письмовими поясненнями, які суд розцінює, як відповідь на відзив. 07.10.2020 року позивач надав до суду заяву про зміну предмета позову, в якій просив зобов`язати відповідача КП БМР ЖЕК-1 усунути порушення порядку нарахування плати за надані послуги і виключити з обліку по його особовому рахунку суму боргу попередніх власників квартири за період до 16.03.2020 року в розмірі 26 221,57 грн. 09.10.2020 року ухвалою суду заяву [PERSON] про зміну предмета позову повернуто заявнику. Підставою для повернення заяви було ненадання позивачем доказів направлення копії заяви відповідачу. 13.10.2020 року представник відповідача [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до суду із запереченнями на відповідь на відзив. Просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог та закрити провадження у справі. 09.11.2020 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про зміну предмета позову, в якій фактично уточнив позовні вимоги та просив суд зобов`язати відповідача Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 1» усунути порушення порядку нарахування плати за надані мені ним послуги і виключити з обліку по його особовому рахунку суму боргу попередніх власників квартири за період до 16 березня 2020 року в розмірі 26 221,57 грн. 20.11.2020 року ухвалою суду вказана заява прийнята до розгляду, копія ухвали надіслана відповідачу. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 204329144 від 16.03.2020 року та відповідно до свідоцтва від 16.03.2020 року № 551, [PERSON] набув право власності на нерухоме майно, квартиру [ADDRESS] . 17.07.2020 року між КП БМР «Житлово-експлуатаційна контора №1» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. З довідки по оборотах особового рахунку [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] наявна заборгованість, яка нараховується відповідачем з 2006 року. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі № 686/6276/19 № 61-3604 св20. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наданих суду доказів вбачається, що за позивачем відсутня заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з дня набуття ним права власності на квартиру - 16.03.2020 року\~ до дня звернення до суду з позовом 22.09.2020 року. Вказану обставину не заперечує і представник відповідача. Судом не встановлено про наявність у позивача обов`язку сплачувати борги за житлово-комунальні послуги попереднього власника (власників) квартири. Отже, на думку суду безпідставною є сума боргу, яка постійно фіксується на рахунку позивача, оскільки порушує його права як споживача послуг, зокрема, право на отримання пільги на оплату комунальних послуг у майбутньому. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо відсутності механізму списання заборгованості за надані ним послуги, оскільки вимога позивача зводиться саме до виключення такої заборгованості з особового рахунку, відкритого на ім`я позивача. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність уточнених вимог позивача в частині зобов`язання відповідача виключити з обліку по особовому рахунку [NUMBER] на ім`я [PERSON] суму заборгованості, яка нарахована станом до 16.03.2020 року. В іншій частині позову про зобов`язання відповідача усунути порушення порядку нарахування плати, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки обраний позивачем спосіб захисту в цій частині є не конкретним та неефективним, а також не відповідає положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги», при цьому задоволення судом позову у наведеній вище частині повністю відновлює порушені права позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial