Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] спілка «Народний кредит» звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 28 липня 2009 року між [PERSON] спілкою «Народний кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 17-90708-н, згідно якого він отримав кредит у розмірі 5000 грн., плата за користування яким (проценти) становлять 89,06 % річних, тобто 0,244 % денних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] кредитного договору згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 січня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] спілки «Народний кредит» було стягнуто суму боргу у розмірі 10 888 грн. 66 коп. та судовий збір у загальному розмірі 228 грн. 89 коп.. Вказане рішення суду набрало законної сили 01 лютого 2010 року. По даному рішенню боржником було сплачено лише 1917 грн. 08 коп.. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Станом на 14 грудня 2015 року розмір нарахованих інфляційних втрат та 3 % річних становить 8 683 грн. 29 коп., з яких 6871 грн. 91 коп. інфляційні втрати, 1\~811 грн. 38 коп. три відсотки річних. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] спілки «Народний кредит» 9 901 грн. 29 коп.. У судове засідання представник позивача [PERSON] спілки «Народний кредит» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 січня 2010 року розірвано кредитний договір № 17-90708-н від 28 липня 2009 року, укладений між [PERSON] спілкою «Народний кредит» та [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] спілки «Народний кредит» було стягнуто суму боргу у розмірі 10 888 грн. 66 коп. та судовий збір у загальному розмірі 228 грн. 89 коп.. Згідно фінансової довідки № 1393 від 25 грудня 2015 року, виданої КС «Народний кредит», зазначено, що на користь позивача в рахунок погашення заборгованості було здійснено проплати на загальну суму 1917 грн. 08 коп.. Залишок заборгованості становить 10 888 грн. 66 коп.. Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку, позивачем нараховано індекс інфляції в розмірі 6 871 грн. 91 коп. за період з 02 лютого 2010 року по 14 грудня 2015 року; три відсотки річних нараховано за період з 02 лютого 2010 року по 14 грудня 2015 року у розмірі 1 811 грн. 38 коп.. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 509ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до вимог йогоязання. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.Кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання. Проценти річні за ч.2 ст.625 ЦК України є формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобовязання, оскільки за своїм характером відповідають всім ознакам цивільно-правової відповідальності. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Судом встановлено, що відповідачка порушили зобов'язання за кредитним договором № 17-90708-н від 28 липня 2009 року. За неналежне виконання зобовязання щодо повернення коштів за вищевказаним кредитним договором, позивачем було нараховано інфляційні збитки у розмірі 6 871 грн. 91 коп. та три відсотки річних у розмірі 1 811 грн. 38 коп.. Період прострочення нарахований позивачем з дня набрання за10 року, згідно якого з відповідачів на користь позивача стягнуто 1917 грн. 08 коп.. За прострочення виконання зобовязання за період з 02 лютого 2010 року по 14 грудня 2015 року відповідачам було нараховано 8\~683 грн. 29 коп.. Строк позовної давності до заявленої суми за несвоєчасне виконання зобовязань відповідачами не заявлявся. Розірвання договору не означає припинення зобов'язання, а також не звільняє від відповідальності за порушення умов договору, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за неналежне виконання зобовязання з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 8\~623 грн. 29 коп.. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідачів згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України на користь позивача.

Outcome: approved