Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповіача на його користь суму внеску в розмірі 9278 доларів США 23 цента, що за офіційним курсом НБУ на 17.08.2015 р. в еквіваленті складає 201872 грн. 62 коп. та понесенні позивачем судові витрати у розмірі 2058 грн. 99 коп., посилаючись на ті підстави, що 06.01.2015 р. між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договіри-заяви №300937/797/3-15 «Про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті. Відповідач прийняв на депозитний рахунок №2630.4.158798.024 грошові кошти у сумі 5603 доларів США 00 центів на умовах договору та №300937/798/3-15 «Про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті. Відповідач прийняв на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти у сумі 3366 доларів США 00 центів на умовах договору. Дані договіри були укладенні строком з 06.01.2015 р. по 06.04. 2015 р., сторони договору досягли згоди, клієнт має право достроково отримати повну суму вкладу разом із нарахованими відсотками за умови подання банку письмової заяви про розірвання договору не менше ніж за 10 банківських днів до настання передбачуваної дати повернення вкладу. Позивач неодноразово звертався з письмовими зверненнями до відповідача про розірвання договору, однак вони були проігноровані. 06.04.2015 р. банком за заявою позивача продовжено строк дії договорів на 3 місяці, тобто до 07.07.2015 р., після письмового звернення про повернення коштів, банком знову відмовлено у поверненні коштів. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, пояснивши, що він людина похилого віку і кошти йому потрібні для власних потреб та лікування. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надіславши до суду заперечення в яких посилається на те що, постановою Правління Національного банку України № 612 від 17.09.2015 р. «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію. Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (а.с.21). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.01.2015 р. між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір-заяву №300937/797/3-15 «Про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті, який 06.04.2015 р. було продовжено до 07.07.2015 р. Відповідач прийняв на депозитний рахунок №2630.4.158798.024 грошові кошти у сумі 5603 доларів США 00 центів на умовах договору та №300937/798/3-15 «Про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті (а.с. 26). 06.01.2015 р. між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір-заяву №300937/798/3-15 «Про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті, який 06.04.2015 р. було продовжено до 07.07.2015 р. Відповідач прийняв на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти у сумі 3366 доларів США 00 центів на умовах договору (а.с.4). Згідно меморіального валютного ордеру №15131971 та випискою по особовому рахунку станом на день подачі позову до суду позивачем перераховано на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 9278 доларів США 23 цента. Відповідно до п.6 договору після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору або настання інших обставин, визначених чинним законодавством України чи цим Договором, кошти з депозитного рахунку повертаються клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний /картковий або інший депозитний рахунок, а дія цього договору припиняється. Клієнт зобов'язаний надати Банку зазначену письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку вкладу, визначеного п.1.1цього договору. Вказану письмову вимогу Клієнт зобов'язаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається банком, а другий повертається клієнту з відміткою банку про отримання письмової вимоги. 07.07.2015 р. позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою (вимогою) про розірвання договорів, повернення вкладу та закриття рахунків (а.с. 7). А також, згідно відповідей на ім'я позивача він скаржився до Національного Банку України, Генеральної Прокуратури України та правоохороних органів (а.с. 15, 16, 17). Станом на день розгляду справи кошти позивачу відповідачем не повернуто. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Ч. 2 ст.1060 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установлених договором (п. 2.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 р. № 516 (далі - Положення від 03.12.2003 р. № 516). Згідно п. 1.2. Положення від 03.12.2003 р. № 516, договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу (вклад (депозит) на вимогу) або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад (депозит). За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (абз. 2 п. 3.3. Положення від 03.12.2003 р. № 516). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що в разі, коли у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається із вищенаведених умов укладеного між сторонами договору, банк зобов'язаний повернути вклад на першу вимогу вкладника. Проте, в порушення вимог ст.ст. 1060, 1068 ЦК України та умов договору сума вкладу позивачеві до цього часу не повернуті, незважаючи на його звернення до банку із відповідною вимогою. Суд не приймає посилання представника відповідача на створення тимчасової адміністрації, оскільки строк дії договору який укладено сторонами по справі закінчився 07.07.2015 р. Відповідно позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення внеску до створення 17.09.2015р. тимчасової адміністрації, але при цьому його законні вимоги проігноровано, у встановлений договором строк кошти не повернуті. Тобто спірні відносини у сторін виникли до створення тимчасової адміністрації, а тому вимоги позивача є законними. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу суму сплаченого судового збору у розмірі 2058 грн. 99 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved