Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просять встановити їм додатковий двохмісячний строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] року батька [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема, на право на земельну частку /пай/ по колишньому сільськогосподарському акціонерно-пайовому товариству закритого типу «Славгород» /далі САПТЗТ «Славгород»/ розміром 5.5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Позивачі являються спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не мають можливості, у зв'язку з юридичною необізнаністю пропустили строк для прийняття спадщини. Вважали себе такими, що прийняли спадщину фактичним розпорядженням спадковим майном, зокрема житловим будинком по [ADDRESS]. Їх батьки з 1993 року були розлучені і проживали за різними адресами, доньки проживали разом з матір'ю, підтримували родинні відносини з батьком, але про наявність спадкового майна у вигляді земельної частки /паю/ дізналися лише в травні 2016 року від орендарів земельних паїв по Славгородській сільській раді, після звернення до органу нотаріату отримали відмову у прийнятті заяв про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, майновий спір відсутній, відумерлою спадщина не визнавалась. Викладені обставини вважають поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Позивачі у судове засідання не прибули, повідомлені належним чином. Представник позивачів позовні вимоги підтримала з наведених у позові підстав. Відповідач явку представника не забезпечив, відповідно поданої заяви не заперечує проти задоволення позову і просить справу розглянути за відсутності його представника /ас. 42/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], місце смерті с. Славгород Краснопільського району Сумської області, місце державної реєстрації виконавчий комітет Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 55 від 11.11.2004 /копія ас.11 /; на час відкриття спадщини був зареєстрований та самотньо проживав за адресою: [ADDRESS] /ас. 12/; наявна спадкова маса складається з права на земельну частку /пай/ по колишньому САПТЗТ «Славгород» розміром 5.5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /копії ас. 21-23/. За повідомленням в. о. завідувача Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області Охріменко О.І. № 609/01-16 від 31.08.2016 спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON] не заводилася та не видавалася. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №№ 44924398, 44924428 від 31.08.2016 від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися /ас. 38-40/. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є доньками спадкодавця [PERSON] /копії ас.13-18/. 02 серпня 2016 року приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородський В.В. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] року [PERSON] у зв'язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини /ас. 20/. Встановивши вказані обставини, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування. За загальними положеннями про спадкування, чинними на час виникнення спірних відносин, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1220, частина перша статті 1222, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями частини третьої статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивачі є спадкоємцями за законом і мали намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлого [INFO] року [PERSON], і від неї як спадкоємці за законом не відмовлялися. Відповідно до статті 1277 ЦК України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є Славгородська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. У теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд вважає, що причини, на які посилаються позивачі, що завадили їм вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Достатнім для подання позивачами заяви про прийняття спадщини суд вважає надання їм строку в два місяці.

Outcome: approved