Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON], від імені якої на підставі довіреності діє [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову вказує, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. У даному житловому будинку також зареєстрована її донька [PERSON] та онук [PERSON] Окрім вказаних осіб за даною адресою зареєстроване місце проживання [PERSON], який був формально зареєстрований там більше десяти років тому і з того часу у будинку так і не проживав. Реєстрація відповідача у даному житловому будинку ставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки є перешкодою в отриманні нею субсидії в належному розмірі. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася, натомість подала заяву про розгляду справи у її відсутності, підтримала позов у повному обсязі й просить його задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26 червня 1986 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09 серпня 2017 року. У житловому будинку [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], що підтверджується довідками відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №5231 від 10 липня 2018 року та №1045/02-27/2018 від 13 серпня 2018 року. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 20 липня 2018 року, складеного депутатом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Шумовою Р., за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: мати [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], якому була надана тимчасова приписка за адресою: [ADDRESS], однак протягом багатьох років й станом на 20 липня 2018 року [PERSON] за даною адресою не проживає, що підтвердили в акті своїми підписами сусіди [PERSON] та [PERSON] Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки [PERSON] протягом багатьох років не проживає у житловому будинку [ADDRESS], будь-яких прав на будинок не має, однак залишається зареєстрованим у ньому, що створює позивачці [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном, тому порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. При розподілі судових витрат суд виходить з положень ст.141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved