Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

У серпні 2019 року публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позовній заяві позивач, зазначивши, що 30.10.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Бережанського районного суду Тернопільської області дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) сталася внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., тобто вчинення ним правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП. Оскільки 20.01.2016 року між відповідачем та позивачем укладено договір № АЕ/5042294 (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власників (водіїв) наземного транспортного засобу ВАЗ д.н.з. [NUMBER] . ПАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» за заявою власника пошкодженого транспортного засобу ВАЗ д.н.з. [NUMBER] про виплату страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, на підставі страхових актів, виплатила потерпілому страхове відшкодування, у розмірі 14585,60 грн. Ст. 38.1 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Оскільки відповідач залишив місце ДТП до якого причетний, просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 14585,60 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, до суду подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути за відсутності позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» до нього про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: Ухвалою від 08 серпня 2019 позовну заяву було залишено без руху та надано десятиденний строк для оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України. 20 серпня 2019 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 02 вересня 2019 року судом відкрито спрощене провадження у вказаній справі. Суд, дослідивши подані заяви та матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пп. в п.1 ч.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно постанови Бережанського районного суду від 26 листопада 2016 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, оскільки він був неуважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості та допустив наїзд на транспортний засіб Рижанича В. [PERSON] марки ВАЗ 2019 із д.н.з. [NUMBER] , який знаходився на краю проїжджої частини дороги та пошкодив його, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Згідно відомості виплат страхового відшкодування від 16.01.2017 року [PERSON] було виплачено 14585,60 грн. Виходячи з наведеного, позивач як страховик відшкодував шкоду майну потерпілого заподіяну забезпеченим транспортним засобом ВАЗ д.н.з. [NUMBER] в розмірі 14585,60 грн. Зважаючи на викладене, оскільки відповідач, як страхувальник, та водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди; позивач як страховик, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідача як страхувальника виплатив страхове відшкодування потерпілому [PERSON] , позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved