Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 12 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~641. В обґрунтування позову зазначала, що 12 серпня 2014 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від спільного фактичного проживання вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка має статус дитини-інваліда. Створити міцну і дружню сімю їм не вдалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя, права та обовязки чоловіка і жінки у шлюбі. Відповідач не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові та взаємодопомоги. Приблизно два роки подружніх відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення і подальше збереження цього шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, оскільки із серпня 2016 року сторони проживають окремо. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки із серпня 2016 року сторони спільне господарство не ведуть, примирення подружжя є неможливим. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 12 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~641. 23 серпня 2012 року під спільного проживання та перебування у фактичних шлюбних відносинах у них народилася дочка [PERSON], яка є інвалідом з дитинства та проживає з матірю. Суд встановив, що із серпня 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Подальше збереження шлюбу є неможливими та суперечить інтересам позивача. Відповідач проти розірвання не заперечує. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. При подачі до суду позову [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved