Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати його поруку за договором № 079-2008-794/Р/2 від 15.04.2008 року припиненою. Вимоги обґрунтовані тим, що 15.04.2008 року уклав з ВАТ «Універсал Банк» вказаний вище договір поруки, предметом якого є надання поруки за виконання своїх обовязків за кредитним договором № 079-2008-794 від 15.04.2008 року [PERSON] своїх обовязків. За цим договором [PERSON] надано кредит у сумі 49600 доларів США зі сплатою 13,45% річних строком до 10.04.2028 року. Вимогу про порушення умов кредитного договору [PERSON] не отримувала. Стверджує, що відповідач не мав права видавати [PERSON] кредит в іноземній валюті. Вказує, що винесена НБУ постанова № 319 від 11.01.2008 року призвела до погіршення, зокрема, його матеріального становища. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просить застосувати строки позовної давності, на підставі чого відмовити позивачу у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Установлено, що 15.04.2008 року між ПАТ «Універсал банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №079-2008-794 про надання споживчого кредиту, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 49600 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,45% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.04.2028 року, кредит відповідач зобовязаний був повернути згідно графіку, що вказаний в додатку до договору. 15.04.2008 року в забезпечення спірного кредитного договору було укладено договір поруки між позивачем та відповідачем №079-2008-794-Р/2, що стверджується договором поруки, наявним у матеріалах справи.\~\~\~\~\~\~\~ Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.04.2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19.11.2012 року з [PERSON], [PERSON] стягнуто солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 51674,50 доларів США, що в еквіваленті становить 407\~711,81 грн. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», [PERSON] про розірвання договору поруки № 079-2008-794-Р/2 від 15.04.2008 року, укладеного між сторонами відмовлено. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.ст.256,\~\~257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частинами 1, 5\~\~ст.261 ЦК України\~\~визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно до ст.267 ЦК України, особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Представник у судовому засіданні заявив про застосування строків позовної давності. Представник позивача не заявляв про поважні причини пропущення позовної давності. [PERSON] звертався до суду 18.02.2011р. з позовом про розірвання вказаного договору поруки. В цій заяві вказував ідентичні підстави позову. На думку суду, перебіг позовної давності почався саме з 18.02.2011р. Саме звернення з позовною заявою до суду, є беззаперечним доказом того, що позивачу на час подання вказаної заяви вже було відомо про порушення його прав. Враховуючи те, що з цього часу пройшло три роки, суд на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed