Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту №2006288368 у сумі 34784,65 грн. та за договором про надання споживчого кредиту №2007954922 у сумі 23025,50 грн., а також судових витрат по справі. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05 лютого 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживного кредиту №2007954922, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 19030 грн. Також, 17 жовтня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживного кредиту №2006288368, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 31938,49 грн. Згідно з умовами договору факторингу №22/12/2014/1-1 від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а позивач прийняв право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2007954922 від 05 лютого 2014 року, укладеним ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем. Також, згідно з умовами договору факторингу №22/12/2014/1-2 від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а позивач прийняв право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2006288368 від 17 жовтня 2013 року, укладеним ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем. В порушення умов договорів відповідач зобовязання за кредитними договорами належним чином не виконав. Станом на 24 листопада 2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором №2007954922 перед банком складає 23025,50 грн. та за кредитним договором №2006288368 34784,65 грн. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 17 жовтня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем було укладено договір про надання споживного кредиту №2006288368, відповідно до якого позичальнику банком було надано кредит в розмірі 31938,49 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік строком по 17 жовтня 2018 року. 05 лютого 2014 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем було укладено договір про надання споживного кредиту №2007954922, відповідно до якого позичальнику банком було надано кредит в розмірі 19030 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік строком по 05 лютого 2017 року. Відповідно до п.1.4.4. договорів про надання споживчого кредиту №2006288368 та №2007954922 за управління кредитом позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію. За вимогами статей\~527,\~530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Однак, в порушення зазначених норм закону та умов кредитних договорів відповідач належним чином взяті на себе зобовязання не виконав у звязку з чим станом на 24 листопада 2016 року має заборгованість перед позивачем: - за кредитним договором №2006288368 у розмірі 34784,65 грн., з яких залишок заборгованості за кредитом 29167,31 грн.; залишок заборгованості за відсотками 1,52 грн.; заборгованість по комісії 5615,82 грн.; за кредитним договором №2007954922 у розмірі 23025,50 грн., з яких залишок заборгованості за кредитом 17967,28 грн.; залишок заборгованості за відсотками 0,83 грн.; заборгованість по комісії 5057,39 грн. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №2006288368 у розмірі 34784,65 грн. та сума заборгованості за кредитним договором №2007954922 в розмірі 23025,50 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає\~стягненню сума судового збору у\~розмірі 1378 грн.

Outcome: approved