Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Держгеокадастр Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відділ у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсними державних актів, договорів купівлі-продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка є власником 59/100 частини будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Новицькою І.О., зареєстровано в реєстрі №2053, а також 19.12.2011 року було укладено договір купівлі-продажу 19/50 частини земельної ділянки кадастровий номер 3510100000:11:111:0019 площею 0,0677 га, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Новицькою І.О., зареєстровано в реєстрі №2056. [PERSON] вважає, що [PERSON] не набула права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , у встановленому законом порядку. Приватизація спірної земельної ділянки відбулась на підставі незаконного рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 13 липня 1994 року №524, відповідно до якого у 1997 році [PERSON] безпідставно було видано Державний акт на право власності на 31/50 частини земельної ділянки, а [PERSON] на 19/50 частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважає, що рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, народних депутатів № 524 від 13 липня 1994 року є незаконним, так як виконавчий комітет Кіровоградської міської ради не перевірив законних підстав знаходження в користуванні [PERSON] земельної ділянки в тій частині на яку остання подала заяву про приватизацію, не витребував довідку БТІ про визначення первинних ідеальних часток. Зазначала, що після 1967 року співвласники неодноразово проводили перерахунки ідеальних часток в житловому будинку у зв`язку з добудовами. Добудови узаконювались рішенням Кіровоградської міської ради від 07.04.1969 №553, яким узаконено добудови, дозволено перерахувати частки без права перерозподілу земельної ділянки. Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 09.11.1971 року №1904, яким також змінено частки між співвласниками, також без права перерозподілу земельної ділянки. Останній перерахунок ідеальних часток співвласників перед приватизацією земельної ділянки було проведено в 1980 році на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної ради м. Кіровограда від 02.07.1980 №671, згідно з яким співвласники отримали свідоцтва про право власності від 17.07.1980. Вважає, що порушення права користування та порядку приватизації спірної земельної ділянки відбулись у зв`язку з тим, що рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято неповноважним органом. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2019 року відкрито провадження, призначено підготовче засідання /а.с. 53-54/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2019 року залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] /а.с. 116-117/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2019 року залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міську раду міста Кропивницького /а.с. 118-119/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 148-149/. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, послалась на те, що оспорювані позивачем правовстановлюючі документи відповідача на земельну ділянку, що були видані з врахуванням нових часток співвласників у будинку, попередні співвласники не оспорювали, саме за їхньою спільною заявою була виготовлена у відповідних нових частках технічна документація та видані Державні акти співвласники: [PERSON] та [PERSON] погоджувалися з такими частками, з їх врахуванням [PERSON] продала свої 19/50 часток земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] , які в свою чергу в 2009 році за власною згодою, після присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, 07 липня 2010 року отримали новий Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 011688, де зазначено їх частки: [PERSON] - 251/ 1000, [PERSON] - 129/1000 та [PERSON] - 31/50. За таких обставин право позивача, як набувача за договором купівлі-продажу, є похідним від права співвласників, які приватизували спірну земельну ділянку, які не вважали свої права порушеними. Отже, [PERSON] вважає, що права [PERSON] не були порушені, не визнані або оспорені та не підлягають судовому захисту, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Представник відповідача виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького та Міської ради міста Кропивницького в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, яким просив суд розглядати справу без його участі. Проти задоволення позовної вимоги про визнання недійсним в частині купівлі-продажу 19/50 частини земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Новицькою І.О. від 25.12.2003 року, зареєстрований за №3921, вчинений між [PERSON] , як продавцем та [PERSON] та [PERSON] заперечив. Також, [PERSON] звернувся до суду із заявою про застосування до позовних вимог строку позовної давності /а.с. 85-87/. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, повідомлена судом про час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду відзив на позовну заяву, яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог до неї про визнання недійсним в частині купівлі-продажу 19/50 частини земельної ділянки договір купівлі-продажу частини житлового будинку та земельної ділянки, у решти позовних вимог послалась на розсуд суду. Також вказала на пропущення позивачем строків позовної давності /а.с. 67-68/. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Держгеокадастр Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відділ у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлялись судом про час та місце розгляду справи належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 10 квітня 1967 року [PERSON] за договором купівлі-продажу № 1309 придбала 17/50 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Починаючи з 1967 року у будинку відбувались добудови, які були узаконені рішенням Кіровоградської міської ради від 07 квітня 1969 року № 553, та надано [PERSON] дозвіл на перерахунок часток без права перерозподілу земельної ділянки. Рішенням Кіровоградської міської ради від 09 листопада 1971 року № 1904 співвласникам затверджено частки у таких розмірах: [PERSON] - 17/25 частини; [PERSON] - 8/25 частини без права перерозподілу земельної ділянки. Відповідно до свідоцтв про право власності від 17 липня 1980 року будівлі за адресою: [ADDRESS] ), належали: [PERSON] - 19/100 частини будинку, [PERSON] - 31/50 частини будинку, [PERSON] - 19/100 частини будинку. Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської МР від 13 липня 1994 року № 524 «Про приватизацію земельних ділянок індивідуальної забудови» передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки, площею та розмірами визначених при встановленні меж в натурі (на місцевості) з видачею Державних актів на право приватної власності на землю [PERSON] - 31/50 частини земельної ділянки, а [PERSON] - 19/50 частини. Відповідно до Державного акту від 04 листопада 1997 року [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 31/50 частини спірної земельної ділянки. У 2009 році виготовлено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку. У подальшому складений кадастровий план земельної ділянки у масштабі 1:500, присвоєно кадастровий номер земельній ділянці та виготовлено державний акт серії ЯИ №011688 від 07 липня 2010 року, який зареєстровано 12 липня 2010 року в Книзі записів реєстрацій державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011039000412, кадастровий номер земельної ділянки 3510100000:11:111:0019 на ім`я [PERSON] на 251/1000 частини, [PERSON] на 129/1000 частини та [PERSON] - 31/50 частини. Згідно з договором купівлі-продажу від 19 грудня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2056, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Новицькою І. О., позивач придбала у [PERSON] та [PERSON] 19/50 частин у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, площею 0,0667 га, в межах згідно з планом, розташовану на території Кіровоградської міської ради за адресою: [ADDRESS] , передану продавцям для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до договору купівлі-продажу від 19 грудня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2053, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Новицькою І. О., позивач придбала у [PERSON] та [PERSON] 59/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі статтею 6 ЗК України 1990 року, (який діяв на час передачі спірної земельної ділянки у власність), громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Земельні ділянки для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу, передаються у власність громадян безплатно. Відповідно до статті 17 ЗК України передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї. Статтею 22 ЗК України передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (стаття 23 ЗК України). Постановою Верховного Суду від 24.09.2018 у справі № 404/2660/17 по справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним рішенням органу місцевого самоврядування, визнання недійними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування записів про реєстрацію встановлено, що оскільки спірна земельна ділянка приватизована у 1994 році за згодою усіх попередніх співвласників, а саме [PERSON] і [PERSON] у тих частках, які були зазначені у виданому їм у подальшому Державному акті, а [PERSON] продала свої 19/50 частини [PERSON] та [PERSON] , які отримали державний акт на право власності на земельну ділянку та продали їх позивачу, тому відсутнє порушення прав позивача приватизацією спірної ділянки колишніми співвласниками. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За вказаного, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed