Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], у якому просить стягувати з відповідачки аліменти на сина [PERSON], [INFO] у розмірі 800 гривень щомісячно. Позовні вимоги мотивовано тим, що він та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі. Вони є батьками [PERSON], який проживає з ним та витрати по його утриманню він несе самостійно. На його неодноразові звернення до відповідачки, кошти на утримання сина відмовляється платити, погрожує відмовитись від дитини. На даний час його фінансовий стан скрутний, він не працює. Ті незначні кошти, які отримує, не дають йому можливості повністю забезпечити сина всім необхідним. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив, що після розірвання шлюбу з відповідачкою, їх син проживає з ним. Він має тимчасові заробітки, дохід складає близько 1500 гривень. Цих коштів не вистачає для того, щоб забезпечити сина усім необхідним. Він проживає у квартирі, яка належить йому. Інших утриманців не має. Відповідачка самоусунулася від виконання материнських обов'язків. Обіцяє сину подарунки, однак нічого не дарує на свята. Відповідачка позов визнала частково. Пояснила, що вона є одинокою матір'ю та утримує меншу дочку. Вона винаймає житло. Крім того, вона доглядає за хворим братом, якого забрала з інтернатного закладу. Її дохід складає пенсія брата та соціальна допомога як одинокій матері. Позивач неналежно доглядає за сином. Той голодний. Її менша дочка передає сину у школі бутерброди. Вона домовилася про безкоштовне харчування сину. Раніше купувала сину речі. Вважає, що позивач може утримувати свого єдиного сина, при тому, що має власне житло. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду місце проживання сина визначено з батьком ( а.с. 7). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання сина. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання батька окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач наполягав на стягненні аліментів у твердій сумі, проти цього не заперечила відповідачка. Доказів про регулярний заробіток відповідачки суду не надано. З цих підстав, суд стягує аліменти у твердій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З наданих сторонами копій трудових книжок вбачається, що ні позивач, ні відповідачка не працюють ( а.с. 22, 23, 27). Позивач не має інших утриманців. Відповідачка має дочку [PERSON], [INFO] та є одинокою матір'ю ( а.с. 12-13). Свідок [PERSON] суду показала, що вона хрещена мати дочки відповідачки. Відповідачка проживає разом з дочкою та хворим братом, якого доглядає. Вона винаймає квартиру. Її матеріальний стан скрутний. Їй відомо, що син сторін часто приходить до матері, вона його годує. Через меншу дочку передає сину у школі бутерброди. Купувала все необхідне у перший клас. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з обов'язку кожного з батьків утримувати дитину, враховує скрутний майновий стан відповідачки. Тому, зважаючи на наявність у відповідачки на утриманні ще однієї дитини, проживання з нею хворого брата, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у розмірі 250 гривень. Відповідно до статті 367 ЦПК України слід допустити до негайного виконання рішення, в межах суми платежу за один місяць. Судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., від сплати якого позивач звільнений, підлягають стягненню з відповідачки в дохід держави ( частина третя статті 88 ЦПК України).

Outcome: partial