Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наявність у відповідача заборгованості у розмірі 34 643,50 грн., яка була нарахована банком на підставі укладеного між сторонами кредитного договору від 04.08.2006 року. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач у судових засіданнях проти позову заперечував, вказуючи на те, що він із позивачем кредитного договору від 04.08.2006 року не підписував. Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність відмови у даному позові, виходячи із такого. Підставою подання даного позову стало те, що за твердженням позивача, 04.08.2006 року між публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та [PERSON], шляхом подання заяви на отримання кредиту, було укладено кредитний договір, згідно з яким відповідачу було надано кредитні кошти на суму 2 072,40 грн. зі сплатою 12,00 відсотків річних. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказував на те, що він не підписував кредитний договір та не отримував кредитних коштів і поставив під сумнів належність наданих позивачем копій документів, на які він посилається, як на докази обґрунтованості вимог даного позову. Враховуючи викладене, суд усною ухвалою від 05 червня 2015 року витребував у представника позивача оригінали документів, копії яких були додані до даного позову та інші документи і матеріали, а також оригінали інших документів кредитної справи [PERSON] із його особистим підписом. Письмової відповіді на цю ухвалу суд не отримав. Однак, представник відповідача оригіналу кредитного договору, який є джерелом спірних правовідносин сторін, та інших, витребуваних документів суду не надав. Відтак, враховуючи заяву відповідача про те, що він жодних документів на отримання у ПАТ КБ «Приватбанк» кредитних коштів не підписував, а також, зважаючи на ненадання позивачем суду для огляду та для здійснення інших процесуальних дій оригіналів документів, які є належними і допустимими доказами істотних обставин даної справи, суд дійшов висновку про те, що позивач не виконав, передбаченого статтею 60 ЦПК України, процесуального обов'язку із доказування належними і допустимими доказами самого факту виникнення між сторонами кредитних правовідносин. Так, належними і допустимими доказами виникнення у відповідача грошових кредитних зобов'язань перед банком є оригінали заяви на видачу кредиту і відкриття карткового рахунку, розписки про отримання кредитної а також інші документи кредитної справи з його особистим підписом. Як встановлено статтею 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Наведене є підставою для відмови у задоволенні даного позову з огляду на те, що позивачем не було виконано свого обов'язку із доказування обґрунтованості і правомірності його вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed