Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що має сина [PERSON], який народився 17.06.2012 року, батьком якого є [PERSON] Останній припинив надавати допомогу на утримання сина у 2014 році, що змусило її звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліментів у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 17.06.2030 року. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність та наполягає на позовних вимогах. Представник позивача [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва серії І-ОЛ №129290, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області 07.07.2012 року про народження, [PERSON] народився 17.06.2012 року, його батьком являється [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Приютівської селищної ради Олександрійського району № 745 від 16.08.2016 року малолітній [PERSON] проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS]. З позовних вимог вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди щодо добровльної участі відповідача в утриманні дитини. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зґідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій ґрошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved