Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У серпні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення збитків за заподіяну шкоду в порядку регресу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП, яка відбулася з вини відповідача [PERSON], позивач поніс матеріальні збитки, оскільки було пошкоджено автомобіль, який належить [PERSON] на праві власності та який був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування». Після настання страхового випадку, а саме пошкодження транспортного засобу, ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування і звернулося до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачене позивачем, згідно його розрахунку в розмірі 2655,65 грн. Однак, у зв'язку з неповідомленням страхувальником [PERSON]страховика ПАТ «Страхова компанія «Уніка» про настання страхового випадку, останнє в порядку ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулося в суд із заявою про стягнення коштів з [PERSON]в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, свого представника на розгляд справи не направила про причини неявки суд не повідомила, про час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, тому, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 02.08.2013 року між ПАТ «Страхова компанія «Уніка»та [PERSON]було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом № АС/6392017 із строком дії до 03.08.2014 року, у відповідності до умов якого цивільно-правова відповідальність Відповідача, під час експлуатації автомобіля [NUMBER], була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Уніка»на умовах визначених спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 18 червня 2014 року в місті Києві, по вулиці Дімітрова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Ssang Yong Rexton» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2014 року [PERSON]визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та власником автомобіля [NUMBER] [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 198355Га/13к/км від 29.07.2013 року. Відповідно до платіжного доручення № 118771 від 09.07.2014 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування за ремонт автомобіля [NUMBER], в розмірі 2655,65 грн. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином до ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» перейшло право вимоги, яке страхувальник [PERSON] має до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON]відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6392017 від 02.08.2013 року, на момент ДТП, була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Уніка», то 05.01.2015 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» з регресною вимогою про виплату страхового відшкодування. З платіжного доручення № 001209 від 15.01.2015 року вбачається, що позивачем ПАТ «Страхова компанія «Уніка», склавши страховий акт та визначивши розмір страхового відшкодування, було сплачено ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 2655,65 грн. Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: … якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. За таких обставин, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем [PERSON]не було повідомлено позивача ПАТ «Страхова компанія «Уніка» про страховий випадок, який відбувся за його вини, позивачем відшкодовано збитки, заподіяні [PERSON]потерпілій в ДТП [PERSON], суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому на користь позивача підлягає стягнути в порядку регресу з відповідача виплачене ним страхове відшкодування в розмірі 2655,65 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн., а всього разом на користь позивача підлягає до стягнення 2899,25 грн.

Outcome: approved