Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

У січні\~2019\~року [PERSON] у власних інтересах та в інтересах недієздатного [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що 07 липня 2004 року померла її баба та мати [PERSON] - [PERSON] За життя спадкодавцю був виданий сертифікат серії ХМ № 0279669 на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом, а [PERSON] спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Позивачі прийняли спадщину, проте позбавлені можливості належним чином оформити свої спадкові права у звязку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай), який був виданий [PERSON], втрачений. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надіслала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, вказуючи при цьому, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника сільської ради та вказує, що заперечень проти позову не має. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] до суду не прибула, у поданих письмових поясненнях просить розглянути спір без її участі та застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, зясувавши позиції учасників справи та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 244294, виданого [PERSON] сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 07 липня 2004 року, встановлено, що [PERSON] померла 07 липня 2004 року. Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 193394, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стані реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 26 квітня 2013 року, [PERSON] значиться матірю позивача [PERSON] З рішення\~Ізяславського районного\~суду Хмельницької області від 31 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 07 грудня 2018 року, вбачається, що [PERSON], яка померла 07 липня 2004 року, являлася рідною бабою позивача [PERSON]. З свідоцтва про народження [PERSON] серія ІІ-БВ № 268182, виданого повторно Сошненською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 22 жовтня 1980 року, вбачається, що її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. За змістом довідки [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 05 серпня 2016 року № 1629, [PERSON] на день смерті була зареєстрована в [INFO]. Разом із нею на день смерті проживали син [PERSON] та онука [PERSON] За життя [PERSON] заповіла все своє майно позивачу [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим 22 березня 2002 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] та зареєстрованим у реєстрі за № 41. Згідно з довідкою відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 19 вересня 2018 року за № 01-25/98 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) згідно з розпорядженням Ізяславської районної державної адміністрації № 260 від 11 грудня 1996 року в розмірі 2,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП «Дружба» с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області. З повідомлення державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори [PERSON]-М. П. від 30 січня 2019 року № 202/01-16 встановлено, що в нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 348/2018 р. після смерті [PERSON], яка померла 07 липня 2004 року. Спадкоємицею за заповітом являється онука спадкодавця [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом та спадкоємцем на обовязкову частку у спадщині за заповітом (по інвалідності 2 гр. загальне захворювання) є її син [PERSON] [PERSON] згідно рішення Шепетівського районного народного суду Хмельницької області від 07 березня 1992 року визнано недієздатним. Рішенням № 9 виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 26 лютого 1998 року [PERSON] призначено опікуном над батьком [PERSON] Відповідно до\~положень ст.ст.\~1216,\~1218,\~1223,\~1225,\~1241,\~1261,\~1268,\~1274\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов'язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців).\~До складу\~спадщини входять\~усі права\~та обов'язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті.\~Право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті.\~У разі\~відсутності заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Водночас за змістом ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Оскільки [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, а також [PERSON] був визнаний судом недієздатним, вони у відповідності до ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Як убачається з свідоцтва про народження серії І-ЯР № 386513, виданого 19 березня 1957 року, спадкодавець [PERSON] мала ще одного сина [PERSON], [INFO]. Останній помер 10 січня 2005 року, тобто після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 252810, виданим [PERSON] сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 11 січня 2005 року. Згідно із п 5.10 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, при визначенні розміру обовязкової частки нотаріусу слід враховувати, що частиною першою статті 1241 Цивільного кодексу України встановлено, що обовязкова частка у спадщині визначається незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. При визначенні розміру обовязкової частки у спадщині нотаріус враховує всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем. Нотаріус пропонує як спадкоємцю за заповітом, так і спадкоємцю, що має право на обовязкову частку у спадщині, вказати у своїх заявах про прийняття спадщини всіх спадкоємців за законом. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем всього майна останньої за заповітом є позивач [PERSON] До першої черги спадкування за законом входили позивач [PERSON], який також має право на обовязкову частку у спадщині, та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлені можливості оформити свої спадкові права у звязку з втратою сертифікату на земельну частку (пай), який був виданий [PERSON] Втрата сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0279669, виданого 19 грудня 1996 року на імя [PERSON], підтверджується оголошенням у газеті «Зоря Надгориння». Таким чином, за наявності двох спадкоємців першої черги за законом, які могли б бути закликані до спадкування, розмір обовязкової частки [PERSON] складає 1/4 частка спадкового майна (половина від частки за законом). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для визнання за [PERSON] в порядку спадкування права на 1/4 частину спірної земельної частки (паю), а також за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом право на ѕ частки спірної земельної частки (паю). Суд не погоджується з доводами представника третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про необхідність застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності з наступних підстав. У відповідності до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем [PERSON] сільською радою Ізяславського району Хмельницької області не подано до суду заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області бере участь у даній справі в якості третьої особи, а тому у розумінні ст. 48 ЦПК Україні стороною у справі не являється. Отже, законні підстави для застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved