Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

у серпні 2018 р. з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла дана цивільна справа за позовом [PERSON], в якому вона посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який у 2012 році було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO] За рішеннями Карлівського районного суду від 23 листопада 2017 року у звязку із зміною розміру аліментів начальником Карлівського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа відповідно до якого підлягали до стягнення з відповідача аліменти в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання двох дітей, починаючи з 03.07.2012 р. до досягнення ними повноліття. В той час, у відповідача мається заборгованість зі сплати аліментів, що порушує права дітей на достатній рівень життя, а також відповідач порушив свої зобовязання передбачені ст.180 СК України. Станом на 02.05.2018 р. сума заборгованості складає 45028,46 грн. на дану суму виникла сума неустойки (пені), що за розрахунками позивачки за період з липня 2012 р. по грудень 2017 р. становить 13648,88 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість зі сплати аліментів на утримання двох дітей у розмірі 45028,46 грн., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 13648,88 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн. Сторони в судове засідання не зявилися, позивач направила заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задоволити, відповідач повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, натомість поштові конверти повернулися до суду з відмітками «за не запитом (а.с.51) та поштовим повідомленням з відміткою про отримання поштового відправлення (а.с.43), також відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.40,50), але до суду не зявився, причини неявки не повідомив. Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У відповідності зі ст. 281 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку та дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 54). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 28.08.2012 р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON],[INFO] та доньки [PERSON],[INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 липня 2012 року і до досягнення кожним із них повноліття (а.с.9), про що 28.08.2012 р. видано виконавчий лист (а.с.10). За рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 23.11.2017 р. вирішено змінити розмір аліментів, які стягуються із відповідача і присудженого стягувати з нього на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON],201 р.н. та доньки [PERSON],[INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с.11), про що виданий виконавчий лист 27.12.2017 р. (а.с.15). Як убачається, з копії постанови начальника відділу Карлівського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області [PERSON] про закінчення виконавчого провадження від 29.01.2018 р. виконавче провадження №34287054 за виконавчим листом №1608/1514/2012 від 28.08.2012 р. на підставі рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 23.11.2017 р., оскільки даний виконавчий лист визнано таким, що не підляже виконанню, з дня набрання цим рішенням законної сили, а тому провадження було закрите (а.с.14). \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 180 СК України\~встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.8 ст.\~71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В порядку ст.\~195\~СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно довідки-розрахунку заборгованості з виплати аліментів станом на 27.12.2017 р. заборгованість складає 45028,46 грн. (а.с.16). У пункті 22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У статті 196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. За розрахунком позивача неустойка (пеня) по заборгованості сплати аліментів за період з липня 2012 р. по грудень 2017 р. включно становить 13648,88 грн. (а.с.18). Розглядаючи розрахунок, суд зазначає, що за постановою [PERSON] Верховного Суду від 25 квітня 2018 року (справа №572/1762/15-ц, провадження №14-37 цс 18), в якій ВП погодилась з мотивами касаційного цивільного суду, відступивши від висновку ВСУ, викладеного у постанові №6-94 цс 15 від 01 липня 2015 року, зазначивши, що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), розшифрувавши цю формулу. При цьому пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Водночас суд зазначає, що згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а тому бере до уваги розрахунок позивача щодо суми неустойки за прострочені платежі по аліментах. \~ \~ \~ \~Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд встановив факт заборгованості за аліментами, що підтверджується розрахунком заборгованості Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 02.05.2018р., яка виникла з вини відповідача, який з 2012 р. не сплачував аліменти, але зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, доказів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин не надав, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача як вищевказану заборгованість так і пеню за прострочення сплати аліментів як стимул належного виконання обовязку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений останньою в розмірі 704,80 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved