Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 28 103 грн. 48 коп. та судові витрати, понесені ним при подачі позову. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умов укладеного кредитного договору від 08.05.2014 року між ним та відповідачем, останній своїх договірних зобовязань належним чином не виконував, у звязку з чим у нього перед банком виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень йому особисто 21.02.2018 року, та 30.03.2018 року. Про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у\~ справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.05.2014 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 500 грн., який у подальшому не змінювався, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі спочатку 30 % на рік, а з 01.04.2015 року 43,2 %, на суму залишку заборгованості за кредитом, що становить 3,6 % щомісячно, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] погодився вважати заяву позичальника разом із запропонованими ПриватБанком Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку - Договором про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом (а.с.5-30). Однак відповідач своєчасно не повернув ПАТ КБ ПриватБанк кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобовязань по кредитному договору. З розрахунку заборгованості видно, що загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 31.12.2017 року становить 28 103 грн. 48 коп., яка включає в себе: заборгованість за кредитом -\~ 495 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 21 992 грн. 03 коп., заборгованість за пенею та комісією 3 802 грн., та штрафи 1 814 грн. 45 коп. (500 грн. фіксована частина, 1 314 грн. 45 коп. процентна складова). (а.с.4) Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У той самий час, згідно з пунктами п. 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.6.2, п. 2.1.1.12.7.4, та п. 2.1.1.12.8.1 Умови і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування (а.с.28-29). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення з [PERSON] штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 1\~314 грн. 45 коп., необхідно відмовити. В іншій частині позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог статтями 525, 526, 530 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов'язання та зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений термін його виконання, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та процентами за користування кредитом є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~З матеріалів справи вбачається,\~ що позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в сумі 1 762 грн., який підлягає відшкодуванню.

Outcome: partial