overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 травня 2007 року Косогірською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, посилаючись на те, що їх сім`я не може бути збережена. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем дітей не мають, спільне життя не склалося, оскільки вони припинили подружні відносини та проживають окремо, а тому позивач вважає збереження шлюбу неможливим. В позовній заяві позивач просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить не надавати терміну для примирення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Оскільки учасники судового розгляду повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, суд ухвалив судове засідання проводити без їх участі. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому в силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 11 травня 2007 року Косогірською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 травня 2007 року. Від шлюбу у сторін дітей не має. Однак, спільне життя не склалося, крім того, сторони проживають окремо та припинили подружні відносини. Суд також бере до уваги те, що відповідач, будучи тричі повідомленим про час та місце розгляду справи, не надав суду жодних заперечень щодо позову. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Так, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. А тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Позивач є особою, з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] . За таких обставин, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по справі, а саме, судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі ст.ст.104,105,110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції Хмельницької області, посилаючись на те, що їх сім`я не може бути збережена. На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя не склалося, оскільки з 2017 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, а тому позивач вважає збереження шлюбу неможливим. Позивач, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подавав. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів і, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2014 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З 2017 року сторони не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.09.2014 (а.с. 4); свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 04.11.2014 (а.с. 5). В той же час відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами твердження позивача про припинення подружніх відносин між сторонами з 2017 року та неможливість збереження сім`ї. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого мiж ними 08 вересня 2007 року виконкомом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, актовий запис № 07, мотивуючи позов тим, що з відповідачем неповнолітніх дітей не мають, подружнє життя між ними не склалося, оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки та скандали, позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, зазначив, що з відповідачем примирення не відбулося. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши позивача, дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 вересня 2007 року виконкомом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, актовий запис № 07, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2019 року суд частково задовольнив клопотання відповідача [PERSON] про надання строку на примирення, провадження у справі зупинив до 03 грудня 2019 року, надавши цей строк для примирення подружжя (арк.с. 31-32).Судом встановлено, що вжиті заходи - у вигляді надання строку на примирення та зупинення провадження у справі не призвели до примирення подружжя, про що зазначила у судовому засіданні позивачка [PERSON] . Суд враховує, що причини розпаду сiм`ї, на якi посилається позивач, являються поважними, між сторонами шлюбні стосунки припинені і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, вжиті судом заходи не призвели до примирення подружжя, а тому збереження шлюбу, за таких обставин, суперечить інтересам позивача. За таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.03.1994 року Кіровським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда, актовий запис № 15. Від спільного проживання малолітніх дітей не мають. На обґрунтування позову позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутнє взаєморозуміння в сім`ї та різні погляди на життя. В зв`язку з цим, сторони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 13-14/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 29-30/. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами 26.03.1994 року було укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда, актовий запис № 15. Від спільного проживання малолітніх дітей не мають. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача - 768,40 грн. внесеного судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 18 червня 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Так як дитина знаходиться на утриманні позивача і батько матеріальної допомоги на її утримання не надає, позивач прохала стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у відкрите судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, прохала його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просив задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступних висновків. Як було встановлено в судовому засіданні, з 18 червня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області № 1376 від 31.07.2019 року, [PERSON] зареєстрована та проживає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як передбачає ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що стягнень за іншими виконавчими листами він не має, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дитини та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 30 листопада 2002 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 479. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Вказала, що з 2010 року сторони однією родиною не проживають, ними створено нові сім`ї. Вважала, що збереження родини та примирення неможливе, а тому просила її шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. 30 листопада 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 479, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 30.11.2002 року. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила розірвати укладений 08 листопада 2013 року шлюб з [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 118, посилаючись на те, що від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] , а сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, на грунті чого між ними постійно виникали сварки та побутові конфлікти, через що вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, яка про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, при цьому письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, який відзиву на позов не надав. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2013 року (а.с. 4). Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 5). Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, на грунті чого між ними постійно виникали сварки та побутові конфлікти, які на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирятися не бажають суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 768,40 грн (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Позивач в своїй позовній заяві зазначив, що 14 вересня 2006 року сторонами укладено шлюб, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї зроблено запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 2448 від 14.09.2006 року. В зареєстрованому шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , про що 31.07.2008 року в книзі записів актів громадянського стану про народження Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зроблено запис за № 1265. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини між ними фактично припинені у 2018 року, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просив розірвати шлюб. До початку судового засідання, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та проти примирення заперечує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що позов визнає у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, відповідач визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Позивач в своїй позовній заяві зазначив, що з квітня 2008 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . 07.10.2010 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї про що зроблено відповідний актовий запис № 3024. [INFO] у сторін народилася друга донька - [PERSON] . Втім, шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2015 року, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просив розірвати шлюб. До початку судового засідання, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та проти примирення заперечує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що позов визнає у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, відповідач визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved