Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

У січні 2017 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Факторинг Україна» до [PERSON] «Про стягнення заборгованості», на обґрунтування якої позивач зазначив, що 14.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER], згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 23800,00 гривень строком на 36 місяців. 05.03.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER], згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 24465,00 грн. строком на 33 місяці. Згідно п. 1.4.3 частини 2 кредитних договорів за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку відповідну плату. У відповідності до п.1.1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Згідно п. 1.4.4 кредитних договорів, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію, розмір якої визначений в графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного договору. Відповідач, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (зокрема, в п. 1.2, з підпунктами), а також, сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором (зокрема, в п. п. 1.4, 1.5 кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.4.2 з підпунктами, частини 2 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів за його користування повинна здійснюватися відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку платежів. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та TOB «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н. Згідно з цим договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а TOB «ОТП Факторинг» прийняло на себе зобов'язання за кредитними договорами № [NUMBER] від 14.12.2013 року, № [NUMBER] від 05.03.2014 року. Таким чином, до TOB «ОТП Факторинг Україна» перейшли усі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за цими кредитними договорами. В порушення зазначених умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України, відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. За кредитним договором № [NUMBER] від 14.12.2013 року станом на 24.11.2016 року виникла заборгованість, у розмірі 23379,39 гривень, яка складається: 21817,57 гривень - заборгованість по сплаті кредиту; 1,50 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 5381,83 гривень - сума комісії. За кредитним договором № [NUMBER] від 05.03.2014 року станом на 24.11.2016 року виникла заборгованість у розмірі 30326,77 гривень, яка складається: 24465,00 гривень - заборгованість по сплаті кредиту; 1,96 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 5859,81 гривень - сума комісії. Просили стягнути з відповідача на їх користь загальну суму заборгованості у розмірі 57527,67 гривень та судові витрати. Розпорядженням керівника апарату суду № 618 від 04.09.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл справи й згідно відповідному протоколу справу передано до розгляду головуючому судді Мащенко С. В. /а. с. 47, 48/. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, надав заяву, зареєстровану за вхідним № ЕП-622/17-вх від 31.101.2017 року про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням того, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує /а. с. 56/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була сповіщена судовою повісткою своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, приєднане до матеріалів справи. Відповідно до частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у звязку із неявкою в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Відповідно до частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у представника позивача свідчить відповідна заява, яка приєднана до матеріалів справи /а. с. 56/. Повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме, дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Судом встановлено, що 14.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER], згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 23800,00 гривень строком на 36 місяців. 05.03.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER], згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 24465,00 гривень. Згідно п. 1.4.3 частини 2 кредитних договорів за користування кредитом відповідач [PERSON] зобов'язалась сплатити банку відповідну плату. У відповідності до п.1.1 кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Згідно п. 1.4.4 кредитних договорів, за обслуговування кредиту відповідач щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, повинна сплачувати комісію, розмір якої визначений в графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного договору. [PERSON] зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (зокрема, в п. 1.2, з підпунктами), а також, сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором (зокрема, в п. п. 1.4, 1.5 кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.4.2 з підпунктами, частини 2 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів за його користування повинна здійснюватися відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку платежів /а. с. 4 7, 18 - 20/. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та TOB «ОТП Факторинг Україна» було укладено договори факторингу № 22/12/14/1-1 та № 22/12/14/1-2, відповідно до яких ПАТ «ОТП Банк» відступило, а TOB «ОТП Факторинг» прийняло на себе зобов'язання за кредитними договорами № [NUMBER] від 14.12.2013 року, № [NUMBER] від 05.03.2014 року /а. с. 29 36/. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 14.12.2013 року станом на 24.11.2016 року становить 27 200,90 гривень, з яких: 21817,57 гривень - заборгованість по сплаті кредиту; 1,50 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 5381,83 гривень - сума комісії./а. с. 37/. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 05.03.2014 року станом на 24.11.2016 року становить 30326,77 гривень, яка складається: 24465,00 гривень - заборгованість по сплаті кредиту; 1,96 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 5859,81 гривень - сума комісії /а. с. 38/. 05.01.2015 року за вихідним № 200230913 на адресу відповідача [PERSON] TOB «ОТП Факторинг Україна» направило повідомлення про відступлення права грошової вимоги від ПАТ «ОТП Банк» до TOB «ОТП Факторинг Україна» та про обовязок погашення заборгованості по кредитному договору № [NUMBER] від 14.12.2013 року /а. с. 39/. 05.01.2015 року за вихідним № 200235632 на адресу відповідача [PERSON] TOB «ОТП Факторинг Україна» направило повідомлення про відступлення права грошової вимоги від ПАТ «ОТП Банк» до TOB «ОТП Факторинг Україна» та про обовязок погашення заборгованості по кредитному договору № [NUMBER] від 05.03.2014 року /а. с. 40/. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами чинного Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року. Так, виходячи з положень частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладений між сторонами по справі кредитний договір, за своєю правовою природою, є правочином, тобто діями особи, спрямованими на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Приписи статті 1054 Цивільного кодексу України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на частину 1 статті 629 Цивільного кодексу України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України укладені між сторонами по справі договори є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Крім того, укладені договори є підставою виникнення між сторонами зобовязань, тобто правовідносин, в яких одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку /стаття 509 Цивільного кодексу України/. Згідно до положень частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові наслідки порушення зобовязання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно до зазначеної норми права, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми права та надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог TOB «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальній сумі 57527,67 гривень. Ухвалюючи рішення та повністю задовольняючи позов TOB «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] «Про стягнення заборгованості», суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На виконання вимог частини 5 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви TOB «ОТП Факторинг Україна» додало документ, що підтверджує сплату судового збору, а саме: платіжний документ про сплату судового збору в розмірі 1378,00 гривень /а. с. 1/. Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір № 3674 - VІ від 08.07.2011 року. Відповідно до змісту частини 1 й підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Із зазначеним позовом TOB «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду у 201 році. Прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2016 року встановлений в розмірі 1378 гривень відповідно до змісту статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік № 928-VIII від 25.12.2015 року. Підпункт 1 та 10 частини 1 статті 80 Цивільного процесуального кодексу України зазначає, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, а у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог. Відтак, ухвалюючи рішення на користь TOB «ОТП Факторинг Україна», суд дійшов до висновку про необхідність задоволення його позову повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 57527,67 гривень, а тому на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача слід стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 1378,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved