Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У серпні 2018 р. до Скадовського районного суду Херсонської області надійшов вказаний позов, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 31.07.2009р. позивачка являюся власником квартири [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . відповідач [PERSON] вступивши в права спадкування на квартиру [ADDRESS] продала її відповідачам. Третя особа є власником квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] в даному будинку. Позивач вважає, що продаж квартири [ADDRESS] відповідачам [PERSON] та [PERSON] відбувся з порушенням вимог ст. 362 ЦК України, оскільки вона також мала бажання купити вказану квартиру, їй обіцяли, що вона буду першим покупцем, але згодом продали квартиру іншим особам. Вважає, що фактично у неї з відповідачами не ізольовані окремі квартири в багатоквартирному будинку, а окремий житловий будинок розділений на відповідні частки і тому будь-яке відчуження частки даного будинку має бути проведено відповідно до вимог ст. 362 ЦК України. Вона не вважає дані квартири окремими ізольованими приміщеннями тому що фактично вони не є ізольованими, адже квартира [ADDRESS] має спільний тамбур та коридор з квартирою [ADDRESS] . Позивачка звернулась до судового експерта [PERSON] щоб вона провела експертне дослідження з даного питання, який статус будівлі по [ADDRESS] . Відповідно до проведеного експертного дослідження, квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] мають у спільній частковій власності по 1/2 частці тамбур та коридор, крім того квартира [ADDRESS] не відповідає статусу квартири. Таким чином позивач вважає, що житловий будинок [ADDRESS] не є багатоквартирним житловим будинком. Це фактично житловий будинок з визначенням часток у праві власності. Тому як позивач так і відповідач є власниками частини даного житлового будинку, а не окремих квартир. І відповідно відчуження даного нерухомого майна власниками має відбуватися у відповідності до вимог мт.362 ЦК України. Зважаючи на це, [PERSON] не мала права проводити відчуження своєї частини житлового будинку (Квартири [ADDRESS] ) іншим особам, не попередивши про це позивача. В зв`язку з чим позивач просила: визнати житловий будинок [ADDRESS] окремим житловим будинком поділеним на частки і таким що не являється фактично багатоквартирним житловим будинком; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 09.08.2017р. квартири [ADDRESS] укладений між продавцем [PERSON] та покупцями [PERSON] та [PERSON] ; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2017р. площею 0,0118га, кадастровий номер 6524710100:01:054:0017 та договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2017р. площею 0,0125га, кадастровий номер 6524710100:01:054:0018, по [ADDRESS] укладений між продавцем [PERSON] та покупцями [PERSON] та [PERSON] ; перевести на позивача права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу від 09.08.2017р. квартири [ADDRESS] та за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2017р. площею 0,0118га, кадастровий номер 6524710100:01:054:0017 та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2017р. площею 0,0125га, кадастровий номер 6524710100:01:054:0018, по [ADDRESS] укладений між продавцем [PERSON] впою та покупцями [PERSON] та [PERSON] ; відстрочити позивачу строк перерахування на депозитний рахунок суду суми яку за договором має сплатити покупець, до встановлення цієї суми; стягнути з відповідачів судові витрати. Також позивач просила забезпечити позов шляхом накладення заборони на відчуження земельних ділянок площею 0,0118 га та 0,0125 га. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 20.08.2018 в забезпеченні позову відмовлено. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 10.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.10.2018. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Литвиненка Є.О. до суду надійшли заперечення до позовної заяви відповідно до яких позов не визнає повністю та просить відмовити у його задоволенні, оскільки [PERSON] отримала квартиру [ADDRESS] , та при ній - сарай літ. «Б», сарай літ. «В», душ літ. «Д», сарай літ. «З», а також дві земельні ділянки площею 0,0125 та. та відповідно 0,0118 та у спадщину після смерті [PERSON] . Таким чином [PERSON] отримала у спадщину три окремих об`єкта нерухомого майна: квартиру [ADDRESS] та дві земельних ділянки, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Таким чином, вважає, що переважне право позивача - [PERSON] на придбання спірної квартири та двох земельних ділянок не порушене та з таких підстав угода не може даватись недійсною. Також зазначив, що позивачем не ставилось питання щодо встановлення дійсної вартості спірної квартири та земельних ділянок та відповідно не сплачено в повному обсязі судовий збір, в зв`язку з чим просив закрити провадження у справі та стягнути з позивача судові витрати. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Камчатного А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач будучи володільцем квартири [ADDRESS] з 31.07.2009 року 9 (дев`ять) років не виявляв бажання змінити статус свого майна, купив квартиру, володів квартирою, спостерігав як покупаються та продаються квартири, які знаходяться в цьому ж житловому будинку і не був проти. Усі інші володільці купували, продавали, отримували ордери на квартири, але вимоги про визнання недійсними цих документів позивач не висловлює. При виконанні дослідження експертом були використані нормативно-законодавчі документи від 2000 року, хоча будинок був побудований задовго до цього часу, тому стверджувати, що на сьогодні він є не квартирним необґрунтовано, оскільки сьогодні він не будується. На даний час житловий будинок є окремим житловим будинком від інших будинків. Відсутнє обґрунтування вимог про визнання недійсним договорів взагалі. Оскільки позивач не має частки у власності відповідачів, у сторін окремі володіння, то неможливо перевести права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу квартири у відповідності до ст. 362 ЦК України. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява відповідно до якої позов не визнає та просить розглянути справу без її участі. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява відповідно до якої вона просить відмовити у задоволенні позову, оскільки раніше [PERSON] пропонувала їй та [PERSON] придбати квартиру [ADDRESS] , але вони відмовились. Просила справу розглянути без її участі. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 12.12.2018 позовну заяву [PERSON] залишено без рушу, позивачу надано час для усунення недоліків позовної заяви (сплати судового збору у повному обсязі). В подальшому позивачем сплачено судовий збір згідно ухвали від 12.12.2018 в повному обсязі та перераховано на депозитний рахунок суду вартість квартири [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 09.08.2017р., вартість земельних ділянок площею 0,0118га, кадастровий номер 6524710100:01:054:0017 та площею 0,0125га, кадастровий номер 6524710100:01:054:0018, по [ADDRESS] за договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 09.08.2017р. в загальній сумі 131400,00 грн. та надано уточнену позовну заяву. 10.04.2019 ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області за клопотанням представника відповідача [PERSON] - адвоката Литвиненка Є.О., по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу для встановлення дійсної вартості квартири [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 6524710100:01:054:0017. Провадження по справі зупинено. 21.08.2019 надійшов висновок експерта №19/437 від 08.08.2019, відповідно до якого ринкова вартість квартири [ADDRESS] з земельною ділянкою площею 243 кв.м. [ADDRESS] складає 2476000,00 грн. 22.08.2019 провадження у справі поновлено, підготовче судове засідання призначено на 23.09.2019. 07.10.2019 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 14.11.2019. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Старчеус С.І. надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив позов задовольнити повністю. Крім того вважав що заявлені судові витрати представників відповідачі не відповідають їх фактичним витратам, а тому просив суд їх зменшити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Камчатний А.В. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві, крім того зазначив, що відповідачем за час користування квартирою та земельними ділянками з 2017 року та до подачі позову були здійсненні поліпшення, а саме реконструйована господарча будівля, внаслідок чого значно збільшилась вартість квартири (з 131400,00 грн. до 2476000,00 грн.), але позивачем не сплачено судового збору в повному обсязі та не перераховано на депозитний рахунок суду повної вартості спірного майна. Крім того просив не визнавати належним та допустимим доказом експертне дослідження №164/18 від 31.07.2018 оскільки воно проведено на неповних вихідних даних (лише на підставі аналізу квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] ), при цьому відповідачів не повідомляли про проведення вказаного дослідження та вони не мали можливості поставити питання експерту та надати свої пояснення. Також вважає, що вказаний висновок не можливо прийняти до уваги, оскільки в ньому не вирішено питання - які частки в будинку [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] ? Представник відповідача [PERSON] - адвокат Литвиненко Є.О. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у запереченні на позов, крім того зазначив, що відповідач пропонувала [PERSON] придбати квартиру, але вони не дійшли згоди щодо ціни. Вважає, що оскільки на момент продажу квартира становила окремий об`єкт нерухомого майна то у позивача не було переважного права покупки згідно ст. 362 ЦК України. Навіть в разі визнання судом квартир спільною частковою власністю в складі будинку, то таке рішення не може застосовуватись до правовідносин в минулому. Також просив не визнавати належним та допустимим доказом експертне дослідження №164/18 від 31.07.2018 оскільки воно проведено на неповних вихідних даних (лише на підставі аналізу квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] ), при цьому відповідачів не повідомляли про проведення вказаного дослідження та вони не мали можливості поставити питання експерту та надати свої пояснення. Також вважає, що вказаний висновок не можливо прийняти до уваги, оскільки в ньому не вирішено питання - які частки в будинку [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] ? Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відповідно до письмової заяви просила розглянути справу без її участі, позов не визнає та вважає безпідставним. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відповідно до письмової заяви просила розглянути справу без її участі, позов не визнає та вважає безпідставним оскільки вона пропонувала [PERSON] придбати квартиру. Заслухавши представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки від 09.08.2017, [PERSON] продала а [PERSON] і [PERSON] в рівних частках по 1/2 кожний, придбали земельну ділянку площею 0,0118 га кадастровий номер 6524710100:01:054:0017, ціною 28583,94 грн., за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.93-94). Відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки від 09.08.2017, [PERSON] продала а [PERSON] і [PERSON] в рівних частках по 1/2 кожний, придбали земельну ділянку площею 0,0125 га кадастровий номер 6524710100:01:054:0018, ціною 23943,18 грн., за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.95-96). Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 09.08.2017, [PERSON] продала а [PERSON] і [PERSON] в рівних частках по 1/2 кожний, придбали квартиру з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.97-98). Зазначені квартира та дві земельних ділянки належали [PERSON] на праві свідоцтв на право на спадщину від 29.07.2017 після смерті [PERSON] (т.1 а.с.84,85,86). Як вбачається з інвентарної справи на квартиру за адресою: [ADDRESS] , управлінням Краснознаменівської зрошувальної системи 11.12.1995 було видано свідоцтво на право власності на житло [ADDRESS] на квартиру за адресою: [ADDRESS] співвласникам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (інв. справа а.с.14). Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 31.07.2009, [PERSON] продав а [PERSON] , придбала квартиру з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.5). Таким чином судом встановлено, що як найменш з 1995 року будинок має статус багатоквартирного житлового будинку в якому наявні квартири як окремі об`єкти нерухомого майна, які покупались та продавались без згоди інших власників квартир. При цьому, аналізуючи договори купівлі-продажу квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] встановлено, що згідно договорів вони не мають між собою об`єктів спільної власності (т.1 а.с. 5, 97-98). Відповідно до листа виконавчого комітету Скадовської міської ради №03-02-2337 від 16.10.2018, житловий будинок по [ADDRESS] , побудований у 50-х роках минулого століття, офіційного статусу не має, проте з самого початку будувався на декілька квартир. Відповідно до Державних будівельних норм України та Державного класифікатора будівель та споруд, вказаний будинок є зблокованим житловим будинком, тобто будинок квартирного типу, що складається з двох та більше квартир (т.1 а.с. 104). Згідно зі ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. Якщо бажання придбати частку у праві спільної часткової власності виявили кілька співвласників, продавець має право вибору покупця. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. До таких вимог застосовується позовна давність в один рік. Передача співвласником свого переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності іншій особі не допускається. Щодо можливості використати висновок експертного дослідження №164/18 виготовленого на замовлення позивача в якості доказу слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1, 2, 5, 6 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. При цьому експертне дослідження не містить посилання, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того висновок виготовлено на немовних вихідних даних: досліджувались лише правовстановлюючі документи на кв. № [NUMBER] та відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартири [ADDRESS] . Правовстановлюючі документи на кв. № [ADDRESS] та [ADDRESS] взагалі не досліджувались. Сам висновок експерта про відношення будинку [ADDRESS] до будівель житлових спарених або зблокованих, ґрунтується лише на невідповідності квартири [ADDRESS] статусу квартири (т.1 а.с.22-31). Також у експертному дослідженні не встановлено, які ж саме частки в житловому будинку [ADDRESS] становлять квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] . Не надано таких доказів і позивачем під час судового розгляду справи, та позивачем не заявлялось відповідного клопотання про призначення експертизи. З огляду на викладене, суд не може визнати висновок експертного дослідження №164/18 належним доказом, оскільки він виготовлений на неповних вихідних даних та не містить інформації щодо розміру часток співвласників. Крім того висновок експертного дослідження №164/18 не є допустимим доказом, оскільки він не містить посилання про те, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Інших доказів на підтвердження своєї позиції позивачем не надано. Судом роз`яснювалось представнику позивача право уточнення позовних вимог, та необхідність надання доказів на підтвердження зазначених у позові обставин та проведення відповідних експертиз, але позивач наполягав на розгляді справи за наявними доказами. Разом з тим, Пленум ВСС України в п. 18 постанови від 07.02.2014р. №5 роз`яснив, що під час розгляду позову про переведення на підставі статті 362 ЦК України прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу, укладеним з порушенням переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності, суду слід виходити з дійсної вартості частки на час розгляду справи. Невнесення одночасно з пред`явленням позову на депозитний рахунок суду грошової суми, яку за договором повинен сплатити покупець, є підставою для відмови в позові. На задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] у справі була призначена і проведена судова будівельно-технічна експертиза на предмет визначення дійсної вартості квартири [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 6524710100:01:054:0017. Згідно з висновком експерта №19/437 від 08.08.2019, ринкова вартість квартири [ADDRESS] з земельною ділянкою площею 243 кв.м. по [ADDRESS] складає 2476000,00 грн. (т.2 а.с. Позивач не вніс кошти на депозит суду відповідно до експертної оцінки. Таким чином, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, що житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , є окремим житловим будинком поділеним на частки, ним не внесено на депозитний рахунок суду кошти відповідно до експертної оцінки, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог. За такого рішення, кошти внесені позивачем на депозит суду для забезпечення позову, мають бути йому повернуті. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в разі відмови в позові покладаються на позивача.. Понесені відповідачем [PERSON] судові витрати в сумі 11100,00 грн., які складаються з витрат на проведення експертизи в розмірі 4100,00 грн., та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. які підтверджені належними та допустимими доказами (т.2 а.с. 104,117,118), відповідно до положень ст.137, 141 ЦПК України належить стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] . Понесені відповідачем [PERSON] судові витрати в сумі 7000,00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу та підтверджені належними та допустимими доказами (т.1 а.с.138,139), відповідно до положень ст.137, 141 ЦПК України належить стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] . Клопотання представника позивача щодо зменшення вказаних витрат на правову допомогу, в зв`язку з їх неспівмірністю задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до положень ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, при цьому жодних доказів на обґрунтування зазначеного клопотання суду не надано.

Outcome: approved