Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 4\~400,91 грн. суму боргу за спожиту електричну енергію. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідач є споживачем електричної енергії у квартирі [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачем укладено договір на користування електричною енергією від 26.09.2002 № 0480125. Однак відповідачем не в повному обсязі здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 2\~967,64 грн., інфляційне збільшення 1\~334,91 грн. та 3% річних 98,36 грн., яку відповідач в добровільному порядку не погашає, внаслідок чого позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву про призначення іншої дати судового засідання, проте суд ставиться критично до вказаної заяви, оскільки жодних доказів на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання відповідачем не надано. За таких обставин, на підставі ч.4\~ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії у квартирі [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачем укладено договір на користування електричною енергією від 26.09.2002 № 0480125. Однак відповідачем не в повному обсязі здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 2\~967,64 грн., яку відповідач в добровільному порядку не погашає. Відповідно до п.42.5\~Правил користування електричною енергією\~для населення Затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р № 1357\~споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов цих Правил. Згідно до п. 20\~Правил користування електричною енергією\~розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно із п. 19 даних Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються\~\~за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.\~ Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У звязку з невиконанням відповідачем своїх обовязків за період з 11.02.2014 по 11.06.2015 заборгованість перед позивачем за інфляційними втратами складає 1\~334,91 грн., 3% річних складає 98,36 грн. згідно розрахунку наданого позивачем. Згідно до положень ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст.530 ЦК України визначає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). У відповідності до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п.1-3 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який построчив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи що відповідач у встановлений законом строк не виконав перед позивачем своїх зобов'язань по сплаті за надані послуги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість\~\~у розмірі\~\~4\~400,91 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі\~ст. 88 ЦПК України\~та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved