Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Свої вимоги обґрунтовала тим, що 26.10.2017 року близько 07 год. 30 хв. у м. Ізмаїл по вул.Білгород-Дністровська ріг вул. Покровська відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ 21213 д/н [NUMBER] , при проїзді неврегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, виконуючи швидкий поворот, не надав переваги їй (велосипедисту) у русі, як учаснику дорожнього руху, внаслідок чого здійснив ДТП - наїзд на неї, після чого покинув місце пригоди, не надавши жодної допомоги їй як потерпілій. В результаті зазначеної ДТП їй було завдано тілесні ушкодження та завдано матеріальну шкоду в розмірі 5 565,31 грн. (з яких: 5 395,31 грн. - на лікування та обстеження, 170 грн. - вартість проїзду), що підтверджується копіями квитанцій, направлень та виписок. Зазначила, що до сьогоднішнього часу проходить лікування і не може забути той страх, отриманий при вказаній ДТП, моральна шкода полягає у її стражданнях, як фізичних так і моральних. Тому вважає, що розмір завданої їй моральної шкоди становить 5 000 грн. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.08.2018 р. (головуюча суддя - Пащенко Т.П.) провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання (а.с.20). Ухвалою суду від 26.03.2019 р. підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу в судове засідання (а.с.59). Ухвалою суду від 24.04.2019 р. задоволено відвід головуючому судді Пащенко Т.П. та справу передано на розподіл в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України (а.с.87). Ухвалою суду від 06.05.2019 р. суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Банніковою Н.В. справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче провадження по справі (а.с89). Ухвалою суду від 01.07.2019 р. підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.97). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Додатково суду пояснила, що після ДТП у позивача погіршився зір, тому вона витрачала гроші на ліки щодо лікування зору, у підтвердження чого суду було надано копії квитанцій. Представник відповідача у письмовому відзиві на позовні вимоги суду зазначив, що визнає позовні вимоги частково, а саме, витрати на лікування, що відносяться до отриманих тілесних ушкоджень - лікування лівої руки, сідниці та стегна. У задоволенні позовних вимог у відшкодування моральної шкоди - просив відмовити повністю (а.с.38). У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що не визнає повністю позовні вимоги, оскільки на його вимогу позивачем не надано у підтвердження копій доказів їх оригінали (квитанції на придбання ліків тощо), а тому просив їх у відповідності до ч.6 ст. 95 ЦПК України не брати їх до уваги, крім того, зазначив, що деякі квитанції взагалі не мають відношення до предмету спору, оскільки не є ліками (медикаментами), що необхідні були позивачу при отриманих нею травмах тощо. Крім того, вважає, що погіршення зору позивача ніяким чином не пов`язано із отриманими нею травмами при ДТП, а тому, у відшкодування шкоди на лікування зору, їй має бути відмовлено. Зазначив, що згідно акту судово-медичного дослідження завдані в результаті ДТП пошкодження мають незначні швидкоплинні наслідки тривалістю менше 6 діб, що спростовує твердження позивачки щодо тривалого лікування та тяжких наслідків. У свою чергу представник позивача суду пояснила, що надати оригінали квитанцій у підтвердження понесених витрат вона не може через їх втрату за час розгляду справи. Заслухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Виходячи зі змісту ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, згідно Постанові Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.11.2017 року 26.10.2017 року близько 07 год. 30 хв. у м. Ізмаїл по вул. Білгород-Дністровська ріг вул. Покровська [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21213 д/н [NUMBER] , при проїзді неврегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, виконуючи швидкий поворот, не надав переваги у русі велосипеду під керуванням [PERSON] , яка рухалася у зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив ДТП та залишив місце ДТП (а.с.6). [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.122-4 ч.1, 124 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с.6). Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 469 від 31.10.2017 року [PERSON] були заподіяні (мовою оригіналу) «кровоподтеки левого локтевого сустава , левой ягодицы и бедер, а также обширный кровоподтек с садиной и отеком м`яких тканей левой голени. … Повреждения в области левой руки, ягодицы и бедер имеют незначительные быстропроходящие последствия продолжительностью менее шести суток и потому согласно пункту 2.3.5 «Правил судебно-медицинского определения степени тяж ести телесных повреждений», относятся к категории Легких. Повреждения левой голени вызывают расстройство здоров`я свыше шести суток, потому согласно п.2.3.3 «Правил…» относятся к категории Легких с кратковременным расстройством здоровья» (а.с.7). Відповідно до оригіналу витягу з медичної карти амбулаторного хворого від 13.11.2017 р., наданої КУ «Ізмаїльська міська центральна лікарня», [PERSON] , [INFO] , було поставлено повний діагноз: Інфікована рана лівої голені (травма 26.10.2017 року)(а.с.9). У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч. 3 ст. 386 ЦК України). Таким чином, неправомірними діями [PERSON] , пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) [PERSON] була завдана майнова шкода, яка знаходиться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями [PERSON] і підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Разом з тим, при визначенні розміру грошових коштів, що підлягають у відшкодування завданої матеріальної шкоди, суд виходить із доведеності її позивачем, зокрема, шляхом надання відповідних доказів. Виходячи зі змісту ч.6 ст. 95 ЦПК України, якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Разом з тим, справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Так, матеріали справи разом з оригіналом витягу з медичної карти амбулаторного хворого містять оригінал листу призначення того ж лікаря (мається печатка [PERSON] ), яким рекомендовано: «катрен …№ 5 (закреслено на 4), ефмерин на фізрозчині…, реосорбинит…, тивортин…, симтеми…, шприци…,бета дин…»»супрастин» тощо (а.с.55-56, 10 зв.). Отже, враховуючи викладене, суд вважає за можливе прийняти у підтвердження понесення матеріальних витрат позивачем квитанції, які останнім надано суду без надання їх оригіналу, що містять посилання на вказані медичні препарати. Зокрема: шприци - на суму 6,25 грн., шприци - 7, 25 грн.(а.с.13); натрію хлорид - 10,25 грн., ефмерин -х2 = 121,92 грн., система - х 2 =7,90 грн., реосорбілакт - 84,50 грн., шприщ - 3,95 грн., система - 7,90 грн., натрію хлорид - 11,75 грн., ефмерін - 63,50 грн., реорорбілакт - 84,50 грн.(а.с.14); шприц - 6 грн., шприц - 14 грн., тівортін - 74 грн., реосорбілакт - 84 грн., ефмерін - 102 грн., катрен - 66 грн.(а.с.14 зв.), а усього: на суму 732, 22 грн. Проте, не приймає суд як належні докази, навіть без надання їх оригіналу, у відповідності до ч.4 ст.77 ЦПК України, які не містять інформацію щодо предмета доказування, а саме: свічки з обліпихи, еспумізан, бронхипрет, розторопши олія, карсил, розторопши плоди тощо (а.с.14). Крім того, не підлягає стягненню і сума, сплачена, як благодійний внесок на суму 90 грн. (а.с.13 зв.). При цьому, суд вважає не доведеним позивачем зв`язку з ДТП стану захворювання очей. Згідно запису виписки із медичної карти на [PERSON] за листопад 2017 р., останній поставлено діагноз «тромбоз в/височної вени, «незрелая смешаная катаракта» (а.с.8). Разом з тим, виходячи з аналізу даного захворювання - катаракти, остання розвивається зовсім не стрімко. Офтольмологи виділяють наступні стадії розвитку патологічного процесу: начальну стадію, стадію незрілої катаракти, зрілу та перезрілу. Отже, суд позбавлений можливості здійснити висновок, що нерзіла катаракта є наслідком ДТП, що сталась 26.10.2017 р. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Так, за приписами статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має приймати до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Тому, з огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що винні неправомірні дії відповідача [PERSON] спричинили позивачці душевні страждання, та, зважаючи на її вік на час ДТП (76 років), стан здоров`я, той факт, що відповідач покинув місце ДТП, не надавши позивачці допомоги, те, що позивач зазначила, що до сьогоднішнього часу не може забути страх, який вона відчула при даній ДТП, на підставі чого приходить до висновку щодо необхідності відшкодування моральної шкоди в розмірі - 4000,00 грн. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до норм ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (13,15 % - матеріальної шкоди, що становить 92,68 грн. від суми судового збору, що підлягала сплаті, та 80 % моральної шкоди, що становить 563,84 грн. від суми судового збору, а разом - 656, 52 грн.

Outcome: partial