overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2013 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], шлюб у них перший. Шлюбні відносини припинені, з відповідачкою не має порозуміння у стосунках, тому сім'я розпалася. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити (а.с.3-4). Позивач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує свої вимоги і просить суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, та просить залишити прізвище [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2013 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає розом з позивачем (а.с.9-10). Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сім'я розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобов'язати одного з подружжя (позивача) зберегти сім'ю, якщо він (позивач) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно з'ясував фактичні взаємини подружжя [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення позивача на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 243 грн. 60 коп., залишити за позивачем (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, де є зацікавлена особа орган опіки та піклування Дарницької районної м. Києва державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення над ним опіки і призначення опікуна, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], яка є рідною сестрою [PERSON], вона є інвалідом І групи і хворіє на психічне захворювання, таким чином не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та опіки. В своїх позовних вимогах просив суд визнати [PERSON], [INFO] недієздатною та призначити [PERSON], опікуном недієздатної [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. Зацікавлена особа відділ опіки та піклування Дарницької районної м. Києва державної адміністрації надав подання про доцільність призначення опікуном [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO] є рідним братом [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства із психічним захворюванням, що підтверджується медичною довідкою № 011085 від 25 лютого 2004 року (а.с. 8). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 277 від 07 квітня 2015 року, [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості (F 71 згідно з МКХ-10). За своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 26-27). Відповідно до подання органу опіки та піклування Дарницького району м. Києва № 101-3872/01 від 24.04.2015 р., в разі визнання громадянки [PERSON], [INFO], недієздатною, вважають за доцільне призначити над нею опіуном брата [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає разом із сестрою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для задоволення заяви. На підставі ст.ст. 58, 59, 60 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що між ним та відповідачем по справі був зареєстрований шлюб 15 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 324. Від спільного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні відносини з відповідачем він не підтримує. Шлюбні стосунки припинені у зв'язку з абсолютно протилежних поглядів на спільне життя. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сім'ї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надавала. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні з'ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачем вказано, що 15 червня 1991 року він з відповідачкою уклав шлюб, зареєстрований відділом запису актів громадянського стану м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 308. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мещкає разом з ними. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини припинили з грудня 2014 року. Мешкають разом, але спільне господарство не ведуть. Кожен існує сам по собі. Причинами розпаду сім'ї стали: різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Після розірвання шлюбу донька залишається жити разом з матір'ю. Питання про надання матеріальної допомоги на утримання доньки вирішено. Між сторонами спору стосовно розподілу спільного майна немає. На строк для примирення не згоден. Просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка у судовове засідання не з'явилась. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з грудня 2014 року. Мешкають разом, але спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мещкає разом з ними. Причинами розпаду сім'ї стали: різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Питання про надання матеріальної допомоги на утримання дитини вирішено. Між сторонами спору стосовно розподілу спільного майна немає. Позивач на строк для примирення не згоден. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачем вказано, що 27 серпня 2005 року він з відповідачкою уклав шлюб, зареєстрований Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 647. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили з листопада 2014 року. Мешкають разом, але спільне господарство не ведуть. Кожен існує сам по собі. Причинами розпаду сім'ї стали: різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Після розірвання шлюбу донька буде жити разом з матір'ю. Питання про надання матеріальної допомоги на утримання доньки вирішено. Між сторонами спору стосовно розподілу спільного майна немає. Просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засідання позовні вимоги визнала. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з листопада 2014 року. Мешкають разом, але спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Причинами розпаду сім'ї стали: різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Після розірвання шлюбу донька буде жити разом з відповідачкою. Питання про надання матеріальної допомоги на утримання дитини вирішено. Між сторонами спору стосовно розподілу спільного майна немає. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій зазначає, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2008 року по 12.10.2012 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідач є його матір'ю. Дитина проживає з позивачем. Дитина потребує коштів на утримання, але відповідач коштів на утримання дитини не платить. Зазначеними діями відповідач порушив її права і просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Просить позовні вимоги задовольнити, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує свої вимоги і просить суд позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. (а.с.22) Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2008 року по 12.10.2012 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідач є його матір'ю. Дитина проживає з батьком. (а.с. 4-6). У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України та роз'ясненням пункту 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. По матеріальному стану відповідач має надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, інші стягнення на аліменти у відповідача відсутні. Зазначеними діями відповідач порушує права дитини. Таким чином, з урахуванням інтересів дітей, матеріального становища відповідача, суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до статті 88 ЦПК України судовий збір суд компенсує за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 22 листопада 2003 року він знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2563. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати з [PERSON] Сторони фактично припинили шлюбні відносини у зв'язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв'язку з чим не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 22 листопада 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2563. Сторони надали суду заяви, в яких просять суд розглянути позов за їх відсутності, при цьому, позивач позов підтримує та просить його задовольнити; відповідач проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 22 листопада 2003 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2563. (а.с. 3) Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати з [PERSON] (а.с. 3) Сторони фактично припинили шлюбні відносини у зв'язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв'язку з чим не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до суду одним з подружжя. На підставі викладеного, суд вважає, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 26 листопада 2005 року він знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1439. Від шлюбу мають малолітніх доньок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть мешкати з [PERSON]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини у зв'язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв'язку з чим з лютого 2014 року не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 26 листопада 2006 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1439. Сторони надали суду заяви, в яких просять суд розглянути позов за їх відсутності, при цьому, позивач позов підтримує та просить його задовольнити; відповідач проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 26 листопада 2005 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1439. (а.с. 4) Від шлюбу мають малолітніх доньок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть мешкати з [PERSON]. (а.с. 5-6) Сторони фактично припинили шлюбні відносини у зв'язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв'язку з чим з лютого 2014 року не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до суду одним з подружжя. На підставі викладеного, суд вважає, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 15.03.2011 року відділом РАЦС Арбузинського РУЮ Миколаївської області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 14. Від шлюбу сторони дітей не мають. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого виникли неприязні стосунки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна немає. На примирення не згоден. В зв'язку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в заяві, що надійшла до судового засідання, повністю підтримав позовні вимоги та просив слухати справу в його відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла до судового засідання, повністю визнала позовні вимоги та просила слухати справу в її відсутність. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, 15.03.2011 року відділом РАЦС Арбузинського РУЮ Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 14 (а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони проживають окремо. Жодним чином сторони не виявили бажання зберегти сім'ю. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені через те, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. До судового засідання позивач не з'явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові, підтвердив, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відповідних заяв та документів суду не надавав. Справа розглядалась відповідно до ст. 224 ЦПК України з ухваленням у справі заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02. 08. 2002. Від шлюб спільних дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 20. 04. 2013 через те, що втрачено взаємне почуття любові та поваги один до одного, у сім'ї немає психологічного комфорту. Примирення та спільне життя неможливе. Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За такого, суд вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Вимог про відшкодування понесеного судового збору позивачем не заявлялося.

Outcome: approved