Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У серпні 2014 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Камаль Юніор ІІ» до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ТОВ «Камаль Юніор ІІ» на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2123 га, що розташована у м. Бровари Київської області, по вул. Київська, буд. 282, кадастровий номер 3210600000:00:023:1085 та 3210600000:00:023:1086. Однак, частиною належної позивачу земельною ділянкою користується відповідач [PERSON], висаджуючи на цій землі огородні рослини та використовуючи її під погріб для зберігання овочів. При цьому, відповідач посилається на те, що у неї є правові підстави для цього, оскільки вказана земельна ділянка була приватизована нею на законних підставах. З огляду на вищевикладені обставини, позивач просить зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні ТОВ «Камаль Юніор ІІ» належною їм на праві власності вищевказаною ділянкою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, надав аналогічні пояснення фабулі позовної заяви. Проти ухвалення заочного рішення справи не заперечував. Відповідач у судове засідання також не зявилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст.78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватись і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст. 152 ч. 2 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У ст. 125 ЗК України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Матеріалами справи встановлено, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Камаль Юніор ІІ» на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1935 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер 3210600000:00:023:1085, та земельна ділянка площею 0,0188 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування магазину-кафе - землі комерційного використання, кадастровий номер 3210600000:00:023:1086, які розташовані по вул. Київська у м. Бровари, Київська обл., земельна ділянка № 282, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії свідоцтв про право власності від 11.06.2014 р. та від 10.07.2014 р. Відповідно до Державного акту серії ІV-КВ № 102490, виданого 30 березня 1999 року Броварською міською радою народних депутатів, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1621 га, яка розташована по вул. Київській, 284 у м. Бровари Київської області, кадастровий номер 3210600000:00:023:1163. Як вбачається із топографічної зйомки земельної ділянки в м. Бровари по вул. Київській земельна ділянка відповідача є суміжною із земельною ділянкою позивача (а.с. 54). Згідно висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 28 квітня 2015 року, межі земельної ділянки, площею 0,2123 га, що розташована за адресою: вул. Київська, буд. 282 у м. Бровари Київської області, яка належить ТОВ «Камаль Юніор ІІ» на підставі Свідоцтв на право власності на земельні ділянки, кадастровий номер 3210600000:00:023:1085, 3210600000:00:023:1086 не відповідають межам по фактичному землекористуванню. Земельна ділянка, якою фактично користується [PERSON] за адресою: вул. Київська, буд. 284, у м. Бровари Київської області, частково накладається на земельну ділянку площею 0,0188 га, що належить ТОВ «Камаль Юніор ІІ». Площа накладання становить 0,0122 га, яка зображена в додатку № 1 та № 2 до висновку та описана в дослідницькій частині висновку (а.с. 124-136). Відповідно до ст.91 Земельного кодексу, власники земельних ділянок зобов'язані, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок; дотримуватись правил добросусідства. Згідно із ст.103 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяти встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними. У відповідність до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши обєктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає задоволенню, так як судом встановлено факт накладання земельної ділянки, якою фактично користується [PERSON] на земельну ділянку ТОВ «Камаль Юніор ІІ», що становить площу 0,0122 кв.м., та із пояснень представника позивача встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у користуванні земельною ділянкою шляхом висаджування на цій землі огородніх рослин та використання її під погріб для зберігання овочів. Пунктом 6 частини 3 статті 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 8500 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи та 243 грн. 60 коп. судового збору при подачі даного позову до суду, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved