Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, дитину залишити проживати з нею, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03 серпня 2006 року. Від спільного проживання мають одну дитину. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Ще весною 2014 року стосунки між ними різко погіршились, що призвело до втрати довіри та поваги. На початку квітня 2017 року відповідач покинув сім'ю та переїхав проживати до своїх батьків. З того часу вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. У судове засідання сторони не з»явилися. Позивачка направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, оскільки перебуває на роботі за межами України. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи у судове засідання не з»явився повторно. Його мати, яка має доручення на ведення його справ, направила суду пояснення про те, що на даний час син перебуває за межами України в Лондоні, про розгляд справи судом нею повідомлений, він згідний на розірвання шлюбу, оскільки сімейні стосунки з позивачкою не підтримує. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6). Дитина живе разом з матір'ю, що підтверджується довідкою № 4247/02-24, виданою Перегінською селищною радою 03 серпня 2018 року (а.с.7). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, тому неповнолітню дочку слід залишити проживати з позивачкою.

Outcome: approved