Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкралася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем за заповітом. На теперішній час у неї виникла необхідність оформити спадщину після смерті [PERSON] Однак це неможливо, оскільки на даний час оформити право на спадщину в нотаріуса вона не може, оскільки у встановлений законом строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини не з її провини. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини строком в три місяці. Ухвалою суду від 17.02.2014р. замінено первісного відповідача [PERSON] на належного - [PERSON] Позивач у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] (Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER], а/з № 3810 від 21.09.2012р.), після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Зі Спадкової справи № 25/2012р. до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємцями після її смерті є [PERSON] та [PERSON] Спадкоємцем за заповітом є позивач по справі, свідченням чого є Заповіт від 05.09.2012р., посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 634. На даний час оформити право на спадщину в нотаріуса вона не може, оскільки у встановлений законом строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2013р. [PERSON] було відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з пропуском нею встановленого законодавством 6-місячного строку на прийняття спадщини. Відповідно до пояснень позивача, вона зверталась до нотаріальної контори, але нотаріус не прийняла документи, не надала витягу зі спадкового реєстру та зазначила, щоб після шестимісячного строку вона зверталась знову. При цьому позивач зазначила, що сплатила кошти за нотаріальні дії. Причиною пропуску позивач вважає її юридичну необізнаність та неправомірні дії нотаріуса, щодо ненадання повної інформації відносно порядку подання заяви. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини в шестимісячний термін вважається: відсутність у спадкоємця інформації про наявність заповіту, складеного на його користь; важка хвороба спадкоємців, що мала місце протягом основної частини строку для прийняття спадщини, за відсутністю у них можливості відправити заяву про прийняття спадщини поштою; перебування спадкоємця протягом основної частини строку для прийняття спадщини за кордоном; перебування протягом основної частини строку для прийняття спадщини у відрядженні, за відсутністю у них можливості відправити заяву про прийняття спадщини поштою; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних сил України. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця вчинення цих дій. У Постанові від 29 вересня 2012 р. по справі №6-85цс12, Верховний Суд зробив висновок, що закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надала відомостей, які б свідчили про наявність перешкод для подання нею письмової заяви у встановленому законодавством порядку до нотаріальної контори, так само як і доказів щодо перешкоджання цим діям нотаріусом чи іншою посадовою особою. Судом встановлено, що позивач пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщину через необізнаність норм чинного законодавства, що не є поважною причиною для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи все вищевказане, суд вважає, що позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed