Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною, посилаючись на те, що вона проживає зі своєю дочкою [PERSON] , [INFO] , та здійснює за нею догляд. Також зазначала, що її донька [PERSON] , внаслідок хронічного стійкого психічного захворювання встановлено інвалідність першої групи, підгрупа А, безтерміново (з дитинства). За рівнем життєдіяльності вона потребує постійного нагляду та догляду. З 2018 року у доньки почались епілептичні напади. Внаслідок хвороби вона не розмовляє, не може самостійно приймати їжу, важко пересувається. Крім того вказувала, що в наслідок стійкого психічного розладу [PERSON] не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного догляду, уваги та представництва в різних державних органах, громадських організаціях та товариствах. Потребує захисту її прав та законних інтересів, для чого її необхідно визнати недієздатною. На підставі вищевикладеного, просила визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною та встановити над нею опіку. В судовому засіданні представник заявниці вимоги підтримала, посилаючись на докази, наявні в справі та просила визнати [PERSON] недієздатною з підстав, вказаних в заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Від представника Органу опіки та піклування Чернівецької міської ради через канцелярію суду надійшла заява, в якій вказав що не заперечує про проти визнання [PERSON] недієздатною. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 13, 14). Згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 539, проведеним за клопотанням заявника про призначення судово-психіатричної експертизи, [PERSON] на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі важкої розумової відсталості. Психічне захворювання, на яке страждає [PERSON] , відноситься до категорії стійких психічних розладів. За своїм психічним станом, в силу наявного у неї хронічного психічного захворювання, [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 43-44). Таким чином, судом встановлено, що унаслідок хронічного стійкого психічного розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного догляду, уваги та представництва в різних державних органах, громадських організаціях та товариствах, потребує захисту її прав та законних інтересів, для чого необхідно визнати її недієздатною. Згідно вимог ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, або психіатричним закладом. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Крім того, ч. 1 ст. 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, у зв`язку з чим заява [PERSON] про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки підлягає задоволенню.

Outcome: approved