Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

У серпні 2020 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , та на земельну ділянку, розташовану на території Оріхівської міської ради (Копанівського старостинського округу) Оріхівського району Запорізької області, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 11,6700 га, з кадастровим номером 2323982000:01:002:0035. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що з 24.09.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , та, відповідно, є його спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги у [PERSON] не було. Заповіту [PERSON] не залишив. Після смерті чоловіка позивач своєчасно подала до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області заяву про прийняття спадщини, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно нотаріус відмовив через ненадання позивачем правовстановлюючих документів на це майно. Крім того, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом подав заяву брат померлого - [PERSON] , однак він належить до спадкоємців другої черги, тому позивач звернулась до суду за захистом своїх спадкових прав як спадкоємця першої черги за законом. Ухвалою від 18.08.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у справі, а сторонам наданий час для подання письмових заяв по суті спору та з процесуальних питань. В підготовчому судовому засіданні представник позивача, адвокат Коноваленко О.Ю., позовні вимоги підтримав. За його клопотанням суд витребував з Оріхівської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірену копію спадкової справи № 145 за 2016 рік, яка була заведена після смерті [PERSON] . Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце підготовчого судового засідання, тричі не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов та заяв з процесуальних питань не подав. Третя особа подала заяву про розгляд справи без її участі. Ухвалою від 02.12.2020 року підготовче провадження у справі було закрите, а справу призначено до судового розгляду. Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав, пославшись на факти та норми права, викладені в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, двічі в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов та заяв з процесуальних питань не подав, що відповідно до ст. 280 ЦПК України є підставою для заочного розгляду справи, про що 01.02.2020 року була постановлена відповідна ухвала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, суд приходить до такого. Як випливає з матеріалів справи, позивач (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] 24.09.2010 року уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Копанівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області 09.04.2010 року (реєстрові номери 487 та 489), [PERSON] належало право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Крім того, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 052034, виданого Копанівською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 24.03.2000 року, [PERSON] належало право власності на земельну ділянку, розташовану на території Оріхівської міської ради (Копанівського старостинського округу) Оріхівського району Запорізької області, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 11,6700 га, з кадастровим номером 2323982000:01:002:0035. Достовірність вказаних фактів та копій документів, які надані позивачем для їх підтвердження, відповідачем не оспорені. Відтак, суд приймає копії вказаних документів як належні та допустимі докази. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області 01.03.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилась його спадщина, до складу якої входить вказане вище нерухоме майно. 01.07.2016 року позивач звернулась до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . На підставі цієї заяви була заведена спадкова справа № 145/2016. Постановою від 21.09.2016 року державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через ненадання нею оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того, 07.12.2016 року відповідач [PERSON] звернувся до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилась після смерті [PERSON] , як рідному брату померлого. Однак постановою від 17.02.2017 року державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області відповідачу було відмолено у видачі такого свідоцтва з посиланням на те, що відповідач не прийняв спадщину у встановлені законом строки та порядку. Постановою Пленуму Верховного Суду України (п. 23) від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняла в порядку ст. 1268 ЦК України, інших спадкоємців першої черги за законом, за матеріалами спадкової справи, немає. Заповіту [PERSON] не залишив. Відповідач, як рідний брат померлого, належить до другої черги спадкоємців за законом, а тому мав би право на спадкування за законом лише у разі відсутності спадкоємців першої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Підстав для застосування норм щодо права на обов`язкову частку у спадщині з матеріалів справи суд також не вбачає. Таким чином, за встановленими у справі обставинами, відповідач на участь у спадкуванні після свого брата права не має, оскільки спадщину прийняла єдиний спадкоємець за законом першої черги, - позивач. Також суд виходить з того, що відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті спадкового права, оскільки наявність у спадкодавця права власності на спірне майно відповідачем не оспорюється, а також підтверджується, в тому числі витягами з державного реєстру прав власності на нерухоме майно та з державного земельного кадастру. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved