Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

У серпні 2018 р. заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], який помер [INFO] р. в м. Макіївка Донецької області. В обгрунтування своєї заяви посилається на родинні відносини з померлим, який був його батьком. Наявними документами, що підтверджують факт смерті на території, непідконтрольній державній владі території України, що відповідно до Постанови ВРУ від 17.03.2015 року № 254-VІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» є тимчасового окупованою територією України наявне свідоцтво про смерть від 29.10.2018 року серії [NUMBER], що видане органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України. Встановлення факту смерті у судовому порядку необхідно заявнику для подальшої реєстрації цього факту у органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу, згідно чинного законодавства України. Заявник у судовому засіданні заяву підтримує та просить її задовольнити, додатково надає фотоматеріали, що підтверджують даний факт. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечує, просить розглядати заяву без участі представника. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Суд, заслухавши заявника, дослідивши докази по справі, встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч. 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заявник є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданого 14.10.1969 р., актовий запис № 669 (а.с. 6). Факт смерті [PERSON], [INFO], заявник підтверджує свідоцтвом про смерть виданою Радянським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Макіївки Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької НР, відповідно до якого [PERSON] помер [INFO] року в м. Макіївка Донецької області (а.с. 7). Суд вважає ці докази хоча і належним, але у даному випадку недопустимими, оскільки їх отримання пов'язано із видачею у незаконний спосіб, незаконними органами. Листом від 29.01.2019 року № 551/16.10-73 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві Святошинського району у м. Києві відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545 (а.с. 10). Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила суду обставини, щодо факту смерті [PERSON] Свідок пояснила, що померлий є батьком її чоловіка - [PERSON], та захоронений на кладовищі у м. Макіївка. Суд приймає за належні та допустимі докази фото матеріали місця, де захоронений [PERSON] (а.с. 16-20), а також показами свідка. Метою встановлення заявником факту смерті [PERSON], [INFO], є отримання свідоцтва про його смерть відповідно чинного законодавства України. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість заяви та її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved