Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувсяз позовом до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», третя особа: ПАТ «ВТБ Банк», про стягнення страхового відшкодування, в обґрунтування якого зазначив, що 16.02.2015 року між ним та відповідачембув укладений договір добровільного страхування заставленого комерційного майна №570125921.15, відповідно до якого Страховик взяв на себе зобов`язання при настанні страхового випадку відшкодувати Страхувальнику нанесену матеріальну шкоду відповідально до умов цього договору та в межах страхової суми, а Страхувальник зобов`язався сплачувати страхову премію у визначеному розмірі та в узгоджені сторонами строки. Відповідно до п. 1.2. договору страхування ПАТ «ВТБ Банк» є Вигодонабувачем за цим договором в межах суми заборгованості Страхувальника перед ним за кредитним договором Ж24.02/08-СК від 10.04.2008 року. 31.05.2015 року належне позивачеві на праві власності нежиле приміщення в підвалі житлового будинку по [ADDRESS] було затоплено водою з причини пориву на трубопроводі холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується Актами обстеження стану вказаного нежитлового приміщення від 04.06.2015 року та від 10.06.2015 року. Відповідно до пунктів 6.12.6. і 6.15. вказаного договору затоплення, яке сталося 31.05.2015 року є страховим випадком. Згідно зі звітом по визначенню розмірів збитків, що виникли внаслідок затоплення нежитлового приміщення підвалу [ADDRESS] , складеним 17.07.2015 року ПП «Дніпротех і Ко», розмір прямих збитків, завданих позивачу затопленням вказаного приміщення склав 33591,60 грн. За проведення оцінки позивач сплатив ПП «Дніпротех і Ко» 500,00 грн., що підтверджується квитанцією № П106/3728048/1 від 30.11.2015 року Відповідно до п. 8.1. договору страхування франшиза складає 9 060,56 грн. Позивачу позові зазначив, що 31.05.2015 року, 04.06.2015 року, 07.08.2015 рокувін звертався до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з заявами про виплату страхового відшкодування, яке за вирахуванням франшизи складає 25031,04 грн., проте 01.09.2015 року відповідач на заяву від 07.08.2015 року листом вих. № 3608 повідомив, що надана експертна оцінка ПП «Дніпротех і Ко» є невірною, а також вказав, що для отримання страхового відшкодування позивач повинен письмово звернутися до них з заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим, останній 01.12.2015 року знову звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до пункту 16.5. договору страхування строк прийняття рішення відносно виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування складає 10 робочих днів.Відповідно до пунктів 16.7. і 16.8. договору страхування рішення щодо виплати страхового відшкодування (страховий акт) або відмови в його виплаті приймається протягом 10 робочих днів з моменту отримання всіх необхідних документів.Відповідно до пункту 16.9. договору страхування страхове відшкодування здійснюється Страховиком протягом 20 робочих днів з моменту прийняття страхового акту. Таким чином, відповідачдо 21.09.2015 року включно зобов`язаний був сплатити страхове відшкодування по страховому випадку, який мав місце 31.05.2015 року. Однак, не зважаючи на викладене, до дня звернення з вказаним позовом до суду позивач не отримав від відповідача страхового відшкодування. Пункт19.2. договору страхування передбачає, що Страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на дату прострочення, від простроченої до сплати відповідної суми за кожен день прострочення, а тому за період з 22.09.2015 року по 22.01.2016 року пеня склала 3731,94 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, атому за вказаний період інфляційні втрати склали 350,44 грн., 3% річних склали 253,05 грн. 16.03.2016 року [PERSON] уточнив свої позовні вимоги, в яких зауважив, що 15.01.2016 року відповідач сплатив на його рахунок 4366,88 грн. страхового відшкодування, що не було враховано при подачі позовної заяви. Крім того, зобов`язання відповідача перед ним по сплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування заставленого комерційного майна №570125921.15 від 16.02.2015 року до цього часу в повному обсязі не виконані, а отже розмір пені, інфляційних втрат і 3% річних змінився та за період з 21.09.2015 року по 16.03.2019 року склав: 5070,41 грн. - пені, 453,76 грн. - інфляційних втрат; 340,20 грн. - 3% річних. У зв`язку з вказаним позивач просить стягнути на свою користь з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» страхове відшкодування у розмірі 20664,16 грн., а також 5070,41 грн. - пені, 453,76 грн. - інфляційних втрат; 340,20 грн. - 3% річних та 500,00 грн. - витрат за проведення оцінки ПП «Дніпротех і Ко», 551,21 грн. - судового збору, сплаченого при зверненні з вказаним позовом до суду. 10.06.2016 року від представника з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» надійшли заперечення на позов, згідно яких жодні позовні вимоги [PERSON] вони не визнають, обґрунтовуючи це тим, що повідомлення про страховий випадок було отримано 02.06.2015, із заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся до компанії 11.12.2015 року, а вже 25.12.2015 року було прийнято рішення (складено акт) про вчинення таких дій та 15.01.2016 року відбулася виплата позивачу страхового відшкодування у розмірі 4366,88 грн. Вказана сума розраховувалась виходячи з того, що з метою визначення розміру страхового відшкодування за заявою ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» у судового експерта оцінювача [PERSON] було замовлено проведення дослідження вартості матеріального збитку, заподіяного власнику застрахованого майна, відповідно до звіту якого вартість збитку станом на 25.06.2015 року склала 13427,44 грн., а оскільки відповідно до п. 8.1. договору страхування франшиза складає 9 060,56 грн. (та у випадку настання страхового випадку підлягає виплаті ПАТ «ВТБ Банк», як вигодонабувачу), то відповідач сплатив [PERSON] саме 4366,88 грн. До того ж, відповідно до Договору страхування Вигодонабувачем у разі виникнення страхового випадку є ПАТ «ВТБ Банк», а не [PERSON] , тому останній не має права звертатись з відповідним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про призначення по справі товарознавчої експертизидля встановлення дійсного розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті затоплення належного останньому нежилого приміщення підвалу [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2018 року (справа №334/419/16-ц, провадження №2/334/128/18) вищевказане клопотання було задоволено. Вказана справа перебувала в провадженні судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісакова Д.О. Згідно розпорядження керівника апарата Ленінського районного суду м. Запоріжжя №124 від 07.11.2018 року, Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була передана на розгляд судді Турбіній Т.Ф. 25.02.2019 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 1104-18 від 28.01.2019 року. 26.02.2019 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя було відновлено провадження по справі. 25.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи копії Листа ПАТ «ВТБ Банк» № 243/529-2 від 12.10.2017 року про припинення обтяжень з нього перед Банком, у зв`язку з тим, що у жовтні 2017 року ним повністю було погашено кредит. В ході судового розгляду представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. В судове засідання позивач не з`явився. Під час розгляду справи 21.05.2019 року викладені у позові та уточненнях до нього підтримав та просив, стягнути на свою користь з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» страхове відшкодування у розмірі 20664,16 грн., за несвоєчасне виконання зобов`язання по Договору страхування: пеню - 5070,41 грн., інфляційні втрати - 453,76 грн.; 3% річних - 340,20 грн., а також судових витрат. Також позивач звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи ПАТ «ВТБ Банк» в судове засідання не з`явився. Із заявою про розгляд справи та з запереченнями на позов до суду не звертався. Вислухавши думку представника позивача, вивчивши надані суду документи, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.05.2006 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Носенко Лілією Віталіївною (реєстровий номер № 347), [PERSON] на праві приватної власності належить нежиле приміщення №38 (загальною площею 149,4 кв.м) в підвалі житлового будинку по [ADDRESS] . Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 2396257 від 18.05.2006 оку та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10776046 від 29.05.2006 року . 10.04.2008 року [PERSON] уклав з ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк», Кредитний договір № 24.02/08-СК, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 500000,00 грн. зі сплатою 17,5 % річних за користування кредитом та строком користування до 10.04.2015 року. В забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору10.04.2008 року між [PERSON] та ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк», було укладено Договір застави/іпотеки № 24.02/08-ДИ-01. 16.02.2015 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування заставленого комерційного майна № 570125921.15, відповідно до якого Страховик взяв на себе зобов`язання при настанні страхового випадку відшкодувати Страхувальнику нанесену матеріальну шкоду відповідально до умов цього договору та в межах страхової суми, а Страхувальник зобов`язався сплачувати страхову премію у визначеному розмірі 1449,69 грн. та в узгоджені сторонами строки - до 15.02.2016 року. Відповідно до п. 1.2. Договору страхування ПАТ «ВТБ Банк» є Вигодонабувачем за цим договором в межах суми заборгованості Страхувальника перед ним за кредитним договором №24.02/08-СК від 10.04.2008 року. Відповідно до п. 3.1, п.3.1.1 Договору страхування предметом цього договору є майнові інтереси Страхувальника/Власника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням нежилим приміщенням [ADDRESS] , оціночною вартістю 906056,00 грн. Згідно з п.3.4 Договору страхування, застраховане майно було передано в іпотеку Вигодонабувачу відповідно до Договору застави/іпотеки № 24.02/08-ДИ-01 від 10.04.2008 року. Відповідно до п.8.1 Договору страхування франшиза за Будівлями / спорудами / приміщенням (конструктивні елементи включаючи ремонт) 9060,56 грн. або 1% від страхової суми, зазначеної в п. 5.1.2 Договору (906056,00 грн.) Відповідно до п.14.1.1 Договору страхування, при настанні страхового випадку або події, що має ознаки страхового випадку, Страхувальник зобов`язаний негайно, як тільки про це стане відомо, але не пізніше 2-х календарних дні з моменту, коли він дізнався або повинен був дізнатися про настання страхового випадку сповістити про це Страховика та Вигодонабувача або їх представників та письмово оформити та направити Страховику повідомлення про страховий випадок не пізніше ніж 3 робочі дні з моменту, коли він дізнався або повинен був дізнатися про настання страхового випадку. Згідно п.16.1. Договору страхування, виплата страхового відшкодування здійснюється Страховиком на підставі письмової заяви Страхувальника із зазначенням дати та місця страхового випадку, причини його настання, детальним описом обставин настання страхового випадку, розміру шкоди та страхового акту. Згідно п.16.2.1 та п. 16.3.8.1 Договору страхування, при настанні Страхового випадку за ризиком «Пошкодження водою (з водопровідних, каналізаційних, опалювальних систем, систем пожежогасіння, трубопроводів, резервуарів, пошкодження внаслідок проникнення води з сусідніх приміщень)», зазначеними в п. 6.15. цього Договору для отримання страхового відшкодування Страхувальником має бути поданий Акт спеціалізованих служб, що відповідають за обслуговування та/або здійснюють нагляд за використанням водопровідних та аналогічних систем, про причини виходу з ладу таких систем з визначенням винної сторони. З матеріалів справи вбачається та доведено письмовими доказами, що 31.05.2015 року належне позивачеві на праві власності нежиле приміщення в підвалі житлового будинку по [ADDRESS] було затоплено водою з причини пориву на трубопроводі холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується Актами обстеження стану вказаного нежитлового приміщення від 04.06.2015 року та від 10.06.2015 року. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст.16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пунктів 6.12.6. і 6.15. вищевказаного Договору страхування, затоплення, яке сталося 31.05.2015 року є страховим випадком. З письмових пояснень ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» вбачається, що повідомлення про страховий випадок було ними отримано 02.06.2015 року. 05.06.2015 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернулося до судового експерта БулейкаО.А. з заявою про надання оцінки ринкової вартості та встановлення вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику об`єкта майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно експертного Звіту від 25.06.2015 року, вартість матеріальної шкоди, завданої [PERSON] в результаті затоплення вищевказаного об`єкта нерухомості станом на 25.06.2015 року складає 13427,44 грн. Не погоджуючись з вказаним Звітом, для встановлення вартості спричинених збитків, [PERSON] 17.07.2015 року звернувся до ПП «Дніпротех і Ко», який має Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 16194/14 від 28.03.2014 року, виданий Фондом державного майна України, з заявою про визначення розміру прямих збитків в результаті вищевказаного страхового випадку. Згідно Дефектного акту від 16.07.2015 року, складеного ТОВ «Сонар-Плюс», яке має ліцензію державної служби України з надзвичайних ситуацій та зареєстроване в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України як товариство з наступними видами діяльності: електромонтажні роботи; кування, пресування, штампування, профілювання, порошкова металургія; оброблення металів та нанесення покриття на метали; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціювання; інші будівельно-монтажні роботи; обслуговування систем безпеки, - встановлено, що в результаті затоплення на об`єкті (СПА-салон «Архея» м. Запоріжжя вул. Нижньодніпровська , 21) прийшли в непридатність 4 (чотири) сповіщувача пожежних теплових ТПТ-2, у зв`язку з чим необхідно виконати заміну. Згідно зі Звітом складеним 17.07.2015 року ПП «Дніпротех і Ко» по визначенню розмірів збитків, що виникли внаслідок затоплення нежитлового приміщення № 38 , розташованого у підвалі жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , розмір прямих збитків, завданих позивачу затопленням вказаного приміщення склав 33591,60 грн. з ПДВ. За проведення вказаної оцінки позивач сплатив ПП «Дніпротех і Ко» 500,00 грн., що підтверджується долученою до позову копією квитанції № П106/3728048/1 від 30.11.2015 року. 07.08.2015 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з заявою про розгляд висновків незалежної експертної оцінки ПП «Дніпротех і Ко» від 17.07.2015 року. На заяву [PERSON] ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» Листом № 3608 від 01.09.2015 року повідомило, що надана останнім експертна оцінка є невірною, оскільки проведений розрахунок обсягу робіт і матеріалів, необхідних для усунення шкоди, не відповідає обсягу пошкоджень, зафіксованих в актах огляду від 04.06.2015 і 05.06.2015, також наданий звіт не містить в складі кошторисів вартості матеріальних ресурсів, що підлягають заміні. Також вказано, що для отримання страхового відшкодування позивач повинен письмово звернутися до них із заявою про виплату страхового відшкодування. На що позивач 01.12.2015 року повторно звернувся до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 33591,60 грн.на підставі звіту ПП «Дніпротех і Ко» від 17.07.2015 року, а також 500,00 грн. витрат на проведення експертної оцінки. Вказана заява 11.12.2015 року була отримана представником ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд.33, а 15.12.2015 року - за адресою: м. Запоріжжя пр. Соборний/вул. Б. Хмельницького, 21/24 офіс 28,29. Позивач, не отримавши відповіді на своє звернення, 25.01.2016 року звернувся до суду з даним позовом та з клопотанням про призначення судової товарознавчої експертизи, не будучи обізнаним про те, що 25.12.2015 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було складено Страховий Акт №1 про врегулювання страхового випадку, згідно якого сума збитку по Договору №570125921.15 від 16.02.2015 року складає 13427,44 грн. Сума страхового відшкодування дорівнює сумі збитку з вирахуванням встановленої договором франшизи в розмірі 9060,65 грн. і складає 4366,88 грн. Згідно Виписки по особовому рахунку від 15.01.2016 року, зазначену суму страхового відшкодування у розмірі 4366,88 грн. ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» перерахувало на особовий рахунок [PERSON] 15.01.2016 року. На підтвердження розміру страхового відшкодування ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» надало суду звіт вартості матеріального збитку, заподіяного власнику застрахованого майна, складений 25.06.2015 року експертом [PERSON] на замовлення ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», згідно якого розмір вартості заподіяної позивачу шкоди становить 13427,44 грн. З урахуванням цього, 16.03.2016 року [PERSON] уточнив свої позовні вимоги, в яких зауважив, що з розміром сплаченого страхового відшкодування він також не згоден, вважає, що зобов`язання відповідача перед ним по сплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування заставленого комерційного майна №570125921.15 від 16.02.2015 року до цього часу в повному обсязі не виконані, а отже розмір пені, інфляційних втрат і 3 % річних змінився та за період з 22.09.2015 року по 16.03.2019 року склав: 5070,41 грн. - пені, 453,76 грн. - інфляційних витрат; 340,20 грн. - 3% річних. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Згідно ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Частиною 3 ст. 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно висновку експерта № 1104-18 від 28.01.2019 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, складеного на виконання ухвали суду, вартість матеріальної шкоди завданої власнику нежилого приміщення [ADDRESS] , у зв`язку з залиттям, що сталося 31.05.2015 року, складає 39037,57 грн. з урахуванням ПДВ. Суд вважає належним доказом вартості матеріальної шкоди, завданої власнику нежилого приміщення [ADDRESS] , у зв`язку з залиттям, що сталося 31.05.2015 року, висновок експерта №1104-18 від 28.01.2019 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Таким чином, виходячи з визначеної експертом вартості матеріальної шкоди, сума страхового відшкодування дорівнює сумі збитку з вирахуванням встановленої договором франшизи в розмірі 9060,65 грн., і має складати 29977,01грн. (39037,57 грн. - 9060,56 грн. = 29977,01 грн.). Оскільки ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»15.01.2016 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 4366,88 грн., розмір відшкодування має бути зменшено на вказану суму і становити 25610,13 грн. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог. У заяві [PERSON] про уточнення (зменшення) позовних вимог від 16.03.2016 року, поданої у зв`язку з виплатою ПрАТ «АСК «ІНГО Україна`суми страхового відшкодування в розмірі 4366,88 грн., він просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі 20664,16 грн. Інших заяв щодо зменшення або збільшення розміру позовних вимог [PERSON] суду не подавав. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» страхового відшкодування є доведеними, а відтак підлягають задоволенню у заявленому в позові розмірі у сумі 20664,16 грн. При цьому суд враховує, що згідно Листа № 243/529-2 від 12.10.2017 року ПАТ «ВТБ Банк» у зв`язку з повним виконанням зобов`язань ФОП [PERSON] перед банком за Кредитним договором №24.02/08-СК від 10.04.2008 року, а також припиненням дії Іпотечного договору №24.02/08-ДИ-01, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко О.В. 10.04.2008 року (реєстровий Номер № 805), укладеного між Банком та Позичальником,в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, надав згоду на реєстрацію припинення обтяжень іпотекою та зняття заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: нежилого приміщення №38 в підвалі житлового будинку зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 132,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладених на підставі Іпотечного договору щодо нерухомого майна, що є предметом іпотеки згідно Іпотечного договору. Щодо вимог позову про стягнення з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» пені за період з 22.09.2015 року по 16.03.2019 року у сумі 5070,41 грн., інфляційних втрат у сумі 453,76 грн., 3% річних у сумі 340,20 грн., суд виходить з наступного. Пункт 19.2. Договору страхування передбачає, що Страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на дату прострочення, від простроченої до сплати відповідної суми за кожен день прострочення. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частинами першої та другою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач вважає, що прострочення виплати страхового відшкодування слід рахувати з 22.09.2015 та просить стягнути пеню, інфляційні втрати та 3% річних за період з 22.09.2015 по 16.03.2016 (дата подання уточнених позовних вимог). Відповідач заперечує проти цього, посилаючись на те, що строки прийняття рішення про виплату страхового відшкодування і його виплати повинні обчислюватися з моменту отримання заяви позивача від 01.12.2015, а тому рішення про виплату страхового відшкодування від 25.12.2015 та виплата 15.01.2016 року суми страхового відшкодування були прийняті та здійснені у встановлені Договором строки. З вказаними доводами суд не погоджується з наступних підстав. Відповідно до пункту 16.5. Договору страхування, строк прийняття рішення відносно виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування складає 10 робочих днів з дня надання страхувальником страховику останнього з необхідних документів, зазначених у цьому розділі. Перелік таких документів за даним страховим випадком визначений пунктами 16.2, 16.3.8 Договору страхування, які не містять вимоги про надання страхувальником заяви про виплату страхового відшкодування як підстави для прийняття Страховиком рішення щодо виплати страхового відшкодування (страховий акт) або відмови в його виплаті. Пунктом 16.6 Договору визначено, що страховик має право відкласти рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування у випадку, якщо він має сумніви в обґрунтованості вимог страхувальника на отримання страхового відшкодування, до отримання доказів, але не більше, ніж на 90 календарних днів з дати надання страхувальником заяви про настання страхового випадку. Відповідно до пунктів 16.7. і 16.8. Договору страхування, рішення щодо виплати страхового відшкодування (страховий акт) або відмови в його виплаті приймається протягом 10 робочих днів з моменту отримання всіх необхідних документів, але в будь-якому разі не пізніше ніж 90 календарних днів з дати надання страхувальником заяви про настання страхового випадку. Відповідно до пункту 16.9. Договору страхування, страхове відшкодування здійснюється Страховиком протягом 20 робочих днів з моменту прийняття страхового акту. Як встановлено з пояснень відповідача, викладених у запереченнях на позов, заява про настання страхового випадку за Договором №570125921.15 від 16.02.2015 була отримано Страховиком 02.06.2015 року. З урахуванням цього, страхувальник повинен був прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування (страховий акт) або відмови в його виплаті не пізніше ніж 90 календарних днів з дати надання страхувальником заяви про настання страхового випадку, тобто, не пізніше 31.08.2015 року. Після чого, на виконання вимог п. 16.9. Договору повинно бути здійснено виплату страхового відшкодування протягом 20 робочих днів з моменту прийняття страхового акту, тобто, до 28.09.2015 року включно, а до 21.09.2015 року як зазначено у позові. На вказану дату страхувальником були надані ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» всі документи передбачені умовами Договору страхування, в тому числі письмова заява страхувальника із зазначенням дати та місця страхового випадку, причини його настання, детальним описом обставин настання страхового випадку, розміру шкоди, як передбачено п. 16.1 Договору страхування. Проте, як встановлено судом, всупереч вимогам п.п. 16.6, 16.7, 16.8 Договору страхування страховий акт був прийнятий лише 25.12.2015. При цьому суд враховує, що рішення про виплату страхового відшкодування було прийняте на підставі складеного на замовлення ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звіту вартості матеріального збитку від 25.06.2015 року, а отримана ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» 10.08.2015 року заява страхувальника на виплату страхового відшкодування у розмірі, визначеному на підставі Звіту ПП «Дніпротех і Ко» від 17.07.2015 року, була відхилена страховиком про що повідомлено страхувальника листом ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» від 01.09.2015 року. 16.03.2016 року [PERSON] уточнив свої позовні вимоги, в яких зауважив, що зобов`язання відповідача перед ним по сплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування заставленого комерційного майна №570125921.15 від 16.02.2015 року до цього часу в повному обсязі не виконані, а отже розмір пені, інфляційних витрат і 3 % річних змінився та за період з 21.09.2015 року по 16.03.2019 року склав: 5070,41 грн. - пені, 453,76 грн. - інфляційних витрат; 340,20 грн. - 3% річних. З огляду на те, що 28.09.2015 був крайній строк виплати страхового відшкодування, період прострочення його виплати слід рахувати з 29.09.2015 року, а не з 22.09.2015 року, як вказує позивач. Таким чином, кількість днів прострочення, в межах заявлених позовних вимог, за період з 29.09.2015 року по 16.03.2016 року, становить 170 днів, а не 178 днів, як зазначено позивачем та враховано ним при здійсненні розрахунків. За період з 29.09.2015 року по 14.01.2016 року (108 днів) розмір невиплаченого страхового відшкодування складав 29977,01 грн. З урахуванням облікової ставки НБУ за вказаний період 22%, подвійна облікова ставка в день становить 0,12055. Розмір пені за вказаний період становить 3902,82 грн. (29977,01 грн. /100 х 0,12055 х 108 днів = 3902,82 грн.). Інфляційні втрати за вказаний період становлять 419,68 грн. (заборгованість 29977,01 грн. х 101,4% (індекс інфляції за жовтень 2015 року - 98,7%, листопад 2015 року - 102,0%, грудень 2015 року - 100,7%) /100 = 30396,69 грн. - 29977,01 грн. = 419,68 грн.). Розмір 3% річних за вказаний період становить 266,10 грн. (29977,01 грн. /100 х 3 /365 х 108 днів = 266,10 грн.). Як встановлено судом, за наступний період з 15.01.2016 року по 16.03.2016 року (62 дні) розмір невиплаченого страхового відшкодування складав 25610,13 грн. З урахуванням облікової ставки НБУ за вказаний період 22%, подвійна облікова ставка в день становить 0,12055. Розмір пені за вказаний період становить 1914,13 грн. (25610,13 грн. /100 х 0,12055 х 62 дні = 1914,13 грн.). Інфляційні втрати за вказаний період становлять 128,05 грн. (заборгованість 25610,13 грн. х 100,5% (індекс інфляції за січень 2016 року - 100,9%, лютий 2016 року - 99,6%) /100 = 25738,18 грн. - 25610,13 грн. = 128,05 грн.). Розмір 3% річних за вказаний період становить 130,51 грн. (25610,13 грн. /100 х 3 /365 х 62 дні = 130,51 грн.). Таким чином, за весь період прострочення виконання зобов`язання розмір пені становить 5816,95 грн., інфляційні втрати становлять 547,73 грн., 3% річних становлять 396,61 грн. При цьому, позивач просить стягнути за весь період прострочення виконання зобов`язання пеню у загальному розмірі 5070,41 грн., інфляційні втрати у сумі 453,76 грн. і 3% річних у сумі 340,20 грн., що не перевищує їх належного розміру, встановлено судом, а тому виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, вимоги позову в цій частині підлягають задоволенню. При вирішення питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1 та 2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з проведенням експертизи. Згідно ч.4 ст. 139 ЦПК України, суми що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. На виконання ухвали суду від 06.02.2018 року про призначення судової товарознавчої експертизи позивачем було сплачено вартість послуг її проведення у розмірі 5491,20 грн., що підтверджується долученою до позову копією квитанції від 18.04.2018 року. Згідно наявних письмових доказів вимоги позивача щодо стягнення понесених ним витрат, пов`язаних зі сплатою вартості експертизи, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 551,21 грн.

Outcome: approved