Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Покровська міська рада Донецької області. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що є власником житлового будинку № 48 по вулиці Тюленіна в м. Покровську Донецької області, який належить їй на підставі договору дарування будинку від 25 травня 1999 року. За вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в 2012 році добровільно виїхали з домоволодіння та переїхали на постійне місце проживання в інше місце. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом у зв'язку з відсутністю їх в місті постійного проживання понад один рік без поважних причин. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви, в яких позовні вимоги визнали, просили справу розглянути за їх відсутності. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Порзивач є власником будинку № 48 по вулиці Тюленіна в м. Покровську (колишній Красноармійськ) Донецької області, який належить їй на підставі договору дарування будтнку, посвідченого 25 травня 1999 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 671 (а.с.7). Право власності на будинок № 48 по вулиці Тюленіна в м. Покровську (колишній Красноармійськ) Донецької області зареєстровано за позивачкою в Красноармійськом бюро технічної інвентаризації 16 листопада 1999 року, та записано в реєстрову книгу № 38 за реєстровим номером 4098 (а.с.6). [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO] (колишній Красноармійськ) Донецької області з 22 жовтня 2003 року, а [PERSON] з 16 листопада 2012 року як члени сімї позивача (а.с.10-11). Конституція України у статті 47 закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи, на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням; про виселення, про визнання особи безвісно відсутньої або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку, інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Згідно абзацу 2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207, \~ зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт відсутності відповідачів в місці їх постійного проживання без поважних причин понад один рік підтверджений актом Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 3715 від 1 листопада 2016 року, згідно якого за адресою: м. Покровськ Донецької області, вулиця Тюленіна, будинок № 39, [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані, але не проживають з 2012 року. За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивачки порушено відповідачами, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з відповідача на його користь. Відповідно до ст.47 Конституції України, ст.405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», абз. 2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207,

Outcome: approved