Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

У серпні 2018 року позивач[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: відділ по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про встановлення місця проживання дитини разом з матір'ю. Позовна заява мотивована тим, що з 27.03.2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2013 року. Під час перебування у шлюбі, [INFO] у них народилась донька [PERSON], яка після припинення подружніх стосунків сторін проживаєразом з нею. Після народження доньки, її було зареєстровано за адресою: [ADDRESS], де була зареєстрована та проживала позивач. Зараз дитина фактично проживає разом з позивачем в квартирі за адресою:[ADDRESS], яка належить їй на праві власності. Посилаючись на те, що вони з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного господарства, а також на те, що вони не можуть дійти згоди щодо виховання доньки, зокрема її реєстрації за фактичним місцем проживання, просила суд: визначити місце проживання доньки [PERSON], [INFO], за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 20.08.2018 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви та отримання інформації з підтвердженням зареєстрованого місця проживання відповідача, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.09.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подав. Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Представник третьої особи - відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Романенко О.О.просиларозглядати справу у її відсутність, вирішити спір з урахуванням інтересів дитини, врахувати висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з матір'ю. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2009 року, шлюб розірвано на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2013 року, яке набрало законної сили 07.06.2013 року (арк.20). Під час шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO](арк.15). Позивач [PERSON] з 08.11.2005 року, а її донька [PERSON] з 03.08.2009 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (арк.24-25). Після припинення шлюбних відносин сторін, дитина проживаєразом з матір'ю - позивачем [PERSON] Згідно з актом обстеження умов проживання №10-09/2123 від 16.10.2018 року, [PERSON], 2009 року народження, проживає в квартирі [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] та [PERSON], чоловіком з яким позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах.В квартирі для дитини створені належні умови для проживання (арк. 47). Квартира [ADDRESS],належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2017 року (арк.21-23). Позивач [PERSON] на даний час не працює, знаходиться у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами (арк.49). Відповідач [PERSON] з 13.10.2001 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (арк.10). Малолітня[PERSON], [INFO], навчається у 4-му класі Запорізького загального освітнього багатопрофільного навчально-виховного комплексу №106. За період навчання у школі, її батько [PERSON] відвідував доньку у шкоді три рази, останній раз у вересні 2015 року (арк.48). Згідно з інформацією Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 16.10.2018 року №2578/03-Х, фахівцем Центру з малолітньою [PERSON], [INFO], в присутності матері була проведена бесіда в результаті якої з'ясовано, що дитина любить та сумує за батьком, позитивно ставиться до чоловіка, який перебуває з матір'ю у фактичних шлюбних відносинах, відрізняє відмінності між вітчимом та біологічним батьком, бажає проживати разом з матір'ю та вітчимом (арк.50). Згідно зВисновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району від 22.10.2018 року за №01/01-22/1055, визнано доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] (арк.45-46). Відповідно до ч.8, 9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141, 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з частинами 1,2 ст.161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає (ч.4ст.29 ЦК України). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, ЄСПЛ від 16 липня 2015 року). З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв'язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітньоїдитини з матір'ю. До таких висновків суд прийшов з тих підстав, що дитина, яка не досягла 10 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Визначення місця проживання малолітньої дитини за конкретною адресою унеможливлює маніпуляції з боку того з батьків, з ким буде проживати дитина, зокрема проживати де завгодно, унаслідок чого батько дитини не буде мати змоги брати участь у її вихованні. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 12 квітня 2017 року, справа № 6-15цс17. Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, мати дитини має на праві приватної власності квартиру, в якій постійно проживає разом з донькою за адресою: [ADDRESS], створила всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини, донька відвідує навчальний заклад, проживання дитини з матір'ю відповідає її інтересам. При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з матір'ю, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини. Також суд враховує, що відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, відзив або зустрічний позов в обґрунтування своїх заперечень не подавав. З огляду на викладене, визначення місця проживання дитини з матір'ю із зазначення конкретної адреси не суперечить вимогам діючого законодавства, не порушує чиїх-небудь прав, та виходячи із максимально можливого урахування інтересів дитини,на підставі об'єктивно встановлених обставин, суд дійшов висновку про визначення місця проживання малолітньої доньки сторін з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved