Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою встановлення факту прийняття спадщини та поновлення строку вступу до спадщини. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 13 серпня 2019 року вищевказану заяву було залишено без руху та надано заявникам строк для усунення вказаних у ній недоліків /а.с.19-22/. 22 серпня 2019 року [PERSON] та [PERSON] подали до суду уточнену заяву про встановлення факту прийняття спадщини, відповідно якої остаточно просили встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , померлого [INFO] , що фактично вступив у володіння спадковим майном після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 18 травня 2018 року про що, складено відповідний актовий запис № 14, яке за життя належало останній, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування поданої заяви зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , про свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01 квітня 2014 року та складений відповідний актовий запис № 929. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є дочкою, а [PERSON] , [INFO] є дружиною померлого, дівоче прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16 травня 1987 року і є спадкоємцями всього майна за законом. Вказано, що факт того, що [PERSON] за дівочим прізвищем « [PERSON] » є рідною донькою [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 01 серпня 2008 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 липня 1969 року. Інших спадкоємців за законом крім заявників, після смерті [PERSON] не має. Власником вищевказаного майна була [PERSON] , яка померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 18 травня 2018 року та складено відповідно актовий запис № 14. Право власності [PERSON] на спадкове майно підтверджується свідоцтвом про право власності на будівлю від 22 травня 1989 року та технічним паспортом на житловий (індивідуальний) будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок, був прийнятий у спадщину [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] та фактично вступив у володіння цим спадковим майном. 12 вересня 2018 року [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Колос Н.В. щодо роз`яснення порядку оформлення спадщини після смерті її батька. На підставі її заяви від 22 червня 2018 року про прийняття спадщини, нотаріусом 22 червня 2018 року за №166/02-14 були зроблені запити до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори, Державного нотаріального архіву у Кіровоградській області, про надання інформації про прийняття спадщини [PERSON] , після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . В наданому роз`ясненні порядку оформлення спадщини, нотаріус звернув увагу на те, що перепоною для оформлення спадщини, може стати невідповідність помилково зазначених даних, у наданому заявником архівному витязі про народження [PERSON] , де відомості про його матір записано - [PERSON] . Вказано, що перепоною для своєчасного оформлення спадщини, була невідповідність прізвищ у вищевказаних документах. Невідповідність помилково зазначених даних у прізвищі його матері - спадкодавці, відображених у архівному витязі про народження була перепоною у встановленні факту родинних відносин між [PERSON] , померлим [INFO] та його матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] . У зв`язку з вказаним заявники змушені звернутись до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2019 року по справі № 404/3559/19, провадження № 2-о/404/113/19 було встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначено, що [PERSON] проживав та здійснював догляд за своєю матір`ю на протязі останніх років життя і до дня смерті спадкодавця. Із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом строк [PERSON] не міг звернутись, оскільки невідповідність прізвищ в актових записах спадкоємця його метрі, була перешкодою для фактичного прийняття спадщини та оформлення її належним чином в органах нотаріату. Також, нотаріусом було роз`яснено, що так як [PERSON] , батько [PERSON] , міг би бути спадкоємцем своєї матері - [PERSON] , померлої [INFO] , помер [INFO] , для отримання заявниками права на спадщину на вищевказане спадкове майно необхідно у судовому порядку встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті його матері, померлої [INFO] , або визнати факт вступу до володіння спадковим майном. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 27 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження в судовому засіданні /а.с.44/. До початку судового засідання від представника заявника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Заявник [PERSON] та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Від Первозванівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, з вимогами заяви згодні та не заперечують проти її задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] , заінтересована особа: Первозванівська сільська рада про встановлення факту прийняття спадщини підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. [INFO] помер [PERSON] у віці 75 років, про що 01 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис № 929. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 01 квітня 2014 року /а.с.41/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. До приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Колос Н.В. звернулась дочка [PERSON] - [PERSON] з заявою про те, що спадщину вона прийняла і для її оформлення просила зробити необхідні запити, також вказала, що спадщину прийняла [PERSON] , так як проживала та була прописана разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Колос Наталії Вікторівни від 12 вересня 2018 року № 243/01-16 на заяву [PERSON] щодо роз`яснення порядку оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який був спадкоємцем після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , повідомлено, що на підставі її заяви від 22 червня 2018 року про те, що спадщину вона прийняла і просила для оформлення спадщини зробити всі необхідні запити у відповідні організації, нотаріусом 22 червня 2018 року за № 166/02-14, 167/02-14 були зроблені запити до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори, Державного нотаріального архіву у Кіровоградській області про надання інформації про прийняття спадщини [PERSON] після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до інформації, що міститься у відповіді Кіровоградської районної державної нотаріальної контори і Державного нотаріального архіву Кіровоградської області - відомості про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] відсутні. Згідно довідки виконкому Первозванівської с/ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 30 травня 2018 року, в якій зазначено, що станом на час відкриття спадщини [PERSON] була зареєстрована за місцем проживання: [ADDRESS] одна /а.с.43/. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] . Після реєстрації одруження присвоєні прізвища: чоловікові - « [PERSON] », дружині - « [PERSON] » /а.с.39/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09 липня 1969 року Новоградівським сіль ЗАГСом, Бобринецького району Кіровоградської області, [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] /а.с.37/. Відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 серпня 2008 року. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінилось на « [PERSON] » /а.с.38/. Відповідно до архівного витягу із книги реєстрації актів цивільного стану про народження у населених пунктах Федорівської сільської ради Кіровського району (нині Кіровоградський район) за 1939 р.: запис про народження № 23 30 березня 1939 року, [INFO] народився [PERSON] , його батьками вказані: батько [PERSON] , мати: [PERSON] /а.с.40/. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в с. Федорівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області /а.с.42/. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2019 року заяву [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа: Первозванівська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення задоволено. Встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] був сином [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с.35-36/. Відповідно до довідки № 4665 від 13 червня 2018 року виданої КП «ЖЕО № 4», [PERSON] , 1939 р.н. був зареєстрований у [ADDRESS] з 05 серпня 1984 року по день смерті [INFO] . На день смерті разом з ним за даною адресою були зареєстровані його дружина [PERSON] , 1947 р.н., його дочка [PERSON] , 1969 р.н., його онук [PERSON] , 1996 р.н. Після його смерті протягом шести місяців склад сім`ї не змінився /а.с.31/. Згідно ст.ст. 2, 5 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя,суд захищає права,свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до норм ч. 1-2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є вчинення дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно ст.1216 ЦК України спадкування має перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст.1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Як передбачено п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядається встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.4 та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року; щодо цивільних правовідносин, Прикінцевих які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як випливає із змісту ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття (яким є день смерті спадкодавця) лише в тому разі, якщо вона прийнята спадкоємцем. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Виходячи із змісту норм ст.ст. 529, 548, 549 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, [PERSON] , будучи сином померлої [PERSON] , а відтак її спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Встановлення факту прийняття спадщини необхідно заявникам для оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved