Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 01.05.2016 сторони перебували у громадянському шлюбі. З жовтня 2018 року стосунки припинилися. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 14 лютого 2019 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання. Сторонам надано строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з'явилася. До суду подала заяву у якій вказала що позов підтримує та просить його задовольнити, справу просила слухати без її участі. повністю підтримав поданий позов та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшла заява, у якій він просив суд розглядати справу без його участі, вказав, що позов визнає у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, [PERSON] народився [INFO]. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.3). З копії паспорта вбачається, що [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS]. З довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої реєстраційною службою Бориспільської міської ради №20-36-405 вбачається,що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.6) Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично її піклуванням займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.4 ст. 206 у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду справи, вимог ст. 182-184 СК України та те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 182 СК суд врахувавши ту обставину, що на даний момент відповідач має старшу доньку на яку вже сплачує аліменти в розмірі ј частини від заробітку пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого на момент подачі позову відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 768,40 грн. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved