Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив витребувати від [PERSON]: 1. Кран козловий двох консольний моделі А-5-12, інв. номер 030, заводський номер [NUMBER], 1977 року випуску, який складається із таких вузлів та механізмів: 1) Металоконструкції, що складається з пролітної балки, двох кінцевих балок з механізмами пересування, гнучкої та жорсткої опори, драбини та площадки; 2) Електрообладнання. Завод виготовлювач - завод підйомно-транспортного обладнання м. Перевальське Ворошиловградської області; 2. Кран козловий двох консольний моделі ПКБ42, інв.№679, 1980 року випуску; 3. Автобус ЛАЗ-669Р, державний номер [NUMBER], 1992 року випуску, кузов [NUMBER], білого кольору, які знаходяться за адресою [ADDRESS]. Зазначив, що придбав на аукціонах по продажу майна ТОВ «Тімбер», які проводилися ТБ «Кіровоградська універсальна товарна біржа» 20 жовтня 2008 року, 27 грудня 2010 року та 03 березня 2011 року, зазначене майно, яке знаходилося в податковій заставі, та яке реалізовувалося Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією. Вказане майно знаходилося на території мебельного комбінату за адресою [ADDRESS]. У 2010 році [PERSON] придбано вказаний мебельний комбінат, як цілісний майновий комплекс, на території якого знаходилося його вищезазначене майно. Оскільки відповідач відмовився повертати йому вищезазначене майно, мотивуючи, що воно є його власністю, він звернувся до суду з даною позовною заявою. За заявою позивача [PERSON] та його представника [PERSON] судом замінено первісного відповідача [PERSON] Семеновичана належного відповідача - фізичну особу підприємця [PERSON]. За заявами сторін до участі в справі судом залучено треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Світловодську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Товарну біржу «Кіровоградська універсальна товарна біржа», ліквідатора ТОВ «Тімбер» [PERSON]. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та пояснили, що [PERSON] без законних на те підстав утримує на своїй території неналежне йому майно, а саме: придбане позивачем на аукціонах по продажу майна, які проводилися ТБ «Кіровоградська універсальна товарна біржа» 20 жовтня 2008 року, 27 грудня 2010 року та 03 березня 2011 року, два крана козлових та автобус. Вони неодноразово зустрічалися з [PERSON], який обіцяв повернути вказане майно, а через деякий час став вимагати гроші за повернення майна. Заявою від 11 лютого 2015 року представник позивача уточнив позовні вимоги, та зазначив, що майно, яке просить витребувати позивач від відповідача, знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідач фізична особа підприємець [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилався на те, що на придбаній ним території по [ADDRESS] відсутнє майно позивача [PERSON] Також зазначив, що позивачем не надано доказів, що він є власником двох козлових кранів та автобуса, що позивач за придбане на аукціонах спірне майно не заплатив гроші, і вказав, що належними відповідачами у справі повинні бути Світловодська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Товарна біржа «Кіровоградська універсальна товарна біржа», ТОВ «Тімбер». Просив суд застосувати до позовних вимог позовну давність. Представник третьої особи, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, підтримав позовні вимоги позивача, та пояснив суду, що ТОВ «Тімбер» мало заборгованість по податкам, тому було описано майно ТОВ «Тімбер» - два козлових крана і автобус, як податкова застава, яке було на аукціонах у 2008, 2010 та 2011 роках продано. Придбав вказане майно [PERSON], який повністю розрахувався, і вказані кошти надійшли в рахунок погашення податкової заборгованості ТОВ «Тімбер» до бюджету, що підтверджується документально. На підтвердження надав суду письмові пояснення та копії відповідних документів. Представник третьої особи, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товарної біржі «Кіровоградська універсальна товарна біржа», просив розгляд справи провести за його відсутності, надав на запит суду відомості, які доводять, що [PERSON] дійсно на проведених Товарною біржею аукціонах з продажу майна ТОВ «Тімбер», як переможець торгів, придбав у 2008, 2010 та 2011 роках два козлових крана та автобус, за які повністю розрахувався. Кошти, одержані від [PERSON] товарною біржею перераховані на розподільчий рахунок Світловодської податкової інспекції в зв'язку з тим, що реалізоване майно перебувало у податковій заставі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ліквідатор ТОВ «Тімбер» [PERSON] до суду не з'явився, письмово повідомив, що відсутня інформація про перебування на балансі ТОВ «Тімбер» двох козлових кранів, придбаних [PERSON], проте, автобус станом на грудень 2013 року, згідно даних МРЕО зареєстрований за ТОВ «Тімбер». В судовому засіданні досліджено такі докази: - копії протоколів про хід торгів на аукціонах з продажу майна, що перебуває у податковій заставі №24 від 20 жовтня 2008 року, №42 від 27 грудня 2010 року, №12 від 03 березня 2011 року, які проводилися ТБ «Кіровоградська універсальна товарна біржа», та з яких видно, що [PERSON] став переможцем торгів та придбав 1. Кран козловий двох консольний моделі А-5-12, інв. номер 030, заводський номер [NUMBER], 1977 року випуску, який складається із таких вузлів та механізмів: 1) Металоконструкції, що складається з пролітної балки, двох кінцевих балок з механізмами пересування, гнучкої та жорсткої опори, драбини та площадки; 2) Електрообладнання. Завод виготовлювач - завод підйомно-транспортного обладнання м. Перевальське Ворошиловградської області; 2. Кран козловий двох консольний моделі ПКБ42, інв.№679, 1980 року випуску; 3. Автобус ЛАЗ-669Р, державний номер [NUMBER], 1992 року випуску, кузов [NUMBER], білого кольору, які знаходяться за адресою [ADDRESS]; - копія тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб ЛАЗ 699Р, д.р.[NUMBER]; - копії квитанцій про внесення [PERSON] оплати за придбане на аукціонах майно; - копія нотаріально посвідченого свідоцтва про те, що [PERSON] належить право власності на майно - цілої будівлі цеху №1 з господарськими побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], що раніше належав ТОВ «Тімбер»; - копія Витягу про державну реєстрацію права власності на вказане майно [PERSON] - цілу будівлю цеху №1 з господарськими побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]; - копія протоколу про хід торгів на аукціоні з продажу майна, що перебуває у податковій заставі №42 від 27 грудня 2010 року, які проводилися ТБ «Кіровоградська універсальна товарна біржа», та з якого видно, що [PERSON] став переможцем торгів та придбав Лот №11 Кран козловий двох консольний моделі ПКБ42, інв.№679, 1980 року випуску, який знаходяться за адресою [ADDRESS]; - копія довідки №8 від 31 грудня 2010 року про розподіл коштів, які надійшли на балансовий рахунок від реалізації майна ТОВ «Тімбер»; - копія повідомлення податкового керуючого ТОВ «Тімбер» від 04 січня 2011 року; - копія протоколу про хід торгів на аукціоні з продажу майна, що перебуває у податковій заставі №24 від 20 жовтня 2008 року, які проводилися ТБ «Кіровоградська універсальна товарна біржа», та з якого видно, що [PERSON] став переможцем торгів та придбав Лот №1 Кран козловий двох консольний моделі А-5-12, інв. номер 030, заводський номер [NUMBER], 1977 року випуску, який складається із таких вузлів та механізмів: 1) Металоконструкції, що складається з пролітної балки, двох кінцевих балок з механізмами пересування, гнучкої та жорсткої опори, драбини та площадки; 2) Електрообладнання. Завод виготовлювач - завод підйомно-транспортного обладнання м. Перевальське Ворошиловградської області, який знаходяться за адресою [ADDRESS]; - копія договору купівлі-продажу вказаного майна №24 від 20 жовтня 2008 року; - копія повідомлення податкового керуючого ТОВ «Тімбер» від 28 жовтня 2008 року; - копія протоколу про хід торгів на аукціоні з продажу майна, що перебуває у податковій заставі №12 від 03 березня 2011 року, які проводилися ТБ «Кіровоградська універсальна товарна біржа», та з якого видно, що [PERSON] став переможцем торгів та придбав автобус ЛАЗ-669Р, державний номер [NUMBER], 1992 року випуску, кузов [NUMBER], білого кольору, який знаходяться за адресою [ADDRESS]; - копія довідки №8 від 14 березня 2011 року про розподіл коштів, які надійшли на балансовий рахунок від реалізації майна ТОВ «Тімбер»; - копія повідомлення податкового керуючого ТОВ «Тімбер» від 15 березня 2011 року; - копія акту опису активів №4 від 29 травня 2008 року платника податків ТОВ «Тімбер»; - копія витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна податкової застави на майно описане ТОВ «Тімбер». Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представників позивача та третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і в сукупності, враховуючи, що сторони заявили про те, що ними надані до суду всі докази, яких достатньо для вирішення спору між ними, виходячи з встановлених обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд прийшов до таких висновків. З встановлених обставин справи видно, що між сторонами виник спір про захист права приватної власності шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння. Стаття 41 Конституції України передбачає непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканості самого майна власника. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, тобто з чужого незаконного володіння. З вказаної статті ЦК випливає, що позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник, а відповідачем - незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому, незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися. Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до роз'яснень в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15), при розгляді судом позову про витребування власником свого майна слід враховувати, що власник у будь-якому випадку має право вимагати повернення (віндикація) свого майна з чужого незаконного володіння, а також належного йому майна, безоплатно набутого володільцем від особи, яка не мала права його відчужувати. У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власностіта інших речових прав» роз'яснено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння. При цьому, статтею 328 ЦК України встановлено презумпцію правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною третьою статті 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на аукціонах з продажу майна ТОВ «Тімбер», яке було описано Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією і перебувало у податковій заставі, які проводилися ТБ «Кіровоградська універсальна товарна біржа» 20 жовтня 2008 року, 27 грудня 2010 року, та 03 березня 2011 року, позивач [PERSON] став переможцем торгів та придбав: 1. Кран козловий двох консольний моделі А-5-12, інв. номер 030, заводський номер [NUMBER], 1977 року випуску, який складається із таких вузлів та механізмів: 1) Металоконструкції, що складається з пролітної балки, двох кінцевих балок з механізмами пересування, гнучкої та жорсткої опори, драбини та площадки; 2) Електрообладнання. Завод виготовлювач - завод підйомно-транспортного обладнання м. Перевальське Ворошиловградської області; 2. Кран козловий двох консольний моделі ПКБ42, інв.№679, 1980 року випуску; 3. Автобус ЛАЗ-669Р, державний номер [NUMBER], 1992 року випуску, кузов [NUMBER], білого кольору, які знаходилися на території мебельного комбінату ТОВ «Тімбер» за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] оплативши вартість придбаного майна, став його власником. Як пояснив суду позивач, придбане ним майно за домовленістю з керівником ТОВ «Тімбер» залишалося за адресою ТОВ «Тімбер» по [ADDRESS], для використання вказаним підприємством. Разом з тим, відповідач фізична особа підприємець [PERSON] в результаті прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ТОВ «Тімбер», які проводилися Відділом державної виконавчої служби Світловодського міськрайуправління юстиції, 04 листопада 2010 року придбав, та 17 листопада 2010 року став власником цілої будівлі цеху №1 з господарськими побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. В судовому засіданні відповідач заперечував знаходження спірного майна на його території. Проте, як пояснив в судовому засіданні позивач [PERSON], починаючи з 2011 року він неодноразово зустрічався з [PERSON] з питання вивезення свого майна з його території. Він особисто бачив на території [PERSON], поштова адреса якої була змінена з [ADDRESS], своє майно. [PERSON] обіцяв йому повернути вказане майно, а в останній час став вимагати гроші за повернення майна, мотивуючи, що воно є його власністю. Вказані доводи позивача відповідач ФОП [PERSON] в судовому засіданні не спростував. Крім цього, знаходження майна позивача на території відповідача в судовому засіданні підтвердили позивач, його представник, та представник Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції. Вказане підтверджується і письмовими доказами. Не є обґрунтованими заперечення відповідача про те, що позивач не набув права власності на спірне майно, так як позивачем доведено достовірними та належними доказами, які досліджено судом, набуття права власності на придбане на аукціонах майно, і з огляду на безпідставні заперечення відповідача, обґрунтованість доводів позивача у суду сумнівів не викликає. На підставі викладеного, суд визнає, що позивач [PERSON] є власником придбаного на аукціонах спірного майна, яке знаходиться на території, що належить відповідачеві ФОП [PERSON] Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється повернути власнику спірне майно, чим порушує право власності останнього, в силу статті 387 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню. Не підлягає задоволенню заява відповідача про застосування позовної давності до позовних вимог [PERSON] Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто це строк, протягом якого особа, право якої пору\-шено, може вимагати захисту чи примусового здійснен\-ня свого права через суд. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність вста\-новлюється тривалістю у три роки. Позивач [PERSON] звернувся до суду у серпні 2014 року з вимогою про захист свого цивільного права від порушення з боку відповідача. В судовому засіданні він пояснив, що строк позовної давності він не пропустив, оскільки відповідач обіцяв повернути спірне майно, але в останній час відмовив у поверненні майна, тобто, став порушувати його право власності. В судовому засіданні відповідач не довів, що він став порушувати право власності позивача раніше ніж за три роки до звернення позивача до суду, а тому, суд визнає, що позовна давність для [PERSON] не спливла, тому відсутні підстави для її застосування. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved