Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

У січні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки. У позові [PERSON] зазначила, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 499433, вона є співвласником земельної ділянки, розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Шевченко, 66, кадастровий номер: 2322155600:05:009:0364, площею 0,0965 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказана земельна ділянка належить позивачці та відповідачці [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення частки, відповідно до додатку до Державного акту на право власності на земельну ділянку - Списку співвласників земельної ділянки та Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Як вбачається з вказаного Додатку, в графі «частка у спільній власності» містяться записи, однак вони зроблені власноруч, тобто визначення частком немає. У звязку з невизначеністю розміру часток у праві спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку, а також у звязку з тим, що державним реєстратором прав на нерухоме майно винесено Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на частину спірної земельної ділянки, позивачка не може реалізувати своє право на володіння та розпорядження належним їй на праві власності майном. Тому позивачка змушена звертатися до суду для визначення своєї частки у спірній земельній ділянці. Позивачка [PERSON] до суду не зявилась, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Від представника позивача адвоката [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилась, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Раніше надала до суду заяву, відповідно до якої просить суд задовольнити позов, розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи Департаменту реєстраційних\~послуг Запорізької\~міської ради до суду не зявився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Раніше надав до суду заяву, відповідно до якої проти позову не заперечує, просить здійснювати розгляд даної справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 499433, виданого 13.01.2010 відділом Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області, [PERSON] є співвласником земельної ділянки, розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Шевченко, 66, кадастровий номер: 2322155600:05:009:0364, площею 0,0965 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 6). Відповідно до Додатку до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 499433 Списку співвласників земельної ділянки, вказана земельна ділянка на праві спільної сумісної власності належить позивачці та [PERSON], однак розмір частки у спільній власності кожного з них не визначено (а.с. 7-9). Згідно з копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2014, засвідченого державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1409, майно [PERSON], який помер 26.01.2014, у тому числі й спірну земельну ділянку, розташовану за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Шевченко, 66, кадастровий номер: 2322155600:05:009:0364, площею 0,0965 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, успадкувала [PERSON] (а.с. 10-11). У вказаному Свідоцтві визначена частка у спільній сумісній власності [PERSON] 1/2, про що до нього внесені доповнення. Аналогічні дані містяться у Державному земельному кадастрі, що підтверджується копією [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2304447412018 від 13.07.2018 (а.с. 15-17). Відповідно до копії Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 28.09.2018, винесеного державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON], [PERSON] відмовлено у державній реєстрації за нею права власності, форма власності: приватна на земельну ділянку, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Шевченко, будинок 66, кадастровий номер: 2322155600:05:009:0364, у звязку з наявними суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та законом. Згідно зі ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб'єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об'єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду. Відповідно до ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Беручи до уваги те, що позивачка на праві\~спільної сумісної\~власності є співвласником земельної ділянки, розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Шевченко, 66, кадастровий номер: 2322155600:05:009:0364, площею 0,0965 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у суду є всі підстави визначити розмір частки позивачки [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку, а саме 1/2 частин. На підставі викладеного,

Outcome: approved