Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті матері. В позові в обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача [PERSON] посилається на наступне. 14.08.2014 року померла [PERSON], мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Сербка, вул. Гайдара, 91. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, проте її було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, сільський голова Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області [PERSON] надав суду заяву про визнання позову та просить справу розглядати без участі у судових засіданнях представника відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі №7, номер обєкту господарського обліку №666, [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Сербка, вул. Гайдара, 91, що підтверджується довідкою №1186 від 08.12.2015 року, за підписом сільського голови Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області [PERSON] Згідно технічного паспорту на житловий будинок, виготовлений станом на 04.03.2015 року, загальна площа будинку складає 46,0 кв.м., житлова площа 28,5 кв.м., допоміжна площа 17,5 кв.м. Земельна ділянка, на якій розташований спірний житловий будинок, належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №505246, зареєстрованого за №512270001005980 від 28.08.2012 року, що підтверджується довідкою Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області від 20.03.2015 року №29-1503-0.0-1180/2-15. 14.08.2014 року [PERSON] померла, про зроблено відповідний актовий запис за №614, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №380400, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області 19.08.2014 року. [PERSON] є донькою [PERSON], про що було зроблено відповідний запис №11 від 09.02.1960 року, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії VІ-УР №591278, виданого Сербківською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 01.11.1966 року, де в графі мати записано [PERSON]. [PERSON] набула прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується записом акту про укладання шлюбу №27 від 01.12.1979 року. [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] набула прізвище [PERSON], що підтверджується записом акту про розірвання шлюбу №315 від 09.12.1980 року. [PERSON] набула прізвище чоловіка Лавренко, що підтверджується записом акту про укладання шлюбу №31 від 18.12.1982 року. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відсутні. Відповідно до ст.2 Закону України від 1.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1261, 1297 ЦК України,

Outcome: approved