Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 18 лютого 2012 року між сторонами було укладено договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4356,93 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконував належним чином і станом на 30.07.2014 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 7215 грн. 05 коп. А тому, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача Спірідонова Н. І. не з'явилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. З акта комунального підприємства «Житлосервіс» від 31 жовтня 2014 року, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що повістку про виклик до суду відповідачу вручити не виявилось можливим, оскільки останній відсутній за місцем реєстрації. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України фізичній особі, що не має статусу підприємця, судова повістка надсилається за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Оскільки судова повістка [PERSON] вручена належним чином, у відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 18 лютого 2012 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 4356,94 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір між сторонами був укладений у виді заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг складає між сторонами договір, що підтверджується його підписом у заяві. Для виконання зобов'язання Банк відкрив відповідачу рахунок 29098062134361 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Банком встановлено дату останнього погашення заборгованості - не пізніше ніж 17 лютого 2013 року. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором не виконував. А тому, станом на 30.07.2014 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 7215,05 грн., з яких 3229,38 грн. - заборгованість за кредитом; 1,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3164,52 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; а також штрафи: 500 грн. - фіксована його частина, 319,76 грн. - процентна складова. Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов'язання щодо сплати кредиту. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 18 лютого 2012 року у розмірі 7215,05 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 525, 526, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved