Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності ТОВ «Конвалія 2012» на праві приватної власності належать приміщення, загальною площею 4132, 8 м. кв., які розташовані за адресою м. Вишневе, вул. Святоюріївська 20. Відповідно до довідки № 3/02-2317 від 30.09.2013 року виконавчого комітету Вишневої міської ради, визначено, що за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район., м. Вишневе, вул. Святоюріївська 20, розташований гуртожиток, загальною площею 4132, 8 м. кв., який є приватною власністю ТОВ «Конвалія 2012». 25.09.2015 року головним санітарним лікарем Києво-Святошинського району був виданий Санітарний паспорт на гуртожиток, який знаходиться за вказаною вище адресою. Зазначене вище підтверджує те, що споруда, яка розташована за вказаною адресою є гуртожитком та є приватною власністю юридичної особи. 01.11.2014 року між ТОВ «Конвалія 2012» та [PERSON] був укладений Договір № 405 про оренду ліжко-місць в гуртожитку. Пунктом 1. Договору було визначено, що відповідачу надається у строкове платне користування три ліжко-місця в гуртожитку, яке розташовано за адресою : вул. Святоюріївська 20 в м. Вишневе. Пунктом 5. Договору визначено, що орендодавець має право достроково припинити дію договору згідно з п. 9.2. Договору. Так, п. 9.2. Договору визначено, що дія Договору може бути припинена в односторонньому порядку за ініціативою Орендодавця в разі не сплати Орендарем орендної плати за два і більше місяці. Пунктом 9.3. Договору визначено, що дострокове припинення (розірвання) Договору означає втрату права на проживання в гуртожитку, у зв'язку з чим Орендар зобов'язаний у триденний термін звільнити кімнату, повернути в належному стані прийняте майно та інвентар, повністю розрахуватися з Орендодавцем. Реєстрація не є підставою для визнання права на проживання в гуртожитку. Відповідно до п. 13 Договору № 405 його дія закінчилась 31.12.2015 року. Після закінчення дії Договору відповідачі продовжують мешкати в спірному приміщенні. Станом на момент звернення до суду у відповідача за проживання в гуртожитку за період часу з вересня 2014 року по грудень 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 24\~842,00 грн. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд ухвалити рішення яким виселити [PERSON], [PERSON] з кім. № 405, гуртожитку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський районн., м. Вишневе, вул. Святоюріївська 20 без надання іншого жилого приміщення. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Конвалія 2012» судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з»явився, звернувся до суду із клопотанням про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не повідомляла. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями цієї статті. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності ТОВ «Конвалія 2012» на праві приватної власності належать приміщення, загальною площею 4132, 8 м. кв., які розташовані за адресою м. Вишневе, вул. Святоюріївська 20. Відповідно до довідки № 3/02-2317 від 30.09.2013 року виконавчого комітету Вишневої міської ради, визначено, що за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район., м. Вишневе, вул. Святоюріївська 20, розташований гуртожиток, загальною площею 4132, 8 м. кв., який є приватною власністю ТОВ «Конвалія 2012». 01.11.2014 року між ТОВ «Конвалія 2012» та [PERSON] був укладений Договір № 405 про оренду ліжко-місць в гуртожитку. Пунктом 1. Договору було визначено, що відповідачу надається у строкове платне користування три ліжко-місця в гуртожитку, яке розташовано за адресою : вул. Святоюріївська 20 в м. Вишневе. Пунктом 5. Договору визначено, що орендодавець має право достроково припинити дію договору згідно з п. 9.2. Договору. Так, п. 9.2. Договору визначено, що дія Договору може бути припинена в односторонньому порядку за ініціативою Орендодавця в разі не сплати Орендарем орендної плати за два і більше місяці. Пунктом 9.3. Договору визначено, що дострокове припинення (розірвання) Договору означає втрату права на проживання в гуртожитку, у зв'язку з чим Орендар зобов'язаний у триденний термін звільнити кімнату, повернути в належному стані прийняте майно та інвентар, повністю розрахуватися з Орендодавцем. Реєстрація не є підставою для визнання права на проживання в гуртожитку. Відповідно до п. 13 Договору № 405 його дія закінчилась 31.12.2015 року. Звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, відповідач після закінчення дії договору продовжує мешкати в спірному приміщенні. На момент звернення до суду у відповідача за проживання в гуртожитку за період часу з вересня 2014 року по грудень 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 24\~842,00 грн. Так, відповідно до ч.2\~ст. 128 ЖК України\~жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Положеннями\~ст. 129 ЖК України\~передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. При цьому, як роз'яснив Верховний Суд України в п.22 своєї\~постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року за №2, вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з'ясовувати, крім інших питань, і питання щодо видачі відповідно до Примірного положення ордера на зайняття жилої площі в гуртожитку. Як встановлено в судовому засіданні, в тому числі й з пояснень представника позивача, відповідач порушує права позивача, в добровільному порядку не звільняє спірне приміщення, наявний борг не повертає. При цьому, як вбачається з наявного в матеріалах справи копії акту від 13.01.2017 року затвердженого директором ТОВ «Конвалія 2012» [PERSON], відмовилася складати договір на 2017 рік на оренду ліжко-місця в кімніті № 405 гуртожитку ТОВ «Конвалія 2012» розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район., м. Вишневе, вул. Святоюріївська 20. В свою чергу, відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~та ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, згідно з ч. 1 ст.\~317\~та ст.\~391 ЦК України\~власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч. 3\~ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого приміщення. При цьому, у відповідності до п.44 Примірного положення про гуртожитки громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Також, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3\~ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до приписів ст.\~57\~та ч.1 ст.\~64 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, врахувавши всі обставини по справі, зокрема те,\~що відповідач як на час звернення позивача до суду, так і станом на час розгляду справи без законних на те підстав продовжує проживати в кімнаті № 405 гуртожитку, чим, в свою чергу, порушують права позивача, як власника вказаного гуртожитку, суд приходить до висновку, що відповідач підлягає виселенню з кімнати № 405 гуртожитку без надання їм іншого житла на підставі\~ст. 391 ЦК України. Відповідно\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір по 1\~600,00 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.\~41,\~129 Конституції України, ст.ст.\~321,\~317,\~391 ЦК України, ст.ст.\~116,\~128,\~129 Житлового кодексу Української РСР\~та

Outcome: approved