Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

У серпні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м.Рівному пред`явило в суді позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 27 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно - імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м.Рівному та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до Договору про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії від 27.11.2014 №8162537974КР/2018-11 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до пунктів 2.1. та 2.4. Кредитного договору укладанням цього договору позивач та відповідач домовилися про відкриття позивачем відповідачу кредитної лінії, у межах якої позивач надає відповідачу кредит з лімітом у розмірі не більше - 10000,00 (десять тисяч) гривень, для проведення операцій із застосуванням картки, а Відповідач зобов`язується повернути кредит позивачу та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим кредитним договором. Відповідно до п.2.6. Кредитного договору кредитна лінія відкривається до 30.11.2021 року. Згідно п.4.2. Кредитного договору надання відповідачу кредиту відбувається у разі повної або часткової недостатності власних коштів відповідача на картковому рахунку для проведення платежів за платіжними повідомленнями або для здійснення інших платежів, спрямованих на погашення зобов`язань відповідача, передбачених Кредитним договором, шляхом дебетування карткового рахунку на суму, що відповідає розміру відповідних платежів (у разі повної недостатності власних коштів відповідача на картковому рахунку) або на суму, що відповідає різниці між розміром відповідних платежів на витратною сумою (у разі часткової недостатності власних коштів відповідача на картковому рахунку), а всіх випадках не більше ніж на суму ліміту. Відповідно до п.2.11. Кредитного договору за користування кредитом відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі - 30% річних. Свої забов`язання за кредитним договором банк повністю виконав, відкривши 27.11.2018 року кредитну лінію для відповідача. Відповідач зобов`язання щодо погашення кредиту у сумах та строк визначених Кредитним договором починаючи з березня 2019 року належним чином не виконує. Станом на 13 серпня 2019 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за Кредитним договором становить 11627,31 гривень, з яких: 9773,25 гривень - основний борг; 1328,73 гривень - проценти за користування кредитом; 399,68 гривень - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 92,24 гривень - пеня за несвоєчасне погашения процентів; 25,45 гривень -3% річних від простроченої суми основного боргу; 7,96 гривень - 3% річних від простроченої суми процентів. Просить суд ухвалити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 11627,31 гривень та 1921,00 гривень судового збору. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла письмова заява в якій він зазначив, що Публічне акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м.Рівному позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить розглядати справу у відсутності їх представника. (а.с.37). В судове засідання відповідач повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. (а.с.33). Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно - імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м.Рівному та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до Договору про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії від 27.11.2014 №8162537974КР/2018-11 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до пунктів 2.1. та 2.4. Кредитного договору укладанням цього договору позивач та відповідач домовилися про відкриття позивачем відповідачу кредитної лінії, у межах якої позивач надає відповідачу кредит з лімітом у розмірі не більше - 10000,00 (десять тисяч) гривень, для проведення операцій із застосуванням картки, авВідповідач зобов`язується повернути кредит позивачу та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим кредитним договором. Відповідно до п.2.6. Кредитного договору кредитна лінія відкривається до 30.11.2021 року. Згідно п.4.2. Кредитного договору надання відповідачу кредиту відбувається у разі повної або часткової недостатності власних коштів відповідача на картковому рахунку для проведення платежів за платіжними повідомленнями або для здійснення інших платежів, спрямованих на погашення зобов`язань відповідача, передбачених Кредитним договором, шляхом дебетування карткового рахунку на суму, що відповідає розміру відповідних платежів (у разі повної недостатності власних коштів відповідача на картковому рахунку) або на суму, що відповідає різниці між розміром відповідних платежів на витратною сумою (у разі часткової недостатності власних коштів відповідача на картковому рахунку), а всіх випадках не більше ніж на суму ліміту. Відповідно до п.2.11. Кредитного договору за користування кредитом відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі - 30% річних. (а.с.4-10) Банк повністю виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, укладеним із [PERSON] 27 листопада 2018 року, що підтверджується поточною випискою за контрактом від 13.08.2019 року. (а.с.12-13) Згідно розрахунку заборгованості, станом на 13 серпня 2019 року за [PERSON] рахується заборгованість за Кредитним договором від 27.11.2018 року в сумі 11627,31 гривень, з яких: 9773,25 гривень - основний борг; 1328,73 гривень - проценти за користування кредитом; 399,68 гривень - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 92,24 гривень - пеня за несвоєчасне погашения процентів; 25,45 гривень -3% річних від простроченої суми основного боргу; 7,96 гривень - 3% річних від простроченої суми процентів. (а.с.11) Вирішуючи питання про стягнення зазначеної суми, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Згідно положень ст. ст. 526,527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням. Таким чином, виходячи зі змісту вищевказаної норми закону, та фактичних дій Відповідача щодо погашення вказаного кредиту, вбачається, що Відповідач не тільки прострочив взяті на себе договірні зобов`язання, а й не виконав їх належним чином, а відтак зобов`язання Відповідача по сплаті ним боргу не є припиненими. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Щодо застосування ст. 625 ЦК України, суд зазначає, що нарахування 3% річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваних ним грошових коштів, належних до сплати кредиторові, а відтак відрізняється від процентів, які підлягають сплаті за право користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи проценти за користування коштами, встановленими договором. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно платіжного доручення №559325 від 16.08.2019 року вбачається, що позивачем сплачено 1921,00 гривень судового збору, який підлягає стягненню на його користь з відповідача. (а.с.1) Інших платіжних документів на підтвердження понесених судових витрат, сторонами надано не було. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.625,629,1048,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved