Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 27 вересня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають двох дітей дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Оскільки подружнє життя у них не склалося, на грунті взаємних непорозумінь, небажання рахуватись з інтересами один одного постійно виникали сварки, почуття любові та поваги один до одного ними втрачено, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, але надіслала до суду письмову заяву від 30 вересня 2014 року, у якій просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити з викладених у ньому підстав, визначити місце проживання спільних дітей від шлюбу разом з нею та не змінювати прізвище, а також стягнути із відповідача на її користь судовий збір (а.с.12). [PERSON] до суду не зявився, але надіслав письмову заяву від 30 вересня 2014 року, у якій просить справу слухати без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 14). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 27 вересня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27 вересня 2003 року серії І-БК № 221834, актовий запис № 9, виданим виконкомом Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-ОК №101101, актовий запис № 13 та серії 1-ОК №164522, актовий запис №13 (а.с.4, 5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Outcome: approved