Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] акціонерного товариства комерційного банку «Правекс Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, мотивованим тим, що 25.10.2006 року між АКБ «Правекс Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1919-019/06Р, за умовами якого остання отримала кредит в іноземній валюті у розмірі 15\~638 доларів США строком до 25.10.2013 року, зі сплатою 11,99 % річних. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором цього ж числа між Банком та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки, за умовами яких поручителі несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобовязань за кредитним договором, термін дії Договору поруки до 25.10.2016. Оскільки відповідач зобовязання за договором належним чином не виконує, а тому утворилася заборгованість. Враховуючи викладене позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 3209,40 доларів США та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн. У запереченнях проти позову про стягнення боргу за кредитним договором № 1919-019/06Рвід 26.12.2017, відповідач [PERSON] просила відмовити ПАТ КБ «Правекс-Банк» в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що вимоги є незаконними та необґрунтованими, оскільки банк відступив свої права вимоги за вказаним кредитним договором, а отже і договорами поруки, новому кредиторові ТОВ «ФК «Довіра і гарантія» (а.с. 84-86). Ухвалою суду від 23.01.2019 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про залучення правонаступника позивача, залучено до участі в справі за позовом [PERSON] акціонерного товариства комерційного банку «Правекс Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф. 32, м. Київ, 04112, як правонаступника позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційного банку «Правекс Банк» (а.с. 161). У судове засідання представник позивача не зявився, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надійшло декілька клопотань про розгляд справи без участі представника товариства, останнє 23.08.2018, при цьому позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 132). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, заперечення не підтримала та водночас просила стягнути заборгованість за кредитом з неї та в гривневому еквіваленті, пояснивши, що дійсно в 2006 році нею було укладено кредитний договір на придбання автомобіля та отримано позику в доларах. В 2015 році у звязку із знеціненням національної валюти вона не змогла сплачувати за кредитом і виникла заборгованість. Оскільки правонаступник банку ФК «Довіра і Гарантія» кожного разу вимагали до сплати іншу суму, вона не сплачувала кошти. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] вдруге не зявилися, причини неявки не повідомили, про розгляд справи обізнані, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 142-144, 154-156, 170-172). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів [PERSON] та [PERSON] та заслухавши відповідача [PERSON], дослідивши надані письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 25 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір № 1919-019/06Р, за умовами якого остання, з метою своєчасної оплати позичальником вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу № 2107 від 20 жовтня 2006 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договором страхування автомобіля, отримала кредит в іноземній валюті у розмірі 15\~638 доларів США, терміном до 25.10.2013 року зі сплатою 11,99 % річних (п.1.1, 1.2 Договору) (а.с. 9). Відповідно до п.10.1 Договору, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків з користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2 даного Договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення (а.с. 13). Забезпеченням виконання даного договору виступили поручителі [PERSON] та [PERSON], які згідно договорів поруки № 1919-019/06Рвід 25 жовтня 2006 року взяли на себе обовязок про солідарну майнову відповідальність (п. 1.1) у випадку невиконання [PERSON] взятих на себе зобовязань по кредитному договору № 1919-019/06Рвід 25 жовтня 2006 року укладеному між нею та банком. Строк дії договору поруки до 25 жовтня 2016 року (а.с. 22-24, 26-27). 15 червня 2010 року між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 1919-019/06Р від 25 жовтня 2006 року, відповідно до якого продовжено строк дії кредитного договору до 25 жовтня 2015 року, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитним договором щомісяця до 10 числа включно шляхом внесення коштів згідно графіку погашення кредиту, встановленого у Додатку № 1 до Договору (п.1 Договору) (а.с. 16). Згідно додатку 1 до договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 1919-019/06Р від 25 жовтня 2006 року «Графік погашення заборгованості за кредитним договором», сума щомісячного платежу за кредитом з червня 2010 року по жовтень 2015 року складає від 105.00 доларів США на місяць до 202,00 доларів США на місяць (а.с. 17-18). Цього ж числа між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та поручителями [PERSON], [PERSON] укладено договори про внесення змін та доповнень до договорів поруки № 1919-019/06Р від 25 жовтня 2006 року, відповідно до яких поручителі взяли на себе обовязок про солідарну майнову відповідальність (п. 1) у випадку невиконання [PERSON] взятих на себе зобовязань по кредитному договору № 1919-019/06Рвід 25 жовтня 2006 року у строк до 25 жовтня 2015 року у розмірі 15638 доларів США. Строк дії договорів поруки до 25 жовтня 2018 року (а.с. 25, 28). 31 травня 2017 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАК КБ «Правекс Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, у т.ч., і за кредитним договором № 1919-019/06Р від 25.10.2006 року, укладеним між ПАК КБ «Правекс Банк» та [PERSON] (а.с. 53-68). Цього ж числа ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» повідомило [PERSON] про відступлення прав вимоги від ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» щодо кредитного договору № 1919-019/06Рвід\~25\~жовтня 2006\~року (а.с.\~87)\~та направило\~вимогу про\~погашення кредитної\~заборгованості у\~розмірі 92700,64\~грн.\~у строк\~до 29\~червня 2017\~року (а.с.\~88). 10.11.2017 ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» направило повторно вимогу [PERSON] про погашення кредитної заборгованості у розмірі 96\~356,40 грн. (а.с. 90). Як вбачається з Витягу з державного реєстру обтяжень нерухомого майна № 54450704 від 26.12.2017, на автомобіль легковий, CHEVROLET LACETTI NF 196 2006, седан, днз ВІ 4453 АІ, накладено заборону відчужувати (а.с. 92-93). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім цього, частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідачі не виконали свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № № 1919-019/06Рвід 25.10.2006 в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, в звязку з чим з відповідачів, солідарно, на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № № 1919-019/06Рвід\~25.10.2006\~р. у розмірі 3209,40 доларів США. Розглядаючи доводи відповідача щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті, суд зазначає, що у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) [PERSON] Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року в справі № 6-79цс14, а також у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року в справі № 308/3824/16-ц. Так, у постанові [PERSON] Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зроблено висновок, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов'язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049\~ЦК України належним виконанням зобов'язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Даючи оцінку доводам позивача про стягнення з боржників заборгованості солідарно, суд виходить з наступного. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 543 цього Кодексу у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Водночас частиною 4 статті 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Так, у договорах про внесення змін та доповнень до договорів поруки зазначено, що строк дії договору поруки до 25 жовтня 2016 року. З позовом до суду позивач звернувся 30.09.2016. Отже, вимоги банку до поручителів предявлені в межах строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому на користь позивача з відповідачів слід судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved