overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У січні 2014 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що зареєстрував шлюб з відповідачем 17.09.2005 р., від шлюбу мають дітей [INFO] та [INFO] З 10.05.2013 р. з дружиною припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, фактично він має іншу родину, проживає з іншою жінкою, тому примирення між ними не можливе. Вважає, що сім'я розпалася остаточно. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати із відповідачем. Спору про спільне майно не має. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач не оспорювала обставин, викладених у позові, заперечувала факт подружньої зради. У останнє судове засідання не з'явилася, уся кореспонденція, яка направлялася на її адресу, повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», про час та місце останнього судового засідання повідомлялася смс-повідомленням. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 17.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 388, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [INFO] та [INFO] (а.с. 3-4). З 10.05.2013 р. подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально, позивач мешкає з іншою жінкою. Ухвалою суду від 04.03.2014 р. сторонам надавався строк для примирення - один місяць. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сім,ї суд вважає обох із подружжя, засоби щодо примирення подружжя до бажаних результатів не привели. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 8 ст. 235 ЦПК України, прізвище відповідачу після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У січні 2014 р. позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів, які мешкають в квартирі [ADDRESS] 2601,70 грн. заборгованості по оплаті за утримання будинків, споруд та прибудинкової території, за період з лютого 2009 р. до січня 2014 р.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причину неявки не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі, проживаючи в [ADDRESS] зобов'язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити квартирну плату та плату за надану послугу з водопостачання, водовідведення, що передбачено ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Свої зобов'язання виконували неналежним чином, у зв'язку з чим мають заборгованість по квартирній платі та оплаті за водопостачання, водовідведення, за період з лютого 2009 р. до січня 2014 р. станом на 01.01.2014 р. в сумі 2601,70 грн.. (а.с. 4, 5-10). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У січні 2014р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним та відповідачем 04.05.2002р. було укладено шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] Як зазначив позивач, сімейне життя в них не склалось, між позивачем та відповідачем подружні стосунки не підтримуються з 2011р., спору про проживання малолітнього сина та поділ майна між ним та відповідачем немає. Отже посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між ним та відповідачем буде суперечити його інтересам, бо на даний час має іншу жінку, просив розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач проти позову не заперечувала, просила розірвати шлюб. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 04.05.2002р. у відділі реєстрації актів громадського стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, запис №259 (а.с.7). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, прізвище після реєстрації шлюбу у сторін однакове: позивач - «[PERSON]», відповідач - «[PERSON]». [INFO] у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20.07.2006р. у відділі реєстрації актів громадського стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що вже досить довгий термін шлюбні відносини між сторонами припиненні, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, тривалий час сторони спільного господарства не ведуть, спір між сторонами про місце проживання сина та про поділ майна відсутній. Згідно з ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

У січні 2014р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним та відповідачем 09.10.2010р. було укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] Як зазначив позивач, сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, втрату взаєморозуміння, почуття любові один до одного що призвело до того, що вже тривалий час з відповідачем не підтримують сімейних стосунків. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач проти позову не заперечувала, просила розірвати шлюб. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 09.10.2010р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, запис №1465. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, прізвище після реєстрації шлюбу у сторін однакове: позивач - «[PERSON]», відповідач - «[PERSON]» (а.с.4). [INFO] у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 31.03.2011р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що вже досить довгий термін шлюбні відносини між сторонами припиненні, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, тривалий час сторони спільного господарства не ведуть, спір між сторонами про місце проживання сина та про поділ майна відсутній. Згідно з ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

У січні 2014 р. позивач звернулась до суду із зазначеним позовом вказуючи, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано у 2005 р., при цьому відповідач жодного разу не допомагав позивачу та не утримав дитину, не сплачує аліменти на її користь. При цьому позивач вказує, що вже вдруге вийшла заміж та має дитину. Тому просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] та залишити доньку [PERSON] із нею. У судовому засіданні позивач вказані позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження а/з № 1840 від 10.10.2002 р., який було зроблено відділом РАГСу Дарницького РУЮ м. Києва у сторін народилась донька [PERSON] (а.с. 11). У відповідності до п. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як з'ясовано судом, відповідач із 2005 р., з моменту розірвання шлюбу, не бачив свою дитину, не виховує її та не надає кошти на її утримання. При цьому позивач вдруге вийшла заміж (а.с. 2). Таким чином з огляду на зазначене і із врахуванням того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд позбавляє відповідача [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] Щодо позовної вимоги про залишення дитини із матір'ю, то суд відмовляє у ній як недоречній, так як дитина і так мешкає із позивачем.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У січні 2014р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 800грн щомісяця, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дочку, на утримання якої відповідач - батько дитини - коштів не надає. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; відповідач - частково заперечив проти позову, посилаючись на завеликий розмір аліментів, визначений позивачем, та малий заробіток. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Батьки дитини проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю. Угоди щодо її утримання сторони не досягли, про що свідчить факт звернення до суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України (постанова №3 від 15.05.2006р. п.17), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, при визначенні розміру яких враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи дані про відповідача (відсутність інших утриманців, відсутність доказів постійного заробітку), суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 600грн щомісяця, виходячи що 1/2 частину встановленого прожиткового мінімуму на дитину (з січня 2014р. це 1286грн) має забезпечити кожний з батьків. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

У січні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 на своє утримання, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання її самої, як матері дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову, а також про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать довідки поштового відділення № 89 м. Кривого Рогу, про повернення листа за закінченням строку зберігання. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які немають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на утримання - позивача, що відповідно до ст. ст. 84, 180 СК України, є підставою для стягнення аліментів, розмір яких суд визначає згідно до ст. ст. 80, 182, 183 СК України 1/4 частину доходів відповідача для позивача (а.с. 2, 3, 4-6, 8). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

У січні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх сина - [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, посилаючись на те, що він продовжує на цей час навчання в Автотранспортному технікуму Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на денному відділенні, стипендію не отримує. Термін його навчання по 30.06.2015 р.. Він потребує матеріальної допомоги. [PERSON] матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу її надавати. Позивач просив стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Позивач надала заяву про розгляд справи в її відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 47 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які немають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування , зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. [PERSON], [INFO], матір'ю якого є позивач, яка його утримує, продовжує навчання на цей час на денному відділенні навчального закладу по 30.06.2015 р.. (а.с. 4, 5, 7). Відповідач, що є батьком дитини - [PERSON], може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки заперечень з цього приводу не надав. (а.с. 5) Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. ст. 182, 200 СК України, бере до уваги матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, і вважає, що позов підлягає задоволенню, а стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, починаючи з 30.01.2014 р., по 30.06.2015 р..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

У січні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала до суду заяву про згоду на заочний розгляд справи та про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 83 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які немають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд ухвалює заочне рішення, зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем - матір'ю дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів. (а.с. 6, 8)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У січні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 5). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

У січні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову, розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів. (а.с. 4,8) Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У січні 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 5). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved