Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Садковецькоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом. Зазначив, що 4 липня 2011 року у селищі Стрижавка Вінницького району Вінницької області померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, оскільки є сином спадкодавця. Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті матері. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач важко переніс смерть матері, що негативно відобразилось на його психологічному стані. Після поховання матері, позивач тривалий час хворів. Окрім того, позивач через юридичну необізнаність, вважав, що із заявою про прийняття спадщини потрібно звертатись в нотаріальну контору після спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. У судове засідання позивач не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, у якій він просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 30). Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте у письмовій заяві Садковецький сільський голова [PERSON] просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 27). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. 4 липня 2011 року у селищі Стрижавка Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-АМ № 210120 (а.с. 8). Згідно з довідкою виконкому Садковецькоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області від 5 серпня 2016 року № 264 на час відкриття спадщини з [PERSON] ніхто не проживав (а.с. 15). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 2,4507 га на території Садковецькоїради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ВН № 112884 (а.с. 10). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, як син спадкодавця, що вбачається зі свідоцтва про народження позивача VІІ-УР № 0203293 (а.с. 9). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 26). Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки позивач важко переніс смерть матері, що негативно відобразилось на його психологічному стані. Після поховання матері, позивач тривалий час хворів. Окрім того, позивач через юридичну необізнаність, вважав, що із заявою про прийняття спадщини потрібно звертатись в нотаріальну контору після спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в один місяць, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved