Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

У серпні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зміну способу стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що згідно рішення Чортківського районного суду від 25 травня 2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 27 квітня 2012 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказаних коштів на утримання двох дітей недостатньо. З часу ухвалення гривня України знецінилася, зріс рівень інфляції. Чинним законодавством передбачено, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час відповідач офіційно працевлаштований, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути на її користь 1500 гривень судових витрат, пов'язаних з оплатою професійної правничої допомоги. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, посилаючись на те, що його дохід не дає можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі. Представник третьої особи - Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду третя особа повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що рішенням Чортківського районного суду від 25 травня 2012 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 27 квітня 2012 року, дня подачі заяви до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 вищезазначеного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З довідки про доходи № 452 від 2 жовтня 2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] займає посаду робочого по обслуговуванню Новокривотульської ЗОШ І-ІІ ступенів і йому за період з квітня по вересень 2018 року нарахована заробітна плата в сумі 23 411 гривень 90 копійок. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми в розмірі по 300 гривень на кожну дитину на 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. При цьому відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховується матеріальне становище дітей та платника аліментів. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в користь позивачки слід стягнути 1500 гривень понесених нею судових витрат, пов'язаних з оплатою професійної правничої допомоги та на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 704,80 гривень судового збору.

Outcome: approved