Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 1397 грн. 34 коп. за період з січня 2013 року по серпень 2014 року, а також 3860 грн. 45 коп. заборгованості по аліментах, яка утворилась станом на 01 серпня 2014 року. В обґрунтування заявленого позову вказує, що рішенням Старокостянтинівського районного суду від 11 вересня 2012 року [PERSON] зобов»язано сплачувати на її користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак, відповідач належним чином та в повному обсязі аліменти не сплачує, внаслідок чого станом на 01 серпня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 3860 грн. 45 коп., яку просить стягнути із відповідача. Крім того, в порядку ст.196 СК України просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2013 року по 01 серпня 2014 року, розмір якої визначила у 1397 грн. 34 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та наполягає на стягненні із відповідача заборгованості по аліментах та пені саме у тому розмірі, який зазначено у позовній заяві - 1397 грн. 34 коп. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явився, причини неявки суду не повідомив. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 15 жовтня 2014 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Заслухавши позивачку, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09 жовтня 2010 року по 24 грудня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] народилась донька [PERSON]. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 вересня 2012 року відповідача зобов»язано сплачувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2012 року і до повноліття доньки. На виконання вказаного судового рішення 24 вересня 2012 року Старокостянтинівським районним судом видано виконавчий лист №2/2215/1000/2012, який звернуто до примусового виконання. Згідно довідки - розрахунку державного виконавця відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області Кравчука С.О., яка надана на вимогу суду, вбачається, що відповідач ухиляється від сплати аліментів у присудженому судом розмірі, допускаючи кожен місяць заборгованість. Станом на 01 серпня 2014 року заборгованість відповідача по аліментах становить 2932 грн. 91 коп. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину. Згідно із ч.1 ст.187 цього Кодексу один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. За положеннями статті 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред»явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред»явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв»язку з розшуком платника аліментів або у зв»язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст.187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч.7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Оскільки стягнення заборгованості по аліментах як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, що знаходиться на виконанні у Державній виконавчій службі, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.ст.194-195 СК України та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно роз»яснень, що містяться у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв»язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватися з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що з 01 січня 2013 року по 01 серпня 2014 року відповідач не в повному обсязі сплачував присуджені з нього аліменти. Виходячи із цього, позивачка, починаючи із 01 січня 2013 року по 01 серпня 2014 року визначила розмір неустойки на загальну суму 1397 грн. 34 коп. Однак, суд не може прийняти здійснений позивачкою розрахунок, оскільки він проведений без врахування встановленого законом механізму розрахунку. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються щомісячно, тому пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення. Це пов»язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч.2 ст.550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховуються. У зв»язку з цим, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується із часу невиконання рішення суду. З урахуванням наведеного та суми сплачених відповідачем аліментів, суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача, який є працездатним, однак лише частково сплачує аліменти, і позивачка, як одержувач аліментів, має право на стягнення неустойки в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення, починаючи з 01 січня 2013 року по 01 серпня 2014 року і її розмір відповідно до наведених нижче розрахунків становить 5888 грн. 92 коп. Із наданої суду довідки-розрахунку вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась в межах заявлених позовних вимог з 01 січня 2013 року, яку [PERSON] станом на 01 серпня 2014 року не погасив. Аліменти за січень 2013 року відповідач зобов»язаний був сплатити в сумі 278 грн. 10 коп. в січні 2013 року, з лютого 2013 року на них нараховується неустойка (пеня). Заборгованість зі сплати аліментів за січень 2013 року в сумі 278 грн. 10 коп. відповідач станом на 01 серпня 2014 року не сплатив. Тому пеня вираховується з 01 лютого 2013 року до 01 серпня 2014 року, тобто за 546 днів. Отже, пеня, що підлягає стягненню з [PERSON] за прострочення сплати аліментів становить: - за січень 2013 року - 1518,43 грн. (278,10 грн. х 1% х 546 днів); - за лютий 2013 року - 158,51 грн. ((278,10 грн. - 247,50 грн., які сплачено в цьому місяці = 30,6 грн.) х 1% х 518 днів); - за березень 2013 року - 118,73 грн. ((278,10 грн. - 253,72 грн., які сплачено в цьому місяці =24,38 грн.) х 1% х 487 днів); - за квітень 2013 року - 1270,92 грн. (278,10 грн. х 1% х 457 днів); - за травень 2013 року - 0 грн., оскільки у цьому місяці аліменти сплачено у повному обсязі, а переплата в сумі 20,4 грн. зараховується в рахунок погашення заборгованості за серпень 2012 року; - за червень 2013 року - 111,28 грн. ((278,10 грн. - 250 грн., які сплачено у цьому місяці = 28,10 грн.) х 1% х 396 днів); - за липень 2013 року - 467,57 грн. ((278,10 грн. - 150 грн., які сплачено у цьому місяці = 128,10 грн.) х 1% х 365 днів); - за серпень 2013 року - 411,15 грн. ((278,10 грн. - 155 грн., які сплачено у цьому місяці = 123,10 грн.) х 1% х 334 дня); - за вересень 2013 року - 389,42 грн. ((278,10 грн. - 150 грн., які сплачено у цьому місяці = 128,10 грн.) х 1% х 304 дня); - за жовтень 2013 року - 213,21 грн. ((278,10 грн. - 200 грн., які сплачено у цьому місяці = 78,10 грн.) х 1% х 273 дня); - за листопад 2013 року - 68,28 грн. ((278,10 грн. - 250 грн., які сплачено у цьому місяці = 28,10 грн.) х 1% х 243 дня); - за грудень 2013 року - 126,35 грн. ((309,60 грн. - 250 грн., які сплачено у цьому місяці = 59,60 грн.) х 1% х 212 днів); - за січень 2014 року - 288,88 грн. ((309,60 грн. - 150 грн., які сплачено у цьому місяці = 159,60 грн.) х 1% х 181 день); - за лютий 2014 року - 243,04 грн. ((309,60 грн. - 150,75 грн., які сплачено у цьому місяці = 158,85 грн.) х 1% х 153 дня); - за березень 2014 року - 377,71 грн. (309,60 грн. х 1% х 122 дня); - за квітень 2014 року - 0 грн., оскільки у цьому місяці аліменти сплачено у повному обсязі, а переплата в сумі 30,40 грн. зараховується в рахунок погашення заборгованості за серпень 2012 року; - за травень 2014 року - 29,46 грн. ((309,60 грн. - 261,30 грн., які сплачено у цьому місяці = 48,30 грн.) х 1% х 61 день); - за червень 2014 року - 95,98 грн. (309,60 грн. х 1% х 31 день). - за липень 2014 року - 0 грн., оскільки аліменти сплачено у цьому місяці повністю, а переплата в сумі 44,85 грн. зараховується в рахунок погашення заборгованості за серпень 2012 року. Таким чином, розмір неустойки (пені) за прострочення [PERSON] сплати аліментів за період з 01 січня 2013 року по 01 серпня 2014 року становить 5888 грн. 92 коп. Відповідно до принципу диспозитивності, закладеного у ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні позивачка наполягала на стягненні на свою користь пені саме в сумі 1397 грн. 34 коп., а тому виходячи із принципу диспозитивності суд стягує з відповідача на користь позивачки неустойку за період з 01 січня 2013 року по 01 серпня 2014 року в сумі 1397 грн. 34 коп. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялася від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved