Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк Правекс-Банк (далі ПАТ\~КБ\~Правекс-Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №\~806-008/07Р від 24 жовтня 2007 року в розмірі 101742,82 доларів США. В обґрунтування позову зазначало, що 24 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком Правекс-Банк (далі АКБ\~Правекс-Банк або Банк), правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ\~КБ\~Правекс-Банк, і [PERSON] (далі Позичальник) було укладено кредитний договір №\~806-008/07Р, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 69300,00 доларів США, строком повернення до 24 жовтня 2022 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,3\~% річних. Банк свої зобовязання за вказаним договором виконав, надав відповідачу [PERSON] кредит у визначеній договором сумі. У порушення умов укладеного договору та вимог закону Позичальник своїх зобовязань за цим договором належним чином не виконує, у встановлений договором строк до 10 числа кожного місяця погашення кредиту [PERSON] не здійснює, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 17 червня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 101742,82 доларів США, з яких: 63435,00 доларів США заборгованість за кредитом, 38307,82 доларів США заборгованість по процентам. Представник позивача ПАТ\~КБ\~Правекс-Банк [PERSON] у суді позов підтримала, надала аналогічні пояснення, просила суд позовні вимоги задовольнити повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення сторони позивача, провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 24 жовтня 2007 року між АКБ\~Правекс-Банк, правонаступником усіх прав та обовязків якого є позивач ПАТ\~КБ\~Правекс-Банк, і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №\~806-008/07Р. За умовами п. п. 1.1, 1.2 цього договору Банк надає Позичальникові для споживчих цілей, а також оплату страхових платежів кредит в іноземній валюті в розмірі 69300,00 доларів США, строком з 24 жовтня 2007 року по 24 жовтня 2022 року, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 11,3\~% річних. Відповідно до умов п. п. 4.1, 4.2, 6.1.1, 6.1.2, 6.1.3 кредитного договору Позичальник зобовязувалася використати кредит на передбачені у даному договорі цілі, забезпечити своєчасне повернення кредиту та сплату нарахованих процентів, погашати до 10 числа кожного місяця заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі по 385 доларів США, а також сплачувати проценти за користування кредитом і пеню у валюті кредиту. Суд встановив, що Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю, надав [PERSON] кредит у розмірі 69300,00 доларів США. Проте відповідач у порушення умов кредитного договору та вимог закону своїх зобовязань за цим договором не виконує, погашення кредиту не здійснює, проценти за його користування не сплачує. Згідно із п. 9.1 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або сплату процентів за користування грошовими коштами Позичальник сплачує Банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної у п. 1.2 даного договору (11,3\~%), що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Із розрахунку заборгованості видно, що станом на 17 червня 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №\~806-008/07Р від 24 жовтня 2007 року складає 132470,42 доларів США, з яких: 63435,00 доларів США заборгованість за кредитом, 7897,56 доларів США пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 38307,82 доларів США заборгованість по процентам, 22830,04 доларів США пеня за несвоєчасну сплату процентів. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України гривня. Грошове зобовязання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України гривні. За змістом ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови №\~14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі зазначив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови №\~5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3). Згідно із положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вимог про стягнення із відповідача [PERSON] пені за порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів у загальному розмірі 30727, 60 доларів США позивачем ПАТ\~КБ\~Правекс-Банк не заявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У ч. 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 кредитного договору №\~806-008/07Р від 24 жовтня 2007 року погашення [PERSON] заборгованості по кредиту має здійснюватися до 10 числа кожного місяця рівними частинами в сумі по 385 доларів США. У вказаний строк відповідач повинна також сплачувати Банку визначену суму процентів за користування кредитом. Виходячи з наведеного, погашення Позичальником заборгованості за кредитом та сплата процентів здійснюються щомісячними платежами згідно із графіком щомісячних платежів до 10 числа кожного місяця. Із розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж у рахунок погашення заборгованості за кредитом [PERSON] здійснено 04 лютого 2010 року, а останній платіж по сплаті процентів за користування кредитом відповідачем внесено 22 травня 2012 року. Із даною позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ\~КБ\~Правекс-Банк до суду звернулося 16 січня 2016 року, про що свідчить штамп на конверті. У поданій до суду 15 березня 2016 року заяві відповідач [PERSON] вказувала на те, що з березня 2010 року вона перестала виконувати свої щомісячні зобовязання по погашенню кредиту, а з червня 2012 року щомісячні зобовязання по сплаті процентів за користування кредитом. Умовами кредитного договору виконання зобовязань за цим договором передбачено періодичними щомісячними платежами, тому з моменту настання строку погашення чергового платежу має обчислюватись перебіг позовної давності. Враховуючи дату подачі позову 16 січня 2016 року позивачем пропущено позовну давність, тому підстави для задоволення позову про дострокове стягнення суми заборгованості за кредитом відсутні. Верховний Суд України у постанові від 03 червня 2015 року у справі №\~6-31цс15 висловив правову позицію та вказав на те, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічні правові позиції щодо обчислення позовної давності за кожним простроченим періодичним платежем викладені Верховним Судом України у постановах від 06 листопада 2013 року у справі №\~6-116цс13 та від 19 листопада 2014 року у справі №6-160цс14. Враховуючи положення ст. ст. 261, 267, 526, 530, 631, 1050 ЦК України, дату подачі позову до суду, заяву відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, суд вважає, що із [PERSON] на користь ПАТ\~КБ\~Правекс-Банк підлягає стягненню достроково вся заборгованість по кредиту, що залишилася, а також заборгованість по простроченим платежам по сплаті кредиту та нарахованим процентам за останні три календарні роки перед зверненням позивача до суду. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що із відповідача на користь позивача в межах позовної давності за вказаний період підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 73757,07 доларів США, з яких: 56374,29 доларів США заборгованість за кредитом (47706,53 доларів США сума платежів, строк яких не настав, + 8667,76 доларів США сума прострочених платежів у межах позовної давності) та 17382,78 доларів США сума заборгованості по нарахованим процентам у межах позовної давності за період із 16 січня 2013 року по 17 червня 2015 року день розрахунку заборгованості. За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. У ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного, курсу Національного банку України на день сплати судового збору 23 грудня 2015 року, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 25608 грн. 65 коп., що складає 1,5\~% від розміру задоволених позовних вимог (73757,07 х 23,146841 х 1,5\~%). На підставі викладеного вище,

Outcome: partial