Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг, [PERSON] звернулась до ПАТ «КБ «Приватбанк», у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 06.10.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і може бути змінений (зменшений або збільшений) в будь-який момент. Факт підписання вказаного договору підтверджує згоду позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому не виконав свої зобовязання за кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту Банку Відповідач підписом у Заяві визнає та погоджується на запропоновані Банком умови. Відповідно до ст.\~1054\~та ст.\~1050 ЦК України\~наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 04.01.2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 12988,35 грн., що складається з: 10450,44 грн.\~нараховано процентів за користування кредитом; 4019,33 грн.\~нараховано пені; [PERSON] нараховані наступні штрафи: 500,00 грн.\~штраф (фіксована складова); 594,68 грн.\~штраф (процентна складова). Відповідно до п. 1.1.7.11. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, і якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 06.10.2010 року у розмірі 12988,35 грн., що складається з: 10450,44 грн.\~нараховано процентів за користування кредитом; 4019,33 грн.\~нараховано пені; 500,00 грн.\~штраф (фіксована складова); 594,68 грн.\~штраф (процентна складова), а також стягнути із [PERSON] судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій представник позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача у поданій заяві суду не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, з метою отримання банківських послуг, [PERSON] звернувся до ПАТ «КБ «Приватбанк», і у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 06.10.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобовязань за договором клієнт зобовязаний на вимогу банку виконати зобовязання із повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та сплати винагороди Банку. Держатель картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах кредитного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг у випадку порушення власником чи довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов даного договору та/або у випадку виникнення овердрафту позивач має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому чи у визначеній банком частині у випадку невиконання власником чи довіреною особою власника своїх боргових зобовязань по укладеному договору. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг за умови порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставою для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог\~ст. 509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з вимогами\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно з вимогами\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до вимог\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог\~ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Свої зобовязання за договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит. Відповідач свої кредитні зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 04.01.2018 року становить 12988,35 грн., що складається з: 10450,44 грн.\~нараховано процентів за користування кредитом; 4019,33 грн.\~нараховано пені; 500,00 грн.\~штраф (фіксована складова); 594,68 грн.\~штраф (процентна складова). Проте, вказані вище складові боргу в сумі (10450,44+4019,33+500,00+594,68) становлять 15564 грн. 45 коп., а не 12988,35 гривень, як стверджує позивач. Така невідповідність сум вбачається також із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.10.2010 року станом на 04.01.2018 року. Окрім того, з наданого розрахунку неможливо з»ясувати яким чином нараховані проценти: несплачені проценти на поточну чи прострочену заборгованість, яким чином обрахована загальна заборгованість за наданим кредитом у розмірі 12988 грн. 35 коп., яка згідно розрахунку складається з 10450,44 грн.\~відсотки за користування кредитом та 4019,33 грн.\~пеня, що в сумі становить 14469,77 грн. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Таким чином, оскільки позивач не довів суду належними та допустимими доказами, ті обставини, на які посилається у позові, як на підставу своїх вимог, а саме з наданого позивачем розрахунку неможливо встановити дійсний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за невиконання умов договору, в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed