Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. Ухвалою суду від 22.10.2018 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Запорізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 30 квітня 2003 року по 29 червня 2016 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі [PERSON]. 07 вересня 2010 року відповідачка народила доньку [PERSON], про що 27.09.2010 зроблено відповідний актовий запис № 23. Позивач вказує, що у відповідності до ст.ст. 122, 133 СК України, його було записано батьком дитини, оскільки він перебував з її матірю в зареєстрованому шлюбі. Позивач вважає, що він не є біологічним батьком [PERSON], мотивуючи це тим, що наприкінці 2017 року від вже колишньої дружини [PERSON] йому стало відомо про те, що остання мала інтимні стосунки з іншим чоловіком під час подружнього життя. Посилаючись на вищевикладене, а також зважаючи на відсутність будь-якої зовнішньої схожості з донькою, позивач вимушений звернутись до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], відомості про нього як батька. У судове засідання позивач не зявився, про день, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Крім того, надав суду висновок експертизи ДНК. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про день, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності. Відзив у строк, передбачений ухвалою суду від 03.09.2018, суду не надала. Згідно з ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами по справі 30 квітня 2003 року зареєстровано шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії 1-ЖС № 099089 від 30.04.2003, запис № 187 (а.с. 7). 07 вересня 2010 року відповідачка народила доньку [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ЖС №\~153763 від 27.09.2010, актовий запис № 23 (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьком вказаний позивач [PERSON] Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 29 червня 2016 року по цивільній справі № 317/2453/16-ц №/п 2/317/940/2016, шлюб, зареєстрований 30.04.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 187, між [PERSON] та [PERSON], розірвано (а.с. 9). Відповідно до копії паспорту № 000427691, наразі відповідачка має прізвище «Іщенко» (а.с. 10). Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матірю, а чоловік - батьком дитини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Тлумачення вказаної статті Сімейного кодексу України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судових окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі - звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до Експертного висновку про біологічне батьківство № MG18-58047 від 30.11.2018, біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] виключається. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що відповідачка визнає даний позов та той факт, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved