Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

у серпні 2018 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] доводиться йому падчеркою, а [PERSON] та [PERSON] - синами, зареєстровані у його будинку, однак з червня 2011 фактично не проживають у ньому. Їхня реєстрація у вказаному будинку перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися своєю власністю. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . У судове засідання сторони та представник третьої особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.79-95, 98-102), натомість від представника позивача-адвоката Бульбах Н.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.103). Відповідачі повідомлялись про дату час і місце розгляду справи шляхом направлення судового доручення про вручення судових документів та виконання окремих процесуальних дій до компетентного суду Російської Федерації, у відповідь на що, під час допиту відповідачів [PERSON] та [PERSON] законного представника [PERSON] , [PERSON] вони вказали що позов визнають, а також зазначили, що вони є громадянами Російської Федерації та повідомили про те, що не бажають брати участь під час розгляду даного позову в суді (а.с.89,90). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи. Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі продажу від 07.06.2005 р., Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7682368 від 05.07.2005 р. та Витягом з Державного реєстру правочинів №1139670 від 22.06.2005 р. (а.с.8-10). Відповідно до Виписки з по господарської книги №5 Селещинської сільської ради на 2006-2010 роки за адресою [ADDRESS] , де головою домогосподарства зазначений [PERSON] , а його членами є [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - син, [PERSON] - син (а.с.14). Як видно з інформації наданої в.о. старости Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради Полтавської області [PERSON] №682 від 26.07.2018 р. [PERSON] - позивач по справі зареєстрований в [ADDRESS] і має такий склад сім`ї: [PERSON] ,1999 р.н., [PERSON] ,2004 р.н. - син, [PERSON] ,2009 р.н. - син (а.с.16). З рішень Машівського районного суду Полтавської області від 14.02.2012 р. та від 28.05.2013 р. вбачається, що шлюб між позивачем та представником законним представником відповідачів [PERSON] розірвано, визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] з матір`ю [PERSON] . За іншим рішенням суду визнано [PERSON] - представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] (а.с.24-26). Відповідно до розпорядження сільського голови Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області №21 від 02.02.2016 р. в с. Селещина Машівського району Полтавської області в тому числі було перейменовано [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с.17). За даними спеціаліста 1 категорії Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради Полтавської області Драченко І.І. відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в [ADDRESS] не зареєстровані , а згідно облікових карток об`єктів по господарського обліку книги №5 номер об`єкта по господарського обліку [NUMBER] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] внесені до членів домогосподарства власником якого є [PERSON] (а.с.43). Відповідно до довідки паспортиста ТОВ «Управляюча компанія М» [PERSON] №30422 від 01.08.2018 р., [PERSON] зареєстрована по місцю проживання, зокрема: [ADDRESS] і має такий склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , які зареєстровані за вищевказаною адресою з 02.10.2014 р. (а.с.55). Разом із тим, як убачається з акта від 26 липня 2018 року, комісією у складі: депутата сільської ради Касіч Н.М., сусідів - [PERSON] , [PERSON] проведено обстеження житлово-побутових умов проживання гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та було встановлено, що в даному будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 25.08.2011 р., але фактично за цією адресою не проживає, а проживають в [ADDRESS] (а.с.28). Згідно з письмовими поясненями свідків [PERSON] та [PERSON] , вони тривалий час проживають в с. Селещина та добре знайомі з [PERSON] - позивачем по справі та його родиною, вони є односельцями і тривалий час проживають по сусідству та зазначили, що до 2011 р. [PERSON] проживав у власному будинку [ADDRESS] разом з дружиною та дітьми, у цьому ж році його дружна у зв`язку з розлученням разом з дітьми виїхали з даного будинку і по сьогоднішній день у ньому не проживають, так як виїхали на постійне місце проживання до Росії. З 2012 р. вони навіть припинили навідувати вищевказане домоволодіння (а.с29,30). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того, ч.1 ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що оскільки відповідачі понад рік без поважних причин не проживають в належному позивачу житловому будинку, де вони зареєстровані, позов визнали, а тому приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути по 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved