Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що він та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2015р. Від спільного проживання вони мають доньку [PERSON], [INFO] Протягом останніх двох років спільне життя з відповідачем погіршилося, постійно виникали сварки, скандали, які призвели до розпаду сім'ї. З серпня 2016 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних турбот один про одного. Сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, примирення та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Спору про розподіл спільного майна немає, дочка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2019 р. прийнято позовну заяву до свого провадження, та викликано сторін в підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. На розподілі судових витрат не наполягав. Відповідач також подала до суду заяву, якою визнала позовні вимоги, не заперечувала щодо розірвання шлюбу, справу просила розглядати у її відсутність, прізвище просила не змінювати. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності та у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого судового засідання у зв'язку з визнанням позову відповідачем. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не проживають разом з серпня 2016 року. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнала позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved