overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 06.10.2006. Позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинено з березня 2012 року. Примирення та подальше спільне життя з ним не можливе. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 06.10.2006 між сторонами Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 1425, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Із пояснень позивача спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого шлюбні стосунки припинено з березня 2012 року. Намірів їх поновлювати для подальшого збереження сім'ї позивач не має. Відповідно до статей 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.12.1995 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї (актовий запис № 2758) між нею та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сім'ю. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить її життєвим інтересам. Спору щодо майна, утримання та визначення місце проживання дитини не має. У судовому засіданні [PERSON] позовну вимогу підтримала та просила її задовольнити. [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.12.1995 року, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис № 2758 та видано відповідне свідоцтво (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2249 та видане відповідне свідоцтво (а.с.7) Із пояснень позивача вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки і мають окремий бюджет протягом п'яти останніх років. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище «[PERSON] ». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 01.08.2003 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, тому протягом року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Тому вважає, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та є неможливим і просить шлюб розірвати, а також після розірвання шлюбу дитину залишити проживати з нею. У судове засідання позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 01.08.2003 року між позивачем та відповідачем міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. У зв'язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння сторони наміру зберігати сім'ю не мають, примирятись не бажають, мір для цього не приймають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір, що підтверджено документально і тому підлягає стягненню з відповідача на його користь. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Зазначала, що з 20 лютого 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Сімейне життя з відповідачем не склалося. В сім'ї відсутнє почуття взаєморозуміння, поваги та любові часто виникали сварки, так як відповідач порушує подружню вірність. На даний час сторони припинили спільне проживання. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 20 лютого 1993 року серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] р. н. (а.с. 5). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено 243,60 грн. судового збору, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду із наведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06.12.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №812. Від шлюбу у сторін є малолітній син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причин діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання однією сім'єю припинено, подальше підтримання сімейних відносин втратило сенс. У зв'язку з наведеним, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, йому було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 06 грудня 2003 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 812 (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище відповідача [PERSON]. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторонни бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припиненні шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 07.04.2006 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, внаслідок якого вона придбала у власність квартиру [ADDRESS]. 25.11.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. [INFO] року у сторін народився син, [PERSON] 08.08.2013 року, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач не проживає у належній позивачу квартирі більше одного року, що підтверджується довідкою виданою ЖБК «Восход». Представники третьої особи у справі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. Просила позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зняти з реєстрації місця проживання у відділі паспортної реєстраційної і міграційної роботи Києво-Святошинського РУ ГУ МВС України у Київській області [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. За згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом установлено, що позивач у справі є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], у ЖБК «Восход», що підтверджується договором купівлі-продажу вказаної квартири від 07 квітня 2006 року, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.02.2007 року. На спірній житловій площі зареєстровані сторони у справі з 14.11.2008 року, що підтверджується довідкою ф. 3 ЖБК « Восход» від 01 квітня 2014 року за № 2158. Відповідач є колишнім чоловіком [PERSON], шлюб між ними розірвано на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.08.2013 року. [PERSON] у квартирі не проживає без поважних причин з 01.05.2012 року, за комунальні послуги не сплачує, вказана обставина підтверджується довідкою ЖБК «Восход» від 12 грудня 2013 року за № 2141. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У січні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 23.07.2011 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але з липня 2012 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і на утримання якого, позивачка має намір стягувати з відповідача аліменти у судовому порядку. Позивачка вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, на підставі чого, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У січні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що перебуває з відповідачем [PERSON] в шлюбі, який зареєстрували 4 жовтня 2008 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча як батько зобов'язаний надавати таку допомогу і має змогу її надавати. [PERSON] просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти в сумі по 500 гривень щомісячно на утримання кожної дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували 4 жовтня 2008 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу в них народились син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки [PERSON] коштів на утримання дітей не надає, хоча відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України як батько зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши матеріали справи, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 гривень судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У січні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохала стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на утримання їх неповнолітніх дітей . В заяві зазначила, що 27 липня 1996 року вони з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано В. Обухівською сільською радою Миргородського району Полтавської області, актовий запис №4. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньок, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї позивача . Відповідач ухиляється від добровільних витрат, пов'язаних з утриманням дітей, хоча здоровий, працездатний. Відповідач працює, а тому має постійний і регулярний дохід. Інших дітей та осіб, що перебувають на його утриманні [PERSON] не має, утримання з нього на користь непрацездатних батьків та інших осіб не проводиться, а тому він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності сторін. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. /а.с.14/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. /а.с.15/. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 липня 1996 року В.Обухівською сільською радою Миргородського району Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №4 /а.с.2/. Від подружнього життя вони мають неповнолітніх дітей - доньок, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження /а.с. 3, 4/. З довідки Демидівської сільської ради Решетилівського району № 15 від 10 січня 2014 року, вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає в селі Литвинівка та має такий склад сім'ї: чоловік - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO]. /а.с.5/ Оскільки, незважаючи на такі обставини, відповідач ухиляється від витрат, пов'язаних з утриманням неповнолітніх дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, суд вважає що є підстави для задоволення позову. Ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

У січні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що 13.08.1994 року в Жуківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 5, зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини припинили у вересні 2012 року. Причиною розпаду сім'ї є те, що між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Позивач прохала суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та пояснила, що з вересня 2012 року не проживає з відповідачем по справі , має іншу сім»ю.. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.08.1994 року в Жуківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області (а.с. 3). Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбні відносини припинили у вересні 2012 року. Позивачка створила іншу сім»ю. Дитина проживає з позивачкою, між сторонами відсутній спір про місце проживання дитини. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved