Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,08 га., що розташована на території Соколівської сільської ради Пулинського району Житомирської області. Вона являється спадкоємцем майна [PERSON] за законом. Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори №198/02-31 від 17.06.2020 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначений ст. 1272 ЦК України. Зазначає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила у зв`язку з юридичною необізнаністю, оскільки вважала, що так як являється рідною дочкою спадкодавця і у неї зберігається правовстановлюючий документ на земельну ділянку, тому спадщину прийняла автоматично. Ухвалою від 07.09.2020 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.08.2020. У підготовче засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, від голови Соколівської сільської ради Пулинського району Житомирської області на адресу суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглядати справу без участі їх представника. Заперечень щодо позову, не має. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як передбачено ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 01.04.2006, виданого виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 11 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.06.1956, батьком позивачки є [PERSON] , а згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.03.1975, дошлюбним прізвищем позивачки [PERSON] було [PERSON] (а.с.4,5). У відповідності до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №235529 від 09.11.2004, [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 3,08 га., кадастрові номери: 1825480200:06:000:0329 (2,02 га.)., 1825480200:06:000:0180 (1,06 га.), яка розташована на території Андріївської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області (а.с.8). З довідки відділу у Пулинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 6-0.35-56/117-20 від 04.06.2020 вбачається, що при друці Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 235529 від 09.11.2004 за кадастровими номерами: 1825480200:06:000:0329, 1825480200:06:000:0180, надруковано помилку в прізвищі - [PERSON] , правильно - [PERSON] (а.с.7). Згідно довідок №№290, 291 від 09.06.2020, виданих виконкомом Соколівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , дійсно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], на день смерті з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований, та протягом шести місяців після його смерті (а.с.10-11). Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори Центрально-західного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.06.2020 №198/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона не прийняла спадщину після померлого в порядку та в строк, встановлені чинним законодавством (а.с.9). Відповідно до повідомлення Пулинської державної нотаріальної контори Центрально-західного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 12 серпня 2020 року № 262/01-16, до майна померлого [PERSON] , спадкова справа не заводилась. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. Судом у відповідності до ст.82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З вищенаведених підстав суд приходить до переконання про те, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позивач пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини через юридичну необізнаність, так як вважала, що оскільки вона являється рідною дочкою спадкодавця і у неї зберігається правовстановлюючий документ на земельну ділянку, тому прийняла спадщину автоматично, які суд визнає поважними, тому задовольняє позов.

Outcome: approved