Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даном позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням суду від 03.12.2015 на користь [PERSON] на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], до суми у розмірі 200 грн. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що має незадовільний стан здоровя, спочатку травмувався внаслідок падіння з третього поверху, потім переніс інсульт, у даних час є інвалідом ІІІ групи і його єдиний дохід складає пенсія, нерухомості у власності не має, періодично перебуває на стаціонарному лікуванні, постійно приймає ліки, проходить МРТ, сплачує комунальні послуги за користування житлом, на що витрачає майже весь дохід, але має бажання приймати участь у вихованні доньки та сплачувати аліменти на її утриманні. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з наведених у ньому підстав. Позивач також звернув увагу суду, що він хворіє з 2012 року, і на час постановлення рішення про стягнення з нього аліментів мав інвалідність. У нього ушкоджена одна кінцівка, проходить реабілітаційний курс за індивідуальною програмою, відповідно до якої йому протипоказана фізична праця та тривале перебування на ногах. Він не відмовляється матеріально забезпечувати дитину, але у даний час позбавлений можливості сплачувати аліменти у частці від доходу, що становить близько 400 грн., з грудня 2015 отримує пенсію у сумі 1070 грн. Відповідач не заперечувала проти зменшення розміру аліментів, має намір відкликати виконавчий лист про стягнення аліментів з її колишнього чоловіка. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 10 листопада 2007 р. до 03 грудня 2015 р., який розірвано за рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 03 грудня 2015 року. На підставі зазначеного рішення з [PERSON] також стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частин від його заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісяця /копії ас. 8,17/. Позивач [PERSON] є інвалідом третьої групи з ураженим опорно руховим апаратом, якому протипоказана тяжка фізична праця з тривалим перебуванням на ногах, проходить реабілітацію за індивідуальною програмою, у січні 2016 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в 1-му ортопедо травматичному відділенні /копії а.с.15, 29,43/; проживає за місцем паспортної реєстрації за адресою: [ADDRESS], сплачує комунальні послуги, але уповноваженим власником житла є [PERSON], яка померла 29 жовтня 2012 року /копії а.с.5,16/; знаходиться на обліку в управлінні пенсійного фонду в м. Суми і отримує пенсію по інвалідності загального захворювання ІІІ групи і його сукупний дохід за період з січня по листопад 2015 рік становить 10439 грн., за грудень 2015 р. 1074 грн. /а.с.31-33/. Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин, \~врегульовані нормами статей Сімейного Кодексу України/далі СК України/. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Саме ці вимоги і були застосовані судом при ухваленні рішень. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення,суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дані правовідносини регулюються на підставі ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. З огляду на викладене, визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі \~ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як було встановлено судом, позивач є особою, з якого стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки, визначені у частці від його доходу, на даний час поліпшення його здоровя не відбулося, він за станом здоровя позбавлений можливості вести звичайний спосіб здоровя та обмежений у виборі професії, обставини, на які [PERSON] посилається у позові, знайшли підтвердження у судовому засіданні, і відповідачем не спростовані, мають істотне значення при вирішенні даного питання, тому суд відповідно до ст.192 СК України, вважає належними та достатніми підставами для зміни розміру аліментів, які зобовязаний сплачувати [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки, з частки від доходу на тверду грошову суму у розмірі 200 грн., щомісяця, починаючи стягнення від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір». При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, зокрема, ухвалою суду від 03 лютого 2016 р., він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд стягує з відповідача 551 грн. 20 коп. в дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved