Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У серпні 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про стягнення з відповідача авторської винагороди. В обґрунтування пред'явлених вимог посилаються на те, що вони є співавторами винаходу «Спосіб поновлення несучої здатності лінійних та вигнутих ділянок діючого трубопроводу (варіанти)», права на отримання якого автори передали ДК «Укртрансгаз». 17 червня 2008 року між авторами винаходу та ДК «Укртрансгаз» укладено договір про виплату винагороди, який був скоригований додатковою угодою від 20 червня 2011 року. Згідно п. 2.3. (б) договору розмір винагороди визначений сторонами у 15% від економічного ефекту, одержаного компанією «Укртрансгаз» від використання винаходу за відповідний період, визначеного відповідним розрахунком фактичного економічного ефекту від використання винаходу. Договором між співавторами від 17 червня 2008 року вирішено питання про розподіл авторської винагороди. Згідно з умовами укладеного договору, позивачу [PERSON] належить 11% від загальної суми винагороди, позивачу [PERSON] - 11% від загальної суми винагороди, позивачу [PERSON] - 11% від загальної суми винагороди, позивачу [PERSON] - 11,5%, позивачу [PERSON] - 11 % від загальної суми винагороди. В 2011-2012 роках винахід по патенту України номер 83789 був використаний ДК «Укртрансгаз» під час ремонту дефектної ділянки діючого магістрального газопроводу «Союз», (2158,62 км) Барського ЛВУМГ (23.05.2012 р.), діючого магістрального газопроводу «Елець-Кременчук-Кривий Ріг» (670,21 км) Кременчуцького ЛВУМГ (20.10.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Уренгой-Помари-Ужгород» (3797,937 км) Золотоніського ЛВУМГ (25.10.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Кременчук-Ананьїв-Богородчани» (241,3 км) Олександрівського ЛВУМГ (27.10.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Союз» (2075,09 км) Гайсинського ЛВУМГ (20.03.2012 р.), діючого магістрального газопроводу «Союз» (2122,0 км) Гайсинського ЛВУМГ (03.05.2012 р.), діючого магістрального газопроводу «Кременчук-Ананьїв-Богородчани» (246,16 км) Олександрівського ЛВУМГ (27.10.2011 р.). За фактами використання винаходу службами ДК «Укртрансгаз» складено відповідні акти форми ІВ-6 і проведено розрахунок фактичного економічного ефекту від використання винаходу, який склав який склав 8 370 971,00 грн.; 6 712 229,00 грн.; 12 373 882,00 грн.; 11 274 863,00 грн.; 15 716 753,00 грн.; 21 790 935,00 грн. і 17 020 087,00 грн. Посилаючись на те, що в порушення умов договору ПАТ «Укртрансгаз», не виплатило авторську винагороду за використання їх винаходу, позивачі просили задовольнити пред'явлені вимоги. 15 жовтня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до ПАТ «Укртрансгаз» про стягнення авторської винагороди. В обґрунтування цього позову вказали, що вони є співавторами винаходу «Спосіб ремонту трубопроводу в умовах експлуатації», права на отримання якого автори передали ДК «Укртрансгаз». Між авторами винаходу та ДК «Укртрансгаз» укладено договір від 08.04.2008 р. про виплату винагороди за використання винаходу. Згідно умов п. 2.4 (б) вказаного договору розмір винагороди за використання винаходу становить 15% від економічного ефекту, одержаного відповідачем від використання винаходу за відповідний період, визначеного відповідним розрахунком фактичного економічного ефекту від використання винаходу. Угодою між співавторами від 02.04.2008 р. вирішено питання про розподіл авторської винагороди. Згідно Угоди позивачу [PERSON] належить 10% від загальної суми винагороди, позивачу [PERSON] - 10% від загальної суми винагороди, позивачу [PERSON] - 10% від загальної суми винагороди, позивачу [PERSON] - 10% від загальної суми винагороди. В 2011 року винахід по патенту України № 81895 був використаний ДК «Укртрансгаз» під час ремонту дефектних ділянок діючого магістрального газопроводу «Елець-Кременчук-Кривий Ріг» (463,496 км) Диканського ЛВУМГ (19.05.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Київ-Захід України-II» (62,876 км) Боярського ЛВУМГ (15.10.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Елець-Кременчук-Кривий Ріг» (467,62 км) Диканського ЛВУМГ (20.10.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Київ-Захід України-I» (310,755 км, 317,046) Красилівське ЛВУМГ (31.10.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Елець-Курск-Київ» (331,5 км) Лубенського ЛВУМГ (20.12.2011 р.). За фактами використання винаходу службами ДК «Укртрансгаз» складено відповідні акти (форма ІВ-6), проведено розрахунок фактичного економічного ефекту від використання винаходу, який склав 7 908 758,78 грн.; 2 150 110,85 грн.; 15 241 080,23 грн.; 1 977 787,20 грн.; 5 437 159 80 грн. Відповідно до п. 5.1 Договору, автори були ознайомлені з розрахунком сум винагороди і підписали акти про використання винаходу. Проте, в порушення умов Договору, відповідачем авторську винагороду не сплачено. Посилаючись на зазначене, позивачі просили суд задовольнити заявлені ними вимоги у повному обсязі. Крім того, 16 жовтня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про стягнення з відповідача суми авторської винагороди за використання винаходу. Обґрунтовуючи вказаний позов позивачі зазначили, що вони є співавторами винаходу «Спосіб ремонту протяжної лінійної ділянки діючого трубопроводу», права на отримання якого автори передали ДК «Укртрансгаз». Між позивачами та ДК «Укртрансгаз» укладено договір від 11.06.2007 про виплату винагороди за використання винаходу. Згідно умов п. 2.3 (б) вказаного договору розмір винагороди за використання винаходу становить 20% від економічного ефекту, одержаного відповідачем від використання винаходу за відповідний період, визначеного відповідним розрахунком фактичного економічного ефекту від використання винаходу. Угодою між співавторами від 11.06.2007 р. вирішено питання про розподіл авторської винагороди. Згідно Угоди позивачу [PERSON] належить 1,8% від розміру фактичного економічного ефекту від використання винаходу (що відповідає 9% загальної суми винагороди), позивачу [PERSON] - 1,8% від розміру фактичного економічного ефекту від використання винаходу (що відповідає 9% загальної суми винагороди), позивачу [PERSON] - 1,8% від розміру фактичного економічного ефекту від використання винаходу (що відповідає 9% загальної суми винагороди). В 2010 році винахід по патенту України № 79417 був використаний ДК «Укртрансгаз» під час ремонту протяжних дефектних ділянок діючого магістрального газопроводу «Ананів-Тираспіль-Ізмаіл» (31,69 км) Одеського ЛПУ (28.05.2010 р.), діючого магістрального газопроводу «Ананів-Тираспіль-Ізмаіл» (69,788 км) Одеського ЛПУ (27.08.2010 р.), діючого магістрального газопроводу «Ананів-Тираспіль-Ізмаіл» (76,222 км) Одеського ЛПУ (09.07.2010 р.), діючого магістрального газопроводу «Ананів-Тираспіль-Ізмаіл» (76,25 км) (КС Тираспіль - КС Тарутино) Одеського ЛПУ (16.10.2010 р.), діючого магістрального газопроводу-відводу на район Берегово (33,443 км, 33,447 км, 33,461 км, 33,469 км, 33,479 км, 33,490 км) Закарпатського ЛПУ (06.08.2010 р. - 09.09.2010), діючого магістрального газопроводу-відводу на район Берегово (38,413 км, 38,429 км) Закарпатського ЛПУ (29-30.04.2010), діючого магістрального газопроводу-відводу на район Берегово (41,367 км) Закарпатського ЛПУ (15.07.2010 р.), діючого магістрального газопроводу «Богородчани-Долина-Більче-Волиця» (28,220 км) Долинського ЛПУ (20.04.2010 р.), діючого магістрального газопроводу «Богородчани-Долина-Більче-Волиця» (39,964 км) Долинського ЛПУ (07.06.2010 р. - 11.06.2010), діючого магістрального газопроводу «Богородчани-Долина-Більче-Волиця» (47,665 км) Долинського ЛПУ (04.11.2010 р.), діючого магістрального газопроводу «Богородчани-Долина-Більче-Волиця» (47,747 км) Долинського ЛПУ (09.11.2010 р.). За фактами використання винаходу службами ДК «Укртрансгаз» складено відповідні акти (форма ІВ-6), проведено розрахунок фактичного економічного ефекту від використання винаходу, який, при використанні на магістральному газопроводі «Ананів-Тираспіль-Ізмаіл» склав 21 997 511,00 грн., при використанні на магістрального газопроводі-відводі на Угорщину склав 13 126 212,00 грн., а при використанні на магістральному газопроводі «Богородчани-Долина-Більче-Волиця» склав 12 631 713,00 грн. Відповідно до п. 5.1 Договору, автори були ознайомлені з розрахунком сум винагороди і підписали акти про використання винаходу. Проте, як зазначили позивачі, в порушення умов договору, відповідачем авторську винагороду їм не сплачено. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року вищевказані справи для спільного їх розгляду об'єднано в одне провадження. Справі присвоєно номер 757/31495/15-ц. У судовому засіданні позивач [PERSON], який одночасно є представником позивачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтримав вимоги у повному обсязі. Позивач [PERSON], який одночасно є представником позивача [PERSON] підтримав пред'явлені вимоги. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував просив суд відмовити позивачам у задоволені їх вимог. Представник відповідача вказував на те, що позивачі не дотрималися умов укладених договорів про виплату винагороди за використання винаходу в частині надання переліку та форми документів необхідних для здійснення виплати винагороди. Також представник відповідача вказав на відсутність у позивачів доказів використання відповідачем винаходів, за використання яких позивачі вимагають стягнути винагороду. Серед іншого представник відповідача послався на пропуск позивачами строку позовної давності. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суді дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що у 2008 році під час виконання робіт, які проводились в інтересах ДК «Укртрансгаз» групою авторів, до складу якої входили в тому числі позивачі, була запропонована технологія ремонту ділянок газопроводу, розташованих на колонах балкових переходів, який знаходиться під тиском. Права на отримання патенту авторами, на договірній основі, були передані ДК «Укртрансгаз». У тому ж році ДК «Укртрансгаз» в ДП «Укрпатент» була подана заявка на винахід номер а200806461 від 14.12.2008 року під назвою «Спосіб поновлення несучої здатності лінійних та вигнутих ділянок діючого трубопроводу (варіанти)». Після проведення кваліфікаційної експертизи, в тому числі експертизи на світову новизну, запропоновано технічне рішення визнано винаходом, на який видано патент України 83789 (опубліковано 25.02.2008 року Бюлетень «Промислова власність» №15, 2008 року). 25 червня 2008 року між авторами винаходу та ДК «Укртрансгаз» укладено договір про виплату винагороди за використання винаходу, який був скоругован додатковою угодою від 20 червня 2011 року між авторами винаходу та ДК «Укртрансгаз», яка зменшувала розмір винагороди. Згідно з умовами п. 2.3 (б) договору з урахуванням умов додаткової угоди, розмір винагороди за використання винаходу становить 15% від економічного ефекту, одержаного відповідачем від використання винаходу за відповідний період, визначеного відповідним розрахунком фактичного економічного ефекту від використання винаходу. Договором між співавторами від 17 червня 2008 року вирішено питання про розподіл авторської винагороди. Згідно з умовами укладеного договору, позивачу [PERSON] належить 11% від загальної суми винагороди, позивачу [PERSON] - 11% від загальної суми винагороди, позивачу [PERSON] - 11% від загальної суми винагороди, позивачу [PERSON] - 11,5%, позивачу [PERSON] - 11 % від загальної суми винагороди. Відповідно до п.2.3 (г) Договору про виплату винагороди за використання патенту також встановлено строк виплати авторської винагороди - не пізніше трьох місяців по завершенню періоду, за який сплачується винагорода, при цьому пунктом 2.3 (д) Договору встановлена періодичність виплат - кожні шість місяців, починаючи від дати використання винаходу. В 2011-2012 роках винахід по патенту України номер 83789 був використаний ДК «Укртрансгаз» під час ремонту дефектної ділянки діючого магістрального газопроводу «Союз», (2158,62 км) Барського ЛВУМГ (23.05.2012 р.), діючого магістрального газопроводу «Елець-Кременчук-Кривий Ріг» (670,21 км) Кременчуцького ЛВУМГ (20.10.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Уренгой-Помари-Ужгород» (3797,937 км) Золотоніського ЛВУМГ (25.10.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Кременчук-Ананьїв-Богородчани» (241,3 км) Олександрівського ЛВУМГ (27.10.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Союз» (2075,09 км) Гайсинського ЛВУМГ (20.03.2012 р.), діючого магістрального газопроводу «Союз» (2122,0 км) Гайсинського ЛВУМГ (03.05.2012 р.), діючого магістрального газопроводу «Кременчук-Ананьїв-Богородчани» (246,16 км) Олександрівського ЛВУМГ (27.10.2011 р.). З матеріалів справи вбачається, що за фактами використання винаходу службами ДК «Укртрансгаз» складено відповідні акти форми ІВ-6 і проведено розрахунок фактичного економічного ефекту від використання винаходу, який склав який склав 8 370 971,00 грн.; 6 712 229,00 грн.; 12 373 882,00 грн.; 11 274 863,00 грн.; 15 716 753,00 грн.; 21 790 935,00 грн. і 17 020 087,00 грн. Також судом встановлено, що у 2007 році під час виконання робіт які проводились в інтересах ДК«Укртранс¬газ» групою авторів, до складу якої входили в тому числі позивачі, була запропонована технологія ремонту діючого трубопроводу, який знаходиться під тиском. Права на отримання патенту авторами, на договірній основі, були передані ДК «Укртрансгаз». У 2007 році ДК «Укртрансгаз» в ДП «Укрпатент» була подана заявка на винахід а200713975 від 12.12.2007 р. під назвою «Спосіб ремонту трубопроводу в умовах експлуатації». У тому ж році аналогічна заявка на винахід була подана і в Федеральну службу з інтелектуальної власності Росії (заявка № 2008127605.06 від 07.07.2008 р. «Способ ремонта действующего трубопровода (Варианты)». Після проведення кваліфікаційної експертизи, в тому числі експертизи на світову новизну, запропоноване технічне рішення патентними відомствами України і Росії визнано винаходом, на який видано патент України № 81895 (Бюлетень «Промислова власність» № 3 від 11.02.2008 року) і патент Росії № 2451233 (Бюлетень «Изобретения и полезные модели» № 2 від 20.01.2010 року). У відповідності з п. 3 ст. 9 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», після подання заявки в ДП «Укрпатент», між авторами винаходу та ДК «Укртрансгаз» укладено договір від 08.04.2008 р. про виплату винагороди за використання винаходу. Згідно умов п. 2.4 (б) вказаного договору розмір винагороди за використання винаходу становить 15% від економічного ефекту, одержаного відповідачем від використання винаходу за відповідний період, визначеного відповідним розрахунком фактичного економічного ефекту від використання винаходу. Угодою між співавторами від 02.04.2008 р. вирішено питання про розподіл авторської винагороди. Згідно Угоди позивачу [PERSON] належить 10% від загальної суми винагороди, позивачу [PERSON] - 10% від загальної суми винагороди, позивачу [PERSON] - 10% від загальної суми винагороди, позивачу [PERSON] - 10% від загальної суми винагороди. В 2011 року винахід по патенту України № 81895 був використаний ДК «Укртрансгаз» під час ремонту дефектних ділянок діючого магістрального газопроводу «Елець-Кременчук-Кривий Ріг» (463,496 км) Диканського ЛВУМГ (19.05.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Київ-Захід України-II» (62,876 км) Боярського ЛВУМГ (15.10.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Елець-Кременчук-Кривий Ріг» (467,62 км) Диканського ЛВУМГ (20.10.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Київ-Захід України-I» (310,755 км, 317,046) Красилівське ЛВУМГ (31.10.2011 р.), діючого магістрального газопроводу «Елець-Курск-Київ» (331,5 км) Лубенського ЛВУМГ (20.12.2011 р.). Як вбачається з матеріалів справи, за фактами використання винаходу службами ДК «Укртрансгаз» складено відповідні акти (форма ІВ-6), проведено розрахунок фактичного економічного ефекту від використання винаходу, який склав 7 908 758,78 грн.; 2 150 110,85 грн.; 15 241 080,23 грн.; 1 977 787,20 грн.; 5 437 159,80 грн. Крім того судом встановлено, що у 2006 році під час виконання робіт, які проводились в інтересах ДК«Укртранс¬газ» групою авторів, до складу якої входили в тому числі позивачі, була запропонована технологія ремонту протяжних ділянок діючого трубопроводу, який знаходиться під тиском. Права на отримання патенту авторами на договірній основі були передані ДК «Укртрансгаз». У 2006 році ДК «Укртрансгаз» в ДП «Укрпатент» була подана заявка на винахід а200613900 від 27.12.2006 р. під назвою «Спосіб ремонту протяжної лінійної ділянки діючого трубопроводу». У тому ж році аналогічна заявка на винахід була подана і в Федеральну службу з інтелектуальної власності Росії (заявка № 2007129789/06 від 03.08.2007 р. «Способ ремонта протяженного линейного участка действующего трубопровода). Після проведення кваліфікаційної експертизи, в тому числі експертизи на світову новизну, запропоноване технічне рішення патентними відомствами України і Росії визнано винаходом, на який видано патент України № 79417 (Бюлетень «Промислова власність» № 8 від 11.06.2007 року) і патент Росії № 2352855 (Бюлетень «Изобретения и полезные модели» № 11 від 20.04.2009 року). У відповідності з п. 3 ст. 9 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», після подання заявки в ДП «Укрпатент», між авторами винаходу та ДК «Укртрансгаз» укладено договір від 11.06.2007 про виплату винагороди за використання винаходу. Згідно умов п. 2.3 (б) вказаного договору розмір винагороди за використання винаходу становить 20% від економічного ефекту, одержаного відповідачем від використання винаходу за відповідний період, визначеного відповідним розрахунком фактичного економічного ефекту від використання винаходу. Угодою між співавторами від 11.06.2007 р. вирішено питання про розподіл авторської винагороди. Згідно Угоди позивачу [PERSON] належить 1,8% від розміру фактичного економічного ефекту від використання винаходу (що відповідає 9% загальної суми винагороди), позивачу [PERSON] - 1,8% від розміру фактичного економічного ефекту від використання винаходу (що відповідає 9% загальної суми винагороди), позивачу [PERSON] - 1,8% від розміру фактичного економічного ефекту від використання винаходу (що відповідає 9% загальної суми винагороди). В 2010 року винахід по патенту України № 79417 був використаний ДК «Укртрансгаз» під час ремонту протяжних дефектних ділянок діючого магістрального газопроводу «Ананів-Тираспіль-Ізмаіл» (31,69 км) Одеського ЛПУ (28.05.2010 р.), діючого магістрального газопроводу «Ананів-Тираспіль-Ізмаіл» (69,788 км) Одеського ЛПУ (27.08.2010 р.), діючого магістрального газопроводу «Ананів-Тираспіль-Ізмаіл» (76,222 км) Одеського ЛПУ (09.07.2010 р.), діючого магістрального газопроводу «Ананів-Тираспіль-Ізмаіл» (76,25 км) (КС Тираспіль - КС Тарутино) Одеського ЛПУ (16.10.2010 р.), діючого магістрального газопроводу-відводу на район Берегово (33,443 км, 33,447 км, 33,461 км, 33,469 км, 33,479 км, 33,490 км) Закарпатського ЛПУ (06.08.2010 р. - 09.09.2010), діючого магістрального газопроводу-відводу на район Берегово (38,413 км, 38,429 км) Закарпатського ЛПУ (29-30.04.2010), діючого магістрального газопроводу-відводу на район Берегово (41,367 км) Закарпатського ЛПУ (15.07.2010 р.), діючого магістрального газопроводу «Богородчани-Долина-Більче-Волиця» (28,220 км) Долинського ЛПУ (20.04.2010 р.), діючого магістрального газопроводу «Богородчани-Долина-Більче-Волиця» (39,964 км) Долинського ЛПУ (07.06.2010 р. - 11.06.2010), діючого магістрального газопроводу «Богородчани-Долина-Більче-Волиця» (47,665 км) Долинського ЛПУ (04.11.2010 р.), діючого магістрального газопроводу «Богородчани-Долина-Більче-Волиця» (47,747 км) Долинського ЛПУ (09.11.2010 р.). За фактами використання винаходу службами ДК «Укртрансгаз» складено відповідні акти (форма ІВ-6), проведено розрахунок фактичного економічного ефекту від використання винаходу, який, при використанні на магістральному газопроводі «Ананів-Тираспіль-Ізмаіл» склав 21 997 511,00 грн., при використанні на магістрального газопроводі-відводі на Угорщину склав 13 126 212,00 грн., а при використанні на магістральному газопроводі «Богородчани-Долина-Більче-Волиця» склав 12 631 713,00 грн. Відповідно до п. 5.1 Договорів про виплату винагороди за використання винаходів, автори були ознайомлені з затвердженим розрахунком сум винагород і підписали акти про використання винаходів. Проте, в порушення умов укладених договорів, відповідачем не виплачено винагороду позивачам. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі, як автори винаходів, неодноразово зверталися до відповідача з вимогою про виплату передбачених договорами винагород. Посадові особи ДК «Укртрансгаз» офіційно заявляли, що вони не відмовляються від виплати авторських винагород, вели з позивачами переговори, запрошували на коригування договору. Тому позивачі були впевнені, що їх право не порушується, а порушуються тільки встановлені договором терміни виплати, що пояснювалось процесами реорганізації компанії. На чергове звернення позивачів ДК «Укртрансгаз», в особі генерального директора Винокурова С.А., листом від 17.10.2012 року №10031/29-001 запевнила, що зобов'язання з виплати авторам винагороди за використання патентів, по яким складені акти про використання та проведено розрахунок економічного ефекту, будуть передані правонаступнику для здійснення подальших виплат. Правонаступником майнових і немайнових прав та обов'язків дочірньої компанії «Укртрансгаз» є Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», створене відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про реорганізацію дочірніх компаній Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 13.06.2012 року №360-р, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про реорагізацію Дочірньої компанії «Укртрансгаз» національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 18.07.2012 №530. Після завершення реорганізації, автори винаходів звернулися до керівництва ПАТ «Укртрансгаз», з проханням виплатити винагороди, однак відповіді на своє звернення не отримали. В червні 2014 року автори винаходів в черговий раз звернулися до керівництва ПАТ «Укртрансгаз», з пропозиціями укладення мирової угоди з відмовою від подальшої винагороди за умови ліквідації заборгованості з виплат, однак така пропозиція відповідачем була залишена поза увагою. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків серед юридичних фактів є, зокрема договори та інші правочини. Згідно ч. 6 ст. 9 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» спори щодо умов одержання винахідником службового винаходу (корисної моделі) винагороди та її розміру вирішуються у судовому порядку. Взаємовідносини при використанні винаходу (корисної моделі), патент який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник патенту може використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, але жоден з них не має права давати дозвіл (давати ліцензію) на використання винаходу (корисної моделі) та передавати право власності на винахід (корисну модель) іншій особі без інших власників патенту (абз. 3 ч. 2 ст. 28 Закону). Відповідно до положення ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Умовами Договорів про виплату винагороди за використання патентів також встановлено строк виплати авторських винагород, при цьому пунктами 2.3 (д) Договорів встановлена періодичність виплат. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачем були використані винаходи, співавторами яких є позивачі, однак своїх зобов'язань щодо виплати авторських винагород позивачам відповідач не виконав. Як вбачається із наданих позивачами розрахунків, заборгованість відповідача за авторською винагородою за використання винаходу: «Спосіб поновлення несучої здатності лінійних та вигнутих ділянок діючого трубопроводу (варіанти)» патент [NUMBER] перед позивачем [PERSON] становить 1 608 730,18 грн., позивачем [PERSON] - 1 538 785,40 грн., позивачем [PERSON] - 1 538 785,40 грн., позивачем [PERSON] - 1 538 785,40 грн., позивачем [PERSON] - 1 538 785,40 грн. «Спосіб ремонту трубопроводу в умовах експлуатації» патент [NUMBER] перед позивачем [PERSON] - 490 723,45 грн., позивачем [PERSON] - 490 723,45 грн., позивачем [PERSON] - 490 723,45 грн., позивачем [PERSON] - 490'723,45 грн. «Спосіб ремонту протяжної лінійної ділянки діючого трубопроводу» патент [NUMBER] перед позивачем [PERSON] - 859 597,85 грн., позивачем [PERSON] - 859 597,85 грн., позивачем [PERSON] - 859 597,85 грн. Таким чином, оскільки встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за Договорами про виплату винагороди за використання патентів, вищевказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів. Посилання представника відповідача щодо ненадання позивачами всіх документів, необхідних для виплати авторських винагород, які передбачені договорами суд вважає безпідставними, оскільки складання актів про використання винаходів з висновками про відповідність використаного технічного рішення формулі винаходів за формою ІВ-6 передбачено діючою Інструкцією щодо заповнення форм первинної облікової документації з обліку об'єктів права інтелектуальної власності, тому слід вважати їх належними доказами для виплати винагород позивачам. В актах, які наявні в матеріалах справи, зазначено про використання всіх ознак формули винаходів. Вказані акти підписані, в тому числі і представниками філії ПАТ «Укртрансгаз» та Лінійних управлінь магістральних газопроводів. Також позивачами надані розрахунки фактичного економічного ефекту від використання винаходів: «Спосіб поновлення несучої здатності лінійних та вигнутих ділянок діючого трубопроводу (варіанти)» патент [NUMBER]; «Спосіб ремонту трубопроводу в умовах експлуатації» патент [NUMBER] та «Спосіб ремонту протяжної лінійної ділянки діючого трубопроводу» патент [NUMBER], виконаних ПАТ «Укртрансгаз» з використанням Методичних положень визначення прибутку від впровадження науково-технічних заходів та використання об'єктів промислової власності у транспортуванні газу, затвердженого наказом НАК «Нафтогаз України» ДК «Укртрансгаз» від 26.12.2000 №281. Наведені факти також спростовують посилання представника відповідача про невикористання відповідачем зазначених винаходів. Також не можуть бути прийняти до уваги посилання представника відповідача на пропуск позивачами строку позовної давності в межах якого вони звернулись до суду за захистом свого права. Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як свідчать надані позивачами копії звернень до відповідача, вони неодноразово звертались до відповідача з вимогами про виплату авторських винагород. 17 жовтня 2012 року ДК «Укртрансгаз» повідомило [PERSON], що виплата авторам за використання патентів, по яких підписані акти про використання об'єктів права інтелектуальної власності і затверджений економічний ефект будуть занесені до реєстру боргових зобов'язань для подальшої виплати правонаступником. Таким чином, 17 жовтня 2012 року відповідач визнав наявність між сторонами боргових зобов'язань та не заперечував щодо їх виплати. Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 3 ст. 264 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулись до суду з позовами 31 серпня 2015 року, 15 жовтня 2015 року та 16 жовтня 2015 рок, тобто в межах трирічного строку, а тому посилання представника відповідача на пропуск позивачами строку звернення до суду за захистом свого права є безпідставним. У відповідності до ст. 54 Тимчасового положення про правову охорону об'єктів промислової власності та раціоналізаторських пропозицій в Україні, затвердженого Указом Президента України від 18.09.92 № 479/92, а також до п. 6.2 Договору про виплату винагороди за використання патенту, за несвоєчасну виплату авторської винагороди сплачується пеня у розмірі 0,04 % від суми, належної до виплати, за кожний день прострочки. Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність строком в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Обґрунтовуючи свої заперечення в цій частині, представник відповідача посилається на те, що позивачі звернулись до суду з вимогою про стягнення поза межами строку, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Разом з тим, як вбачається з наданих позивачами розрахунків, пеня за прострочення виконання зобов'язання ними розрахована в межах одного року, що ґрунтується на положення наведеної норми закону. Таким чином, доводи заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. З огляду на встановлені судом обставини з відповідача підлягає стягненню сума пені: за Договором про виплату винагороди за використання винаходу [NUMBER] від 25 червня 2008 року, розмір якої складає 14,6% від суми, що підлягає виплаті. Відповідно сума пені, що підлягає стягненню на користь [PERSON] становить 125 501,29 грн., на користь [PERSON] - 125 501,29 грн., на користь [PERSON] - 125 501,29 грн. за Договором про виплату винагороди за використання винаходу [NUMBER] від 08 квітня 2008 року, розмір якої складає 14,6% від суми, що підлягає виплаті. Відповідно сума пені, що підлягає стягненню на користь [PERSON] - 71 645,62 грн., на користь [PERSON] - 71 645,62 грн., на користь [PERSON] - 71 645,62 грн., на користь [PERSON] - 71 645,62 грн. за Договором про виплату винагороди за використання винаходу [NUMBER] від 11 квітня 2007 року, розмір якої складає 14,6% від суми, що підлягає виплаті. Відповідно сума пені, що підлягає стягненню на користь [PERSON] становить 125 501,29 грн., на користь [PERSON] - 125 501,29 грн., на користь [PERSON] - 125 501,29 грн. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Із системного аналізу норм ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Оскільки судом встановлено факт порушення відповідачем перед позивачами грошового зобов'язання вимоги про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми також підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги надані позивачами розрахунки для стягнення наведених сум, суд виходить із наявних в матеріалах справи доказів та встановлених наступних обставин. Як вбачається з матеріалів справи, строки виконання робіт з використанням патенту 83789 у 2011-2012 роках в ДК «Укртрансгаз» припадають на три передбачених договором періоду (кожні півроку використання), тому мають різні граничні дати виплати винагороди. Виплата винагороди за використання патенту в першому півріччі четвертого року використання патенту (14.05.2011-13.11.2011), відповідно до договору, має бути проведена до 14.02.2012 р. При цьому індекс інфляції з березня 2012 р. по липень 2015 р. склав 173,76%. Виплата винагороди за використання патенту в другому півріччі четвертого року використання патенту (14.11.2011-13.05.2012), відповідно до договору, має бути проведена до 14.08.2012 р. При цьому індекс інфляції з вересня 2012 р. по липень 2015 р. склав 175,16%. Виплата винагороди за використання патенту в першому півріччі п'ятого року використання патенту (14.05.2012-13.11.2012), відповідно до договору, має бути проведена до 14.02.2013 р. При цьому індекс інфляції з березня 2013 р. по липень 2015 р. склав 174,63%. Отже, сума збитків від інфляції, що підлягає стягненню на користь [PERSON] становить 1 198 211,79 грн., на користь [PERSON] - 1 146 115,61 грн., на користь [PERSON] - 1 146 115,61 грн., на користь [PERSON] - 1 146 115,61 грн., на користь [PERSON] - 1 146 115,61 грн. При цьому, сума боргу за користування грошовими коштами (три відсотка річних від простроченої суми за кожен рік), що підлягає стягненню на користь [PERSON] становить 140 393 83 грн., на користь [PERSON] - 134 289 75 грн., на користь [PERSON] - 134 289 75 грн., на користь [PERSON] - 134 289, 75 грн., на користь [PERSON] - 134 289,75 грн. Строки виконання робіт з використанням патенту 81895 у 2011-2012 роках в ДК «Укртрансгаз» припадають на три передбачених договором періоду (кожні півроку використання), тому мають різні граничні дати виплати винагороди. Виплата винагороди за використання патенту в першому півріччі четвертого року використання патенту (12.12.2010-11.06.2011), відповідно до договору, має бути проведена до 11.09.2011. При цьому індекс інфляції з жовтня 2011 р. по вересень 2015 р. склав: 177,57%. Виплата винагороди за використання патенту в другому півріччі четвертого року використання патенту (12.06.2011-11.12.2011), відповідно до договору, має бути проведена до 11.03.2012 р. При цьому індекс інфляції з квітня 2012 р. по вересень 2015 склав 175,80%. Виплата винагороди за використання патенту в першому півріччі п'ятого року використання патенту (12.12.2011-11.06.2012), відповідно до договору, має бути проведена до 11.09.2012 р. При цьому індекс інфляції з жовтня 2012 р. по вересень 2015 р. склав 177,57%. Отже, сума збитків від інфляції, що підлягає стягненню на користь [PERSON] - 375 511,72 грн., на користь [PERSON] - 375 511,72 грн., на користь [PERSON] - 375 511,72 грн., на користь [PERSON] - 375 511,72 грн. В той же час, сума боргу за користування грошовими коштами (три відсотка річних від простроченої суми за кожен рік), що підлягає стягненню на користь [PERSON] - 43 990,82 грн., на користь [PERSON] - 43 990,82 грн., на користь [PERSON] - 43 990,82 грн., на користь [PERSON] - 43 990,82 грн. Що стосується використання патенту [NUMBER], то індекс інфляції з лютого 2011 по вересень 2015 склав 179,13%. Отже, сума збитків від інфляції, що підлягає стягненню на користь [PERSON] становить 680 199,78 грн., на користь [PERSON] - 680 199,78 грн., на користь [PERSON] - 680 199,78 грн. При цьому, сума боргу за користування грошовими коштами (три відсотка річних від простроченої суми за кожен рік), що підлягає стягненню на користь [PERSON] - 77 363,81 грн., на користь [PERSON] - 77 363,81 грн., на користь [PERSON] - 77 363,81 грн. Враховуючи, що суд задовольняє вимоги, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачами у вигляді сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь: [PERSON] у розмірі 9 744 грн. (3 654 грн. + 6 090 грн.); [PERSON] у розмірі 15 834 грн. (3 654 грн. + 6 090 грн. + 6 090 грн.); [PERSON] у розмірі 3 654 грн.; [PERSON] 15 834 грн. (3 654 грн. + 6 090 грн. + 6 090 грн.); [PERSON] у розмірі 3 654 грн.; [PERSON] у розмірі 6 090 грн. та [PERSON] у розмірі 6 090 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved