Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У січні 2016р. Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» (далі ПАТ«КРЕДОБАНК») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 04 грудня 2008року Відкритим акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» (далі - ВАТ«КРЕДОБАНК»), правонаступником якого є ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №154Ф-041208, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 9590,00доларів США зі сплатою 18,9% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 30 грудня 2028р на придбання земельної ділянки. Умовами кредитного договору передбачено, що кредит видається в безготівковій формі, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, одноразово, в порядку та строки встановлені додатком №1 до договору. Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, перерахувавши відповідачу грошові кошти у сумі 9590,00доларів США. Всупереч умов кредитного договору позичальник не виконав свої зобовязання, у встановлені строки платежі не проводив та кредит не повертав, в звязку з чим склалася заборгованість за кредитом станом на 12 листопада 2015р. в розмірі 7128,27 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 12 листопада 2015р. складає 162168,14грн., яка складається з: неповернутої суми кредиту 6546,74 доларів США, прострочених відсотків 525,87доларів США, пені 55,66 доларів США. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №154Ф-041208 від 04 грудня 2008року в сумі 162168,14грн. Представник позивача, діючий за довіреністю від 13 листопада 2015р. в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку (а.с.36,39). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.35). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що ПАТ «КРЕДОБАНК» є юридичною особою. 04 грудня 2008року Відкритим акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» (далі - ВАТ«КРЕДОБАНК»), правонаступником якого є ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №154Ф-041208, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 9590,00доларів США зі сплатою 18,9% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 30 грудня 2028р на придбання земельної ділянки (а.с.4-5). Умовами кредитного договору передбачено, що кредит видається в безготівковій формі, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, одноразово, в порядку та строки встановлені додатком №1 до договору (а.с.4-5). Перерахувавши грошові кошти відповідною сумою 9590,00доларів США банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, що вбачається із меморіального ордеру (а.с.9). Судом встановлено, що через неналежне виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором №154Ф-041208 від 04 грудня 2008р., станом на 12 листопада 2015р. склалася заборгованість відповідача перед ПАТ «КРЕДОБАНК», яка за розрахунками позивача складає 7128,27 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 12 листопада 2015р. складає 162168,14грн., з яких: -неповернута сума кредиту 6546,74 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 12 листопада 2015р. складає 148938,34грн., -прострочені відсотки 525,87доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 12 листопада 2015р. складає 11963,54грн., -пеня 55,66 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 12 листопада 2015р. складає 1266,26грн. Вказаний факт підтверджується розрахунками заборгованості відповідно до умов кредитного договору №154Ф-041208 від 04 грудня 2008р.(а.с.9-15). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, банк як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин (а.с.22-23). Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 2432,52грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.25).

Outcome: approved