overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 21.06.2002 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №692. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони хоча і мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 21.06.2002 року між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримала свій позов, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 21.06.2002 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №692 (а.с.5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи хоча і мешкають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 29.04.2009 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Дроздівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, актовий запис №1. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Крім того, до укладення шлюбу у позивача народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з червня 2009 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 29.04.2009 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Дроздівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, актовий запис №1 (а.с.4). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Крім того, до укладення шлюбу у позивача народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з червня 2009 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що 12 березня 1988 року уклала шлюб з відповідачем. Однак сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Примирення між подружжям неможливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 25-26). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі 12 березня 1988 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Залізничного РВК у м. Києві, актовий запис № 320 (а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припиненні з червня 2010 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що 14 грудня 2007 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у подружжя різні погляди на життя, виховання дітей, різне бачення майбутнього, відбуваються сварки і непорозуміння. Дитина буде проживати з позивачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, повідомлений за зареєстрованим місце проживання (а.с. 19) та надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 20). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 14 грудня 2007 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів в м. Києві з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2934 (а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через відсутність порозуміння. Фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2013 року. Сторони спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 2005 по 2012 рік перебувала з відповідачем у не зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних відносин мають дитину дочку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] від свого обов'язку по утриманню дитини ухиляється, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча офіційно працевлаштований та щомісячно отримує заробітну плату тому і звернулась до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. У ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову. У відповідності із п. 1 ст. 367 ЦПК України, дане рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], яке він прийняв після померлої [INFO] [PERSON] Позивачка є спадкоємицею за законом. Відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні первинна реєстрація та правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування право власності за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному об'ємі. Відповідачі [PERSON] та представник Кіровської сільської ради Кобеляцького району в судове засідання не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали повністю. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України »право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів». Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України» право власності припиняється у разі смерті власника» Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с.4). Позивач є спадкоємицею за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження (а.с. 16,18). [INFO] року померла [PERSON] ( а.с.4). [PERSON] подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини ( а.с. 11), але не оформив свідоцтво про право на спадщину .Згідно витягу із погосподарської книги [PERSON] проживала та була зареєстрована [ADDRESS] ( а.с.9). Після її смерті спадкоємцем за заповітом був [PERSON] (а.с.10). Згідно виписки з погосподарської книги [PERSON] належав на праві власності житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] ,1962 року забудови ( а.с. 28). Державна реєстрація права власності на нерухоме майно не здійснена в зв»язку з тим, що не була передбачена законодавством на момент створення нерухомого майна ( а.с.26). Оскільки позивачка є спадкоємицею за законом після померлого [PERSON], який успадкував житловий будинок після смерті [PERSON],то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в 1993 році вона вступила в шлюб з [PERSON], який був зареєстрований Хотівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 10 від 08 травня 1993 року. Від шлюбу в них є діти - [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Їхній шлюб видався невдалим, сімейні відносини між ними суттєво почали погіршуватись. Вже більше року їхні сімейні відносини припинились. Шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. За вказаних обставин вважає, що збереження їхньої сім'ї є неможливим. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08 травня 1993 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилось неможливим, оскільки в позивача та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім'ї часто виникали сварки і непорозуміння. Їхня сім»я розпалась, близько року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Шлюб зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому після розірвання шлюбу суд залишає прізвище позивачу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01 вересня 2001 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від сумісного подружнього життя з [PERSON] вони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З листопада 2012 року вони з чоловіком проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони втратили почуття кохання один до одного, через що в сім'ї почали виникати сварки. За вказаних обставин вважає, що збереження їхньої сім'ї є неможливим. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01 вересня 2001 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має дітей - сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилось неможливим, оскільки в позивача та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім'ї часто виникали сварки і непорозуміння. Їхня сім»я розпалась, між ними втрачені почуття кохання протягом 2 років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Шлюб зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому після розірвання шлюбу суд залишає прізвище позивачу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14 вересня 2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбу, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1037. Від сумісного проживання з [PERSON] вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з [PERSON] мають різні погляди на життя, в тому числі на сімейні стосунки, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння. Близько шести місяців вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, у зв'язку з чим вона вважає, що їхній шлюб носить лише формальний характер, оскільки кожен з них живе своїм особистим життям. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14 вересня 2012 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1037. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14 вересня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив, що дочка [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім'ї часто виникали сварки і непорозуміння. Як пояснили позивач та відповідач їхня сім'я розпалась, близько шести місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, між ними втрачені почуття кохання та поваги один до одного, сім'ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]», а тому після розірвання шлюбу суд залишає прізвище позивачу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 30 серпня 2003 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] Подружнє життя у них не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, подружні відносини. Під час спільного проживання між ними склалися негативні відносини, які призвели до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. Вона вважає, що подальше їхнє спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 серпня 2003 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO] Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім'ї часто виникали сварки і непорозуміння. Їхня сім'я розпалася, протягом року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, між ними втрачені почуття кохання та поваги один до одного, сім'ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд залишає прізвище позивачу [PERSON] [PERSON].

Outcome: approved