Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила позбавити відповідача права користування житловим будинком, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить вищевказаний житловий будинок. Відповідач зареєстрований у належному позивачу будинку, як чоловік її доньки. З час відносини між сторонами почали погіршуватися та він став нехтувати відносинами з донькою позивача. Крім того, відмовився добровільно, у встановленому законом порядку знятися з реєстраційного обліку та взагалі зник з їх життя. На сьогоднішній день за вищевказаною адресою, крім позивача, також проживають її донька та онук, місце перебування відповідача їй не відомо. Будь-які спроби зв`язатися з відповідачем були марними, на телефонні дзвінки він не відповідає, місце його проживання позивачу не відоме. На момент звернення до суду з позовною заявою, в провадженні Ленінського районного суду міста Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом доньки позивача до відповідача про розірвання шлюбу. Той факт, що у належному позивачу житловому будинку зареєстрований відповідач, який фактично у ньому не проживає та жодних правових підстав для користування не має, заважає їй в повній мірі користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити. Позивач пояснила, що відповідач у належному їй житловому будинку не проживає з 27.05.2019, з`їхав з власної волі, жодних перешкод у користуванні житлом йому не чинили, тому вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, причини своєї неявки суду не повідомив. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Про обізнаність відповідач щодо розгляду справи свідчать клопотання його представника адвоката Снігір Є.О. про відкладення розгляду справи від 25.02.2020 та 05.05.2020. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи \~і оцінивши\~наявні в\~ній докази, дійшов наступного. Як встановлено судом, позивачу на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформаційна довідка №190705844 від 28.11.2019. Згідно відомостей про зареєстрованих осіб у житловому будинку Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради №19.03.03-25/І/4379/19 від 21.08.2019 за вищевказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до відомостей, наданих на запит суду Відділом обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою. З матеріалів справи вбачається, що відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з донькою позивача [PERSON] , який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.01.2020. Актом про не проживання за місцем реєстрації від 17.02.2020 засвідченим сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , підтверджується, що відповідач за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає з 27.05.2019. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є сусідами позивача, останній раз бачили відповідача у травні 2019 року, більше його за вказаною адресою не бачили. Частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої\~статті 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права громадян на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій в здійсненні покладених на них завдань по управлінню житловим фондом, експлуатації і збереженню його. Згідно частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до\~статті 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене,\~та те,\~що відповідач\~по справі\~ [PERSON] \~зареєстрований у\~спірному житловому\~будинку,\~але не\~проживає в\~ньому понад\~один рік,\~доказів такого\~не проживання\~з поважних\~причин матеріали\~справи не\~містять,\~родинних відносин\~з позивачем,\~як власником\~будинку,\~не має,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають\~задоволенню шляхом\~визнання відповідача\~таким,\~що втратив\~право користування вищевказаним житловим будинком. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved