Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У січні 2015 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява Новомиргородської РДА до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки відповідачі свідомо ухиляються та нехтують своїми обов'язками по вихованню та утриманню малолітніх дітей. Посилаючись на ч. 2 ст. 150, ч. 1 ст. 155, ч. 2 ст. 164, п. 2 ст. 166 та ст. 232 Сімейного Кодексу України, Закон України № 69-V «Про ратифікацію Європейської конвенції про здійснення прав дітей», ст. ст. 1, 7 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також стягнути з них аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття, на користь закладу чи особи, яким будуть передані діти. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Відповідач [PERSON] не визнала позов повністю і пояснила, що внаслідок шлюбу з відповідачем [PERSON] вони мають 2-х малолітніх дітей. Оскільки [PERSON] протягом останніх 5 років не працює, зловживає спиртними напоями, вживає наркотичні засоби, не виховує і не утримує власних дітей, вона останніх три роки стала співмешкати зі свідком [PERSON] Разом з дітьми вони переїхали із смт. Капітанівка, Новомиргородського району спочатку у с. Малу Яблунівку, Смілянського району Черкаської області, а влітку 2014 р. - у с. Радиванівку, Кам'янського району Черкаської області. У кінці грудня 2014 р. їх запросила в гості на зимові свята сестра співмешканця [PERSON] Проти вони посварилися з [PERSON], тому вона пішла жити на 4 дні до чоловіка [PERSON] У цей час [PERSON] повідомила до селищної ради, що їхні діти залишилися без батьківського догляду. Вважає, що спроможна створити належні умови для утримання і виховання малолітніх дітей. Прокурор ЧЕРЕВКО В.О. вважає позов законним і обґрунтованим і пропонує його задовольнити у повному обсязі. Оповіщений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи відповідач [PERSON] жодного разу у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не надіслав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаного відповідача на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: показання свідків, оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких міркувань. Згідно зазначеним поясненням і наданим документам - свідоцтву про народження - неповнолітні: [PERSON] народилася [INFO] р., а [PERSON] - [INFO] р., а їхніми батьками вказані відповідачі. За правилами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що відповідачі [PERSON], [PERSON] протягом останніх п'яти років не мають постійного заробітку, проживають за рахунок випадкових заробітків, в районному центру зайнятості на обліку не перебувають, державної допомоги сім'ям з дітьми не отримують. Відповідно до характеристики Капітанівської селищної ради від 30.12.2014 р. № 210 [PERSON], [PERSON] за час проживання на території селищної ради проявили себе з негативної сторони, не працювали, чоловік вживав наркотичні засоби, вихованням дітей не займаються. Неодноразово надходили усні скарги до селищної ради у зв'язку із залишенням дітей на сусідів без тривалого повернення батьків та неналежним вихованням дітей. Відповідно довідці Новомиргородського РВ УМВС України від 06.01.2015 р. № 15 [PERSON] протягом 2014 року тричі був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 44, 178 частинами 1, 2 КУпАП. Із акту обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] від 30.12.2014 р. витікає, що у відповідачів відсутні належні умов для виховання та утримання дітей. Саме тому діти знаходилися протягом 4-х днів у помешканні сусідки [PERSON] без батьківського піклування. Свідок [PERSON] підтвердив у суді, що відповідач [PERSON] протягом останніх трьох років не утримує і не виховує власних дітей. В той же час відповідач [PERSON] начебто належним чином опікується долею обох дітей. Суд критично відноситься до показань свідка [PERSON] щодо відповідача [PERSON], бо останніх три роки вони співмешкають і тому він заінтересований у результатах розгляду справи. Окрім цього, і свідок [PERSON], і відповідач [PERSON] ведуть аморальний спосіб життя. Так, згідно довідці Кам'янського РВ УМВС України в Черкаській області від 11.02.2015 р. № 1031 відповідач [PERSON] притягується до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 311 КК України. Як вбачається з ухвали т. в. о. слідчого судді Новомиргородського районного суду від 25.02.2015 р., співмешканець відповідача свідок [PERSON] притягується до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України. До того ж свідок [PERSON] підтвердила у суді, що спочатку відповідач [PERSON] умовила її забрати до себе брата - свідка [PERSON] Того ж дня увечері відповідач [PERSON] попросила привезти її з дітьми до помешкання свідка у смт. Капітанівку, погрожуючи в іншому разі самогубством. Коли ж вона привезла їх, з 26 по 30 грудня 2014 року діти [PERSON] та [PERSON] залишилися у неї, а відповідач [PERSON] усі чотири дні знаходилася у свого чоловіка [PERSON] і їх долею навіть не цікавилася. Умови проживання у відповідачів [PERSON], [PERSON] жахливі, бо їх будинок уже тричі страждав від пожеж. Тому вона звернулася до Капітанівської селищної ради з проханням вирішити питання про подальшу долю дітей. Свідок [PERSON] підтвердила у судовому засіданні, що сім'я відповідачів [PERSON] і [PERSON] перебуває на обліку у селищній раді як кризова з 2010 р. Батьки неодноразово залишали дітей без нагляду на сусідів і самі на тривалий час зникали. Коли свідок [PERSON] повідомила про чергову кризову ситуацію, виконком селищної ради прийняв рішення про тимчасове відібрання дітей, бо їх перебування у батьків є небезпечним для їх життя і здоров'я. Відповідно до висновків про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дітей районного територіального медичного об'єднання «Новомиргородське» від 30.12.2014 р. [PERSON] та [PERSON] соматично здорові. Згідно довідці Капітанівської дільничої лікарні [PERSON] були зроблені профілактичні щеплення протягом 2009-2010 років, а [PERSON] профілактичні щеплення не проводилися через відмову матері. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації від 06.01.2015 р. було прийнято рішення про необхідність підготувати позовну заяву про позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] На зауваження працівників виконкому Капітанівської селищної ради, служби у справах дітей райдержадміністрації, дільничного інспектора міліції щодо зміни способу життя відповідачі не реагують. Профілактична робота з [PERSON] та [PERSON] щодо зміни на краще їх способу життя та утримання дітей позитивних результатів не дала. Таким чином, умови проживання батьків, спосіб їх життя являють собою загрозу для життя, здоров'я та нормального розвитку малолітніх дітей. Відповідно до п. 7 ч. б ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, органом опіки та піклування Капітанівської селищної ради було прийнято рішення від 30 грудня 2014 року № 45 «Про вилучення малолітніх дітей із сім'ї [PERSON] та [PERSON].» у зв'язку з виникненням загрози життю та здоров'ю дитини. Таким чином, батьки свідомо ухиляються та нехтують своїми обов'язками по вихованню малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], оскільки не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, а саме: не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Зазначені факти, як кожен окремо та і в сукупності необхідно розцінювати як ухилення від батьківських обов'язків по вихованню малолітніх дітей. За письмовими висновками органу опіки і піклування потрібно вирішити питання про позбавлення відповідачів батьківських прав. Згідно вимогам Сімейного кодексу України: ст. 180 - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч. 3 ст. 181 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У даному випадку, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 1) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 2) відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків; 3) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд відкидає заперечення відповідача [PERSON], бо вони непослідовні, нелогічні та суперечать зібраним у справі доказам. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач був звільнений у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідачів у сумі по 243,60 грн. з кожного на користь держави. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 150, 155, 164, 165, 180, 181 ч. 3, 182-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved