Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» (далі - ПАТ «Одесагаз») звернулось до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що остання є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються позивачем по об'єкту за адресою: [ADDRESS]. Зазначав, що 28 березня 2016 року представниками ПАТ «Одесагаз» було здійснено припинення газопостачання за вказаною адресою за ненадання доступу до газового обладнання для здійснення технічного обслуговування відповідно до положень Правил безпеки систем газопостачання. Вказував, що 01 грудня 2016 року відповідачка звернулась до ПАТ «Одесагаз» із заявою щодо обстеження систем газопостачання за адресою: [ADDRESS]. В той же день, а саме 01 грудня 2016 року представниками позивача було виявлено наявність несанкціонованого відновлення газопостачання, про що було складено акт про порушення №42, який був підписаний відповідачкою, що підтверджує її згоду з виявленими порушеннями. Стверджував, що акт про порушення відповідачкою №42, був розглянутий комісією з розгляду актів про порушення Кодексу ГРС за участю відповідачки і на його підставі було здійснено останній нарахування вартості не облікованого обсягу природного газу за період з 01 червня 2016 року по 30 листопада 2016 року у розмірі 24233,77 грн. та складено відповідний акт-розрахунок, який був отриманий споживачем 11 лютого 2017 року, однак відповідачкою вказана сума добровільно не сплачена. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Одесагаз» вартість не облікованого природного газу у розмірі 24223, 77 грн. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності від 01 червня 2018 року, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідачки, який діє на підставі довіреності від 26 лютого 2018 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову. Раніше надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що відповідачка не отримувала від позивача заяви-приєднання, сам договір не підписувала, крім цього зазначив, що відповідачка завжди допускала до свого лічильника співробітників газової служби. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, суд вважає, що позовні вимоги про стягненнявартості не облікованого обсягу природного газу, підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем,а також книгою п'ятою, розділом 2 главами 52, 53, розділом третім главою 54 ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» було здійснено розділ діяльності між суб'єктами ринку у частині розподілу та постачання природного газу. Згідно Кодексу газорозподільних систем та відповідної ліценції ПАТ «Одесагаз», як Оператор ГРМ, надає виключно послуги з розподілу природного газу. Діяльність Оператора ГРМ регулюється Кодексом газорозподільних систем, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженими Постановами НКРЕКП № 2494 та 2498 від 30 вересня 2015 року. Встановлено, що відповідачка є абонентом ПАТ «Одесагаз» та на її ім'я відкрито особовий рахунок - [NUMBER]. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем на адресу відповідачці, яка є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS], відповідно до вимог п.5 глави 3 розділу У1 Кодексу ГРМ була надіслана заява - приєднання до умов типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу, який розміщений на офіційному сайті НКРЕКП та ПАТ «Одесагаз» та/або в друкованих виданнях Одеської області, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Статтею 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Відповідно до ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Встановлено, що відповідачка із заявою про відмову від послуг ПАТ «Одесагаз» та припинення розподілу природного газу не зверталась, а фактично користувалась послугами, визнаючи наявність правовідносин. Отже відповідно до діючого законодавства між ПАТ «Одесагаз» та [PERSON] було укладено публічний договір розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS]. Факт отримання [PERSON] послуг ПАТ «Одесагаз» підтверджується також довідками БФ «Хесед Шаарей Цион» від 13 березня 2018 року та від 14 квітня 2018 року, за якими останній сплачував за [PERSON] по її особовому рахунку в ПАТ «Одесагаз» благодійну допомогу (а.с. 56, 57). З матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2016 року відповідачка відмовила працівникам ПАТ «Одесагаз» у доступі до газового обладнання для здійснення технічного обслуговування за місцем свого проживання, а саме: [ADDRESS]. 28 березня 2016 року представниками ПАТ «Одесагаз» було здійснено припинення газопостачання за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з ненаданням доступу до газового обладнання для здійснення технічного обслуговування відповідно до положень Правил безпеки систем газопостачання, про що було складено акт №2271 від 28 березня 2016 року (а.с. 10). Встановлено, що 01 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до ПАТ «Одесагаз» із заявою щодо обстеження систем газопостачання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). При здійсненні обстеження систем газопостачання за адресою: [ADDRESS], представниками ПАТ «Одесагаз» 01 грудня 2016 року було виявлено наявність несанкціонованого відновлення газопостачання, про що зазначено в акті обстеження №3966 (а.с. 12). 01 грудня 2016 року представниками ПАТ «Одесагаз», за участю споживача [PERSON], було складено акт про порушення №42, з яким відповідачка ознайомилась, про що свідчить її особистий підпис на акті (а.с. 13). Факт несанкціонованого відновлення відповідачкою газопостачання також було підтверджено поясненнями свідків в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є співробітниками ПАТ «Одесагаз», які пояснили суду, що один раз на рік проводилось обслуговування та обстеження систем газопостачання споживачів. В 2016 року при здійсненні обстеження систем газопостачання за адресою відповідачки, їм було відмовлено в доступі до будинку. Їх не пустили у двір та будинок особами, які знаходилися у дворі та будинку, хоча вони представилися працівниками ПАТ «Одесагаз». В той же день вони відключили газопостачання пломбою на вводі та склали акт від 28 березня 2016 року. Встановлено, що 27 січня 2017 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем (глава 5 розділу XI Кодексу), за результатами ознайомлення комісії з висновками експертного дослідження було прийнято рішення про задоволення акту про порушення та здійснення донарахувань (а.с. 14). Відповідно до акту-розрахунку №24 від 27 січня 2017 року, відповідачці було розраховано вартість необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу в сумі 24223,77 грн. (а.с. 15). Акт-розрахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу був відправлений відповідачці рекомендованими поштовими відправленнями, яке вона отримала, що підтверджується її особистим підписом на повідомленні (а.с. 16). Відповідно до ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» встановлює суб'єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушенням на ринку природного газу зокрема є несанкціонований відбір природного газу. Пунктом 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем закріплено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРС (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать: 1)наявність несанкціонованого газопроводу; 2)несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3)несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4)несанкціоноване підключення газових приладів на об'єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5)несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6)використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Згідно з п. 1 глави 1 розділу XI Кодексу ГРС, перерахунок (донарахування) або зміна режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі, побутовому споживачу, який уклав з оператором ГРС договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачеві, який знаходиться на території ліцензованій діяльності оператора ГРС, застосовуються, за наявності акта про порушення, складеного оператором ГРС, відповідно до вимог розділу XI даного Кодексу. Відповідно до п. п. 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРС складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред'явлення представником оператора ГРС службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Відповідно до п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРС несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, розрахунок об'єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об'ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Згідно з п.11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. Відповідно до п. 10 глави 5 розділу XI Кодексу, споживач (несанкціонований споживач) зобов'язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості, яка підлягає обов'язковій компенсації оператору ГРС. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд критично ставиться до наданих відповідачкою заперечень, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та наявними доказами. Жодних належних та допустимих доказів, що спростовують зазначені у позовній заяві обставини, відповідачкою до суду не надано. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого обсягу природного газу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн. (а.с.1). Оскільки відповідачка визнана інвалідом 2 групи, то вона відповідно до Закону України « Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору (а.с. 55). Відповідно до п. 6 ст.141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, судовий збір, який був сплачений позивачем при зверненні до суду компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 627, 629, 633,634, 641, 642 ЦК України, Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем та договору розподілу природного газу,

Outcome: approved