Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У січні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивачем було подано адміністративний позов до Деснянського районного суду м. Києва, за результатами якого позовні вимоги задоволено, однак колегією суддів Київського апеляційного адміністративного суду постанову районного суду на користь позивача було скасовано в повному обсязі. При інвентаризації пенсійних справ в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва було виявлено відсутність рішень апеляційної інстанції в справах по яким здійснено перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно зі статтею 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В результаті юридичним відділом було направлено запити щодо отримання рішень апеляційної інстанції чи інформації щодо не направлення апеляційних скарг. При отриманні рішення апеляційної інстанції пенсійну справу відповідача по справі було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. Крім того, у випадку отримання відповідачем по справі рішення апеляційної інстанції ним не було повідомлено Управління. Позивачем було направлено на адресу відповідача Претензію № 8587/06-1 від 04.12.2014 року про сплату у добровільному порядку сум надмірно виплаченої пенсії у розмірі 2139 грн. 64 коп. Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не повернула суму коштів, Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва просить стягнути з [PERSON] на свою користь борг у розмірі 2139 грн. 64 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позов та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд визнав неявку відповідача без поважних причин та провів заочний розгляд справи у її відсутність, на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва та отримує пенсіє за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 01.03.2011 року, позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва про зобов'язання проведення перерахунку та виплати пенсії - задоволено (а.с.8-9). Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити з 02.08.2010 року перерахунок пенсії [PERSON] у відповідності до ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показників середньої заробітної плати за 2009 календарний рік та виплатити недоплачені суми з урахуванням проведених виплат. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2014 року, постанову Деснянського районного суду м. Києва від 01.03.2011 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою у задоволенні вимог адміністративного позову [PERSON] відмовлено (а.с.10-11). При отриманні рішення апеляційної інстанції пенсійну справу відповідача по справі було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. Крім того, на адресу відповідача було направлено Претензію № 8587/06-1 від 04.12.2014 року про сплату у добровільному порядку сум надмірно виплаченої пенсії у розмірі 2139 грн. 64 коп. Згідно частин 1-3 статті 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами. Частиною 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: · заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам передбаченим ним Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Згідно із статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва від 31.07.2014 року №1812 про нараховані суми пенсій та суми переплати за період з 11.04.2014 року по 31.05.2014 року позивачем [PERSON] було надміру виплачено кошти у сумі 2139 грн. 64 коп. Сума надміру виплачених коштів у розмірі 2139, 64 грн. за період з 11 квітня 2014 року по 31 травня 2014 року, які є предметом цієї позовної заяви є виключно переплатою, а не пенсією, яка утворилася внаслідок виникнення рахункової помилки (технічної помилки), а, отже, на ці кошти не поширюється заборона статті 1215 Цивільного кодексу України. Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку, але не більш як 20 відсотків пенсії.. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень ), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень (ч. 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. Питання повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами ПФУ сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6 - 4, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695. Згідно з підпунктами 5, 6 пункту 2. 1 Положення про управління Пенсійного фонду в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8 - 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за №442/6730 (із змінами), Управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах забезпечують ефективне та цільове використання коштів Фонду, інших коштів, призначених для виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів, призначених для пенсійного забезпечення. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача борг у сумі 2139, 64 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved