Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом виселення, посилаючись на те, що 27 липня 2007 року [PERSON] уклав із АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір № 11190464000. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 11190464000 між Банком і [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 60011 від 27 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до умов якого в іпотеку було передано домоволодіння, розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Мічуріна, буд. 93а. 12 грудня 2011 року Банк відступив ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідачів за зобов»язаннями по Кредитному договору та Іпотечному договору. Відповідно до умов п. 4.2. Іпотечного договору Іпотекодержатель застосовує на власний вибір один із наведених в цьому договорі способів звернення стягнення. Одним із таких є спосіб шляхом передачі права власності на предмет іпотеки у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». У зв»язку з грубим порушенням [PERSON] умов кредитного договору, зокрема, неповернення кредиту, несплати процентів та комісій за користування кредитом, ТОВ «Кей-Колект» в позасудовому порядку врегулював питання звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено умовами Договору іпотеки та Законом України «Про іпотеку». Зокрема, 31 серпня 2015 року ТОВ «Кей-Колект» набуло у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Мічуріна, буд. 93а, та підтверджується витягом про реєстрацію права власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 10 листопада 2015 року ТОВ «Кей-Колект» була здійснена спроба потрапити у власний будинок, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживають треті особи. Підстави перебування третіх осіб в приміщенні будинку власнику невідомі. Під час візиту вони своїми діями всіляко перешкоджали потрапити всередину приміщення, добровільно виїхати не бажають, посилаючись на те, що нібито відповідач надав їм дозвіл на проживання у даному будинку. 12 листопада 2015 року ТОВ «Кей-Колект» було направлено на адресу відповідачів вимогу про добровільне виселення та звільнення жилого приміщення на протязі місяця з дня отримання даної вимоги. Вищевказана вимога була отримана відповідачами 14 листопада 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, станом на даний час [PERSON] і [PERSON] добровільно не звільнили приміщення домоволодіння, а також перешкоджають ТОВ «Кей-Колект» у вільному доступі до даного будинку. Таким чином, на даний час в результаті незаконних дій відповідачів ТОВ «Кей-Колект» фактично позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Кей-Колект» з посиланням на вимоги ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 316, 317, 321, 387, 391 ЦК України, ст. 106 ЖК України просив задовольнити позов про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом виселення відповідачів з будинку, що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Мічуріна, буд. 93а, який належить на праві приватної власності ТОВ «Кей-Колект». Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2016 року накладено арешт на будинок № 93-а по вул. Мічуріна в с. Горенка, Києво-Святошинського району, Київської області. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Кей-Колект» позов підтримав і просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідачі [PERSON] і [PERSON] позов не визнали і заперечували проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з наявної в матеріалах справи копії Договору іпотеки № 60011від 27 липня 2007 року, укладеного між АКІБ»УкрСиббанк» і [PERSON], вбачається, що відповідно до умов п. 1.1. вказаного договору Іпотекодавець [PERSON] передає в іпотеку нерухоме майно-домоволодіння, зазначене в п. 1.4 цього договору. За домовленістю сторін заставна вартість предмету іпотеки складає 1 271 999 грн.. Згідно умов п. 1.2. Договору іпотеки іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов»язань [PERSON] за кредитним договором № 11190464000 від 27 липня 2007 року, а саме, але не обмежуючись наступними зобов»язаннями: 1.2.1. Зобов»язання по поверненню в повному обсязі отриманих, в порядку та на умовах відповідно до кредитного договору, кредитних коштів у 150 000 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 757 500 грн.. Відповідно до умов п. 1.2.2. Договору іпотеки № 60011 від 27 липня 2007 року зобов»язання по поверненню отриманого кредиту за кредитним договором в термін до 27 липня 2017 року, якщо інший термін повернення кредиту не встановлено згідно до умов Кредитного договору. Згідно умов п. 1.4. Договору іпотеки № 60011 від 27 липня 2007 року предметом іпотеки є вид нерухомого майна-домоволодіння (незавершене будівництво), що належить Іпотекодавцю на праві власності, та знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Мічуріна, буд. 93а (дев»яносто три літера «а»). Відповідно до умов п. 2.1.1. Договору іпотеки № 60011 від 27 липня 2007 року у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов»язань за Кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Згідно умов п. 2.1.2. Договору іпотеки № 60011 від 27 липня 2007 року у разі порушення Іпотекодавцем обов»язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов»язань за Кредитним договором, а у разі невиконання Іпотекодавцем цієї вимоги-звернути стягнення на предмет іпотеки. Як зазначав позивач у позовній заяві, 12 грудня 2011 року Банк відступив ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідачів за зобов»язаннями по Кредитному договору та Іпотечному договору. Позивач у позові вказував, що 31 серпня 2015 року ТОВ «Кей-Колект» набув у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Мічуріна, буд. 93а, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, з доданого до позовної заяви Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ТОВ «Кей-Колект» на праві власності належить земельна ділянка за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Мічуріна, земельна ділянка б/н, а не домоволодіння, як зазначив позивач у позові, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Мічуріна, буд. 93а. Крім того, в судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив суду, що на даний час домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Мічуріна, буд. 93а, не існує, оскільки за вказаним номером 93а значилось домоволодіння, як незавершене будівництво, а на даний час будинок прийнятий в експлуатацію і йому присвоєно № 91 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Мічуріна, 91. Також позивач ТОВ «Кей-Колект» зазначав у позовній заяві, що на даний час відповідачі [PERSON] і [PERSON] добровільно не звільнили приміщення домоволодіння, а також перешкоджають ТОВ «Кей-Колект» у вільному доступі до даного будинку, і тому в результаті незаконних дій відповідачів ТОВ «Кей-Колект» фактично позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном. В судовому засіданні відповідачі пояснили, що вони не проживають у жилому [INFO], і також зазначили, що будинку під № 93а, з якого просить позивач ТОВ «Кей-Колект» їх виселити, немає, оскільки будинок існує під іншим номером 91. Також в позовній заяві позивач вказував, що 12 листопада 2015 року позивачем ТОВ «Кей-Колект» було направлено на адресу відповідачів вимогу про добровільне виселення та звільнення жилого приміщення на протязі місяця з дня отримання даної вимоги. В позові вказано, що вищевказана вимога була отримана відповідачами 14 листопада 2015 року, проте, станом на даний час [PERSON] і [PERSON] добровільно не звільнили приміщення домоволодіння, а також перешкоджають ТОВ «Кей-Колект» у вільному доступі до даного будинку. Однак, з наявних матеріалів справи вбачається, що вимогу ТОВ «Кей-Колект» надсилав лише [PERSON] 06 листопада 2015 року, проте, в рекомендованому повідомленні невідомо чому зазначена раніше дата подання-05 листопада 2015 року. Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачем ТОВ «Кей-Колект» в позовній заяві і представником позивача в судовому засіданні не доведено та не надано суду доказів, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] підлягають виселенню з будинку, що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Мічуріна, буд. 93а, як такі, що чинять перешкоди позивачу у праві володіння, користування, розпорядження будинком, як і не надано доказів, що будинок, з якого просить виселити відповідачів позивач, має номер 93а по вул. Мічуріна, с. Горенка, Києво-Святошинського району, Київської області. В зв»язку з цим судом не встановлено порушення прав позивача ТОВ «Кей-Колект» у звязку із зверненням до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивача ТОВ «Кей-Колект» про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом виселення відповідачів [PERSON] і [PERSON] з будинку, що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Мічуріна, буд. 93а, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2016 року, що відповідає вимогам ст. 154 ЦПК України.

Outcome: dismissed