Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], який був власником зазначеного домоволодіння, і після його смерті відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно. Він, його мати [PERSON] та сестра [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, інших спадкоємців немає. На час смерті батька він проживав разом з ним і таким шляхом прийняв спадщину. Для оформлення спадщини він звернувся до нотаріальної контори, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність документа власності на спадкове домоволодіння. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з'явилися, направили суду заяви про розгляд у їх відсутності. Позивач позовні вимоги уточнив, просить визнати за ним право власності на ? частину спадкового домоволодіння, а право власності на другу половину домоволодіння просить визнати за його матір'ю [PERSON] Відповідачі позов визнають у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння, яке належало їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно змісту ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У [ADDRESS], знаходиться домоволодіння, що складається з житлового будинку, літньої кухні, колодязя, воріт та огорожі, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП «Луги» (а. с. 20-23). Власником зазначеного домоволодіння були [PERSON] та відповідачка [PERSON], як подружжя, що спільно у шлюбі його збудували, що підтверджується копією дозволу на виконання будівельних робіт № 119 від 22 жовтня 2008 року (а. с. 14), копією будівельного паспорта (а. с. 15-19) та копією сторінки паспорта відповідачки з відміткою про сімейний стан (а. с. 5 зворот). Будинок [ADDRESS] збудовано без порушень будівельних та санітарних норм, що підтверджується довідкою №5, виданою ПП «Луги» 12 травня 2018 року (а. с. 31). [PERSON], помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] доводилася дружиною [PERSON], а позивач та відповідачка [PERSON] - дітьми, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а. с. 10-12) та копією сторінки паспорта з відміткою про сімейний стан (а. с. 5, 5 зворот). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачами письмові докази судом встановлено, що [PERSON] був власником спірного спадкового домоволодіння. Позивач та відповідачка [PERSON] належним чином прийняли спадщину після смерті спадкодавця, оскільки на час смерті спадкодавця проживали разом з ним, що підтверджується копією довідки № 2236 від 29 березня 2018 року, виданої Петранківською сільською радою (а. с. 9). Спір між сторонами з приводу спадкового майна відсутній. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове майно, що підтверджується копією постанови нотаріуса № 270 від 30 березня 2018 року (а. с. 7). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивач встановити не може, а тому право власності на спадкове майно за ним необхідно визнати рішенням суду. Відповідачка [PERSON], як дружина померлого [PERSON], просить визнати за нею право власності на ? частину спірного домоволодіння. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а згідно ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже за [PERSON] слід визнати право власності на належну їй на праві спільної сумісної власності подружжя частину домоволодіння, як за дружиною, що пережила свого чоловіка.

Outcome: approved