Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із вказаним вище позовом. Позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги вказувала, що 21 квітня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Ржищівського МУЮ Київської області, актовий запис № 14. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між подружжям не склалося, сторони не розуміють один одного, шлюбні стосунки припинили, не ведуть спільного господарства. З січня 2015 року сторони проживають окремо. Спору щодо поділу спільного майна сторони не мають. Вважаючи, що примирення неможливе, позивач просила суд ухвалити рішення, яким укладений між ними шлюб розірвати, малолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею. У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити без її участі, проти заочного розгляду не заперечувала. У судове засідання відповідач повторно двічі не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду в силу ч. 5 ст. 74, ст. 76 ЦПК України повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи без його участі не надіслав, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечувала. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], сімейне життя між подружжям не склалося, сторони не розуміють один одного, шлюбні стосунки припинили, не ведуть спільного господарства, з січня 2015 року проживають окремо. Спір щодо розподілу майна між сторонами відсутній. Позивач вважає, що примирення неможливе та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Що стосується позовної вимоги про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] із матір'ю, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки заявлена передчасно та позивачем не наведено доказів про наявність спору між сторонами з приводу місця проживання дитини, як передбачено ст. 161 СК України. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як встановлено з матеріалів справи, позивач при поданні позовної заяви сплатила судові витрати у розмірі 243 грн 60 коп. Отже, судові витрати у розмірі 243 грн 60 коп. необхідно стягнути на користь позивача з відповідача. За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, отже фіксування судового процесу не здійснювалось. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial