Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 23.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною за реєстровим № 515. Свої вимоги позивач мотивував тим, що в листопаді 2019 на адресу позивача надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2019, винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною, в якій зазначалось стягнути з позивача на користь АТ «Банк Форвард» 28756,48 грн. 17.11.2019 позивач виявила в поштовій скриньці лист без дати від АТ «Банк Форвард», яким було повідомлено, що позивач має до 25.11.2019 сплатити кошти в розмірі 28756,48 грн заборгованості за кредитним договором № 104381247 та 4875,65 грн виконавчого збору. Позивач зауважує, що їй невідомо, що це за кредитний договір № 104381247. Крім того, позивач зазначає, що дійсно 22.07.2012 між нею та ПАТ «Банк Руский Стандарт» було укладено кредитний договір № 98612562, за яким позивач отримала кредит в розмірі 4000,00 грн зі строком його погашення до 23.07.2013. На кінець 2018 року, в рахунок оплат за кредитом позивачем було сплачено 14758,34 грн. Тобто, кредит виплачений в більшому, ніж необхідно розмірі. Разом з тим, строк погашення кредиту закінчився 23.07.2013. Так само строк використання картки (18 місяців), відповідно до п. 6.2. кредитного договору, теж закінчився. Відповідно до чинного законодавства України позивач не отримувала вимогу про сплату заборгованості за кредитом № 98612562. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства України та є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON] від 24.01.2020, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Постановлено витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. належним чином завірені копії документів, на підстав яких було вчинено виконавчий напис від 23.09.2019 зареєстрований в реєстрі за № 515. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON] від 12.05.2020 заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталія Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Зупинено стягнення, яке здійснюється в рамках виконавчого провадження №60430408 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелік (Вольф) Тетяною Леонідівною, за виконавчим написом зареєстрованим р реєстрі №515, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною 23 вересня 2019 року. Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 430 від 30.06.2020 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи у зв`язку із звільненням [PERSON] з посади судді Голосіївського районного суду м. Києва. В липні 2020 року цивільна справа за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталія Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.10.2020 клопотання [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталія Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову накладені ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2020 року по цивільній справі № 752/1506/20 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталія Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме щодо зупинення стягнення, яке здійснюється в рамках виконавчого провадження № 60430408 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною, за виконавчим написом зареєстрованим в реєстрі № 515, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною 23.09.2019. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності сторони позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 23.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. вчинено виконавчий напис № 515 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 98612562 від 23.07.2012, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» за період з 26.08.2017 по 25.09.2017 в розмірі 27906,48 грн, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 26968,06 грн, заборгованість по процентам - 938,42 грн, плата за пропуск мінімальних платежів становить 0 грн. За вчинення виконавчого напису підлягає стягненню з боржника 850,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 28756,48 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною 28.10.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60430408 на виконання виконавчого напису, вчиненого 23.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. № 515 від 23.09.2019. 12.11.2019 позивач звернулась із листом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. щодо роз`яснення підстав дій нотаріуса щодо вчинення оскаржуваного виконавчого напису та надання його копії. 14.11.2019 позивач отримала лист № 752/0116 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., в якому повідомлено, що нотаріальні дії за участю позивача не вчинялись. 15.11.2019 позивач звернулась із листом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни щодо надання копії виконавчого напису вчиненого 23.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною за реєстровим № 515. Листом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни від 24.11.2019 на адресу позивача надіслано копію виконавчого напису вчиненого 23.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною за реєстровим № 515. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно пункту 1 цього Переліку, виконавчі написи на договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, вчиняються лише тоді, коли такі договори посвідчені нотаріально. Пункт 2 Переліку, на підставі якого вчинено спірний виконавчий напис на договорі кредиту, що не є нотаріально посвідченим, втратив свою силу згідно Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015. Разом з тим, ст. 88 Закону України «Про нотаріат» містить імперативну норму про те, що виконавчий напис нотаріуса видається лише якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, у відносинах під юридичними особами - не більше року, або ж законом встановлений більший строк давності для певної конкретної вимоги. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 6 цієї статті передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з наданих позивачем копій квитанцій, на кінець 2018 року в рахунок оплати за кредитним договором № 98612562 від 22.07.2012 було сплачено 14758,34 грн. Суд зазначає, що заперечень чи доказів на спростування викладених позивачем обставин, відповідачем не надано. При цьому, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. не виконала вимоги ухвали судді Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON] від 24.01.2020, при цьому в матеріалах справи відсутня належним чином завірена копія оспорюваного виконавчого напису, банківські виписки за період заборгованості, який зазначений в оспорюваному виконавчому написі, а також і розрахунок суми по відсотках за період заборгованості виконавчого напису № 515 від 23.09.2019, копія виписки з ЄДОЮО, копія довіреності на представництво інтересів заявника, повідомлення про порушення основного зобов`язання, докази про належне повідомлення боржника щодо заборгованості, довідка про відсутність спору на момент звернення з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріусу. Окрім того, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. не надала пояснення та докази, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису належним чином переконалася у безспірності розміру сум, встановила у якому розмірі виникла заборгованість, як по тілу кредиту так і по відсоткам, тому за встановлених обставин, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталія Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який вчинений 23.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за № 515. За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved