overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У серпні 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 26 листопада 1983 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові та поваги. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Суперечностей відносно спільного майна та дітей не має. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог та надала пояснення в межах заявленого позову. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та вважав, що шлюб можливо ще зберегти. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 26 листопада 1983 року проживають у зареєстрованому шлюбі(а.с. 3) . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19.09.2017 року подружжю надавався строк для примирення терміном один місяць, проте позивач і після цього бажає розлучитися з відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згіднозі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

У серпні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивач зазначив, що з 25.07.2009 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 83. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з лютого 2017 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. При цьому позивач, з просить стягнути з Відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 04.08.2017 до досягнення дитиною повноліття. Позивач позовну заяву підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

У серпні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач, просить стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 04.08.2017 до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні просить задовольнити заяву про зменшення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов з урахуванням зменшених позовних вимог у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

У серпні 2017 року Пиреу (дошлюбне прізвище Кригіна) Б.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 2006 року у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 338. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили. Причиною слугувало відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя. У судове засідання позивач не зявилась, до матеріалів справи додала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 3). Відповідач у судове засідання не зявився, направлена йому судова повістка про виклик до суду за його місцем реєстрації, повернута суду з поміткою пошти про те, що останній за вказаною в позовній заяві адресою не проживає (а.с. 22-23). У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Захарівського РС ГУ ДМС України в Одеській області № 5147/1587 від 31 серпня 2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 15). Суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин, а тому за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 338 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO](а.с. 8). Згідно з ч. 1 ст. 24Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сімя фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 12 серпня 1997 року він з відповідачем уклав шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Біщівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, актовий запис № 5. Під час шлюбу у сторін народився син, який уже повнолітній. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не зійшлися характерами, впродовж останні двох років проживають окремо. Їхня сімя фактично розпалася й існує лише формально. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився подав до суду заяву, в якій просить, справу розглядати без нього, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сторони проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків, термін, наданий судом для примирення, позитивних результатів не дав, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з даним позовом, мотивуючи його тим, що 08.10.1994 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, про що Носівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було зроблено відповідний актовий запис за №92. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Вони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство та проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його законним інтересам. Тому позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з»явився, направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомляла. За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08 жовтня 1994 року Носівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №92, було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Між сторонами припинено шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство та спільне проживання. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з даним позовом, мотивуючи його тим, що 12 липня 2014 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області було зроблено відповідний актовий запис за №110. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на сімейне життя, поняття шлюбу, критерії сімейних та загальнолюдських цінностей. Подружні відносини були припинені в 2015 році і з того часу сторони проживають окремо один від одного. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його законним інтересам. Тому позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, позивач направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомляла. За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №110, було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на сімейне життя, поняття шлюбу, критерії сімейних та загальнолюдських цінностей. Подружні відносини були припинені в 2015 році і з того часу сторони проживають окремо один від одного. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з даним позовом, мотивуючи його тим, що 21 квітня 2007 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї було зроблено відповідний актовий запис за №616. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, так як вони різні по характеру і в них протилежні погляди на спільне сімейне життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його законним інтересам. Тому позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, позивач направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомляла. За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 21 квітня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї було зроблено відповідний актовий запис за №616, було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, так як строни різні по характеру і в них протилежні погляди на спільне сімейне життя. Сторони не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних стосунків. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з даним позовом, мотивуючи його тим, що 27 грудня 2003 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, про що виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області було зроблено відповідний актовий запис за №341. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на сімейне життя, між ними почали постійно виникати сварки. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. З 2016 року сторони поживають окремо. Тому позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, згідно заяви просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомляла. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27 грудня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, про що виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області було зроблено відповідний актовий запис за №341. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на сімейне життя, між сторонами почали постійно виникати сварки. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. З 2016 року сторони поживають окремо, спільне господарство не ведуть. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з»явився, разом з тим подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позову. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 14 лютого 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів цього ж числа зроблено запис за № 79, свідоцтво [NUMBER]. Сімейно-шлюбні відносини не склалися. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved