Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 25.10.1976 року померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть; вона є спадкоємцем першої черги майна померлої за законом. Відповідно до ст.. 553, 549 ч. 1 ЦК УРСР (1963 року) та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вона фактично вступила у володіння спадковим майном. В передбачений законом строк вона звернулася до першої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 09.12.2016 року була заведена спадкова справа № 540/2016; однак постановою № 3552/02-31 від 09.12.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за після померлої 25.10.1976 року [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Громадянська, 34, з посиланням на те, що спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ. Враховуючи вищенаведене позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Громадянська, 34, в порядку спадкування після померлої 25.10.1976 року [PERSON]. У судове засідання позивач не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, на адресу суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представники відповідача [PERSON] міської ради Полтавської області та третьої особи першої [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, на адресу суду направили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні даної справи покладалися на розсуд суду. Представник Управління державної реєстрації виконавчого комітету [PERSON] міської ради Полтавської області у судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 293/65 від 28.06.1956 року [PERSON] було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці № 34 по вул.. Громадянській у м. Кременчуці (площею 590 кв.м.). Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської Ради депутатів трудящих за № 556/8 від 15.11.66 року анульовано договір на забудову [PERSON] у 1956 році на земельній ділянці по вул.. Громадянській, 34 у м. Кременчуці та виділено вказану земельну ділянку у безстрокове користування для продовження будівництва будинку [PERSON]. 25.10.1976 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 366231, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Кременчука Полтавської обл.. (ЗАГС г. Кременчуга Полтавской бласти Украинской респудлики). Виходячи з матеріалів спадкової справи № 3684924, [PERSON] звернулася до першої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак державний нотаріус постановою № 3552/02-31 від 09.12.2016 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на незавершений житловий будинок за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Громадянська, 34, з посиланням на те, що спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ. Відповідно до довідки № 1035 від 14.03.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживали за однією адресою: м. Кременчук, вул.. Громадянська, 34. За даними КП «[PERSON] МБТІ Полтавської обласної ради» право власності на будинок по вул.. Громадянській, 34 у м. Кременчуці не зареєстроване. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають рідні діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», розяснено, що Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.ст. 1217, 1220, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями можуть бути особи за заповітом і за законом. Згідно листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) вирішується в судовому порядку. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved