Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресом: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона зареєстрована та проживає в будинку [ADDRESS], який належить їй на праві приватної власності. Разом з нею в даному будинку зареєстрований відповідач, а саме - син [PERSON], [INFO] . Відповідач [PERSON] добровільно 23 травня 2012 року залишив будинок і його місце знаходження та проживання невідоме. Час від час будинок відвідує дільничний інспектор у зв'язку із розшуком відповідача виконавчою службою та правоохоронними органами, а також постійно приходять потерпілі від дій відповідача, які вимагають повернути кошти, оскільки [PERSON] раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Зважаючи на те, що позивач хворіє, є особою похилого віку, вказані обставини впливають на стан здоров'я позивача. Оскільки відповідач не мешкає в будинку більше 6 місяців , будь-яких речей та предметів побутового призначення, що належать [PERSON], в будинку [ADDRESS] не має, він не несе ніяких витрат по утриманню житла, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України та зняти з реєстрації. В ході розгляду справи позивачка повністю підтримала позовні вимоги в частині задоволення про визнання особи, що втратила право користування жилим приміщення, просила суд їх задовольнити, а в частині щодо зобов'язання зняти [PERSON] з реєстраційного обліку залишити без розгляду. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - ВГІРФО Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, будучи повідомленою в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 16). За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача й третьої особи та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши позивача, яка не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає, з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що позивач проживає в будинку [ADDRESS], який на праві власності належить [PERSON] Зазначене підтверджується копією свідоцтва про право власності на будинкововолодіння, виданого 04.01.2000 року (а.с. 10). Крім неї в даному будинку зареєстрований її син - відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою форми - 3 виданої Комунальним підприємством «ЖЕО -110» Голосіївського району (а.с. 5). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], засуджений Шевченківським районним судом м. Києва 18.03.2010 року за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік 6 місяців. Про відбування покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби свідчить копія довідки про звільнення КНВ номер 001157 (а.с. 19). Відповідно до даної довідки серія КНВ № 001157 [PERSON] 16 травня 2012 року звільнений з місця відбування покарання. З 2012 року відповідач не мешкає в даному будинку, будь-яких речей особистого вжитку, що належать йому, в даному будинку не має. Відповідач не несе будь-яких витрат на утримання жилого приміщення, не сплачує комунальні послуги, що підтверджується актом від 27.12.2013 року складеним Комунальним підприємством «ЖЕО -110» Голосіївського району про не проживання [PERSON] за вказаною адресою. З виданої Комунальним підприємством «ЖЕО-110»Голосіївського районну довідки форми-3 вбачається, що власником особового рахунку будинку [ADDRESS] є [PERSON] Станом на 27.12.2013 року разом з нею за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] (а.с.5). Судом в судовому засідання достовірно встановлено, що відповідач добровільно залишив місце проживання, не проживає у будинку [ADDRESS] без поважних причин більше шести місяців, про свідчать акт про не проживання від 27.12.2012 року, який виданий Комунальним підприємством «ЖЕО-110»Голосіївського районну. За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо. Крім того, допитані у судовому засіданні свідки, [PERSON], [PERSON] підтвердили обставини не проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS]. Свідок, [PERSON], яка являється сусідкою позивачки, зазначила про те, що [PERSON] являється сином [PERSON] та з 2012 року жодного разу не бачила його за вказаною вище адресою. Свідок, [PERSON], яка являється також сусідкою - підтвердила відсутність проживання [PERSON] з 2012 року в будинку [ADDRESS]. Статтею 156 ЖК України передбачено, що повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку(квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду )про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, доведеним належними доказами, дослідженими в судовому засіданні у справі, а тому підлягає задоволенню в частині визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням. Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку, передбаченими ст. 88 ЦПК України З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 321, ст. 391, ст. 405 ЦК України та ст. 72, ст. 156 ЖК України, ст. 7. Закону України «Про свободу у пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved