Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач) про поновлення строку та зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.09.2013 року між позивачем та ПАТ «Платинум банк» був укладений договір № 26207600022001, 13.09.2016 року позивач уклав ще один договір №00489993 банківського вкладу «Строковий», у відповідності з яким розмістив депозит на суму 27845,00 доларів США на строк до 21.09.2019 року з про центовою ставкою за вкладом 10 % річних. Однак, 10.01.2017 року Національним банком України було прийнято рішення № 14-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних», а в подальшому на підставі рішення Правління НБУ від 23.02.2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 24.02.2017 року № 743, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку. 02.10.2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою видати йому суму депозиту за договором №00489993 та включити його до реєстру акцептованих вимог кредиторів, однак йому було відмовлено оскільки його вимога надійшла після терміну, визначеного для подання вимог кредиторами банку. Позивачу Фондом було виплачено гарантовану суму відшкодування за вкладом в сумі 200000,00 грн. Позивач зазначив, що не зміг подати своєчасно заяву про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, оскільки позивач є громадянином Латвії та в Україні не проживає йому не було відомо про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк». Посилаючись на викладене позивач просив суд поновити строк подання заяви на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» за договором банківського вкладу №00489993 від 13.09.2016 року «Строковий» на суму 27845,00 доларів США та зобов`язати уповноважену особу на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» включити [PERSON] до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» за договором банківського вкладу №00489993 від 13.09.2016 року «Строковий» на суму 27845,00 доларів США . Ухвалою суду від 18.02.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.04.2020 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду справи по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, поважність причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не надавав та не просив розглядати справу за його відсутності. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи, на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.09.2013 року між позивачем та ПАТ «Платинум банк» був укладений договір № 26207600022001, 13.09.2016 року позивач уклав ще один договір №00489993 банківського вкладу «Строковий», у відповідності з яким розмістив депозит на суму 27845,00 доларів США на строк до 21.09.2019 року з про центовою ставкою за вкладом 10 % річних. На підставі рішення Правління Національного банку України від 10 січня 2017 року № 14-рш/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЛАТИНУМ БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 11 січня 2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЛАТИНУМ БАНК» (далі - ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно. 01.03.2017 року в газеті Голос України № 39 (6544) вийшло оголошення про ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» та відкликання банківської ліцензії банку. 02.10.2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою видати йому суму депозиту за договором №00489993 та включити його до реєстру акцептованих вимог кредиторів, однак йому було відмовлено оскільки його вимога надійшла після терміну, визначеного для подання вимог кредиторами банку. Позивачу Фондом було виплачено гарантовану суму відшкодування за вкладом в сумі 200000,00 грн. Згідно із частиною п`ятою статті 45 Закону України «про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі по тексту - Закон № 4452-VI) протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб - вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебігу ліквідаційної процедури (частина четверта статті 49 Закону № 4452-VI). З матеріалів справи вбачається, що на звернення позивача від 02.10.2017 року про визнання грошових вимог кредитора відповідач листом від 02.10.2017 року № 60-02/8113-Л повідомив, що відомості про ліквідацію банку опубліковано 01.03.2017 року і протягом 30 днів з указаної дати він не заявив своїх вимог до банку уповноваженій особі, тому пропустив визначений законодавством строк для подачі кредиторської вимоги. Згідно із частиною першою статті 49 Закону № 4452-VI Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Отже, про свої вимоги до банку кредитор зобов`язаний заявити у межах 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку. Разом з тим Закон № 4452-VI не передбачає заборони щодо поновлення такого строку у разі його пропуску з поважних причин. Вказане узгоджується з пунктом 3 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI, згідно з яким Фонд та його уповноважена особа наділені повноваженнями вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05 липня 2012 року № 2 затверджено Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, яке регулює відносини, що виникають у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а саме: підготовку, затвердження та реалізацію плану врегулювання, розробленого на основі найменш витратного для Фонду способу виведення неплатоспроможного банку з ринку (далі - Положення). Відповідно до пункту 4.31 Положення у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили. Із матеріалів справи вбачається, що позивач є громадянином Латвії та в Україні не проживає. Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 456/450/16-ц у своїй постанові від 20.03.2019 року дійшла висновку, що обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними, було б непропорційним, а таке втручання у права кредиторів на мирне володіння їх майном - неправомірним. Такі висновки Великої Палати Верховного Суду викладені також у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 755/17365/15-ц (провадження № 14-296цс18). Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. За визначених обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач не зміг звернутись до відповідача з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів у встановлений строк з поважних причин, а тому позовні вимоги підграють задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved