overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У січні 2016 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 17.03.2006 року зареєстрував шлюб із відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №148. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з 29 листопада 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 17.03.2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №148. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] . Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з 29 листопада 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У січні 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 22.02.2013 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №58. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з липня 2014 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 22 лютого 2013 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №58. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з липня 2014 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У січні 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 22.02.2013 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №138803, актовий запис №58. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з липня 2014 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 22 лютого 2013 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №138803, актовий запис №58. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з липня 2014 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У січні 2016 року до суду із вказаною заявою звернулась [PERSON] Просить суд, встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: що свідоцтво № 407 від 02.11.1993 року про право особистої власності на квартиру [ADDRESS], виданого на імя [PERSON], дійсно належить [PERSON]. Заявниця підтримала заяву і просить її задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в заяві. Представники заінтересованої особи реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином, просить заяву слухати за відсутності представника реєстраційної служби. Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 02 листопада 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. При зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно, заявнику відмовлено у реєстрації права власності на квартиру, оскільки під час перевірки наданих документів встановленні розбіжності у прізвищі та імені заявника. Факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло виданого 02.11.1993 року Управлінням ЖКГ виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів підтверджується наступними доказами: копією паспорта заявника, де прізвище вказано «Рєзнік», а по-батькові «Євгеніївна», а місце реєстрації зазначено м. Кременчук. [ADDRESS]; довідкою № 2 від 05.01.2016 року виданою ОСББ № 71, в якій зазначено, що [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO] з 22.08.1987 року, а оскільки відбулась зміна назви вулиці - з 05.05.1989 року зареєстрована [INFO] по теперішній час. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно для розпорядження майном на власний розсуд заявника. Таким чином, заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки не була спростована. Необхідно встановити факт належності [PERSON], [INFO] правовстановлюючого документу свідоцтво про право власності на житло № 407, видане УЖКГ виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів від 02.11.1993 року на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У січні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 19 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 394. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, через що подружжя з листопада 2015 року не проживає разом, не веде спільного господарства та не підтримує подружніх стосунків. Позивач вважає, що шлюб набув формального значення та зберігати його є недоцільним. Від спільного подружнього життя мають дочку - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, до початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], яка міститься у матеріалах справи вбачається, що 19 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON] (а. с. 10). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] року народилася дочка - [PERSON], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про її народження (а.с. 9). З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У січні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 28 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 11. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що впродовж останніх двох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між подружжям постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає спільна від подружжя дитина. Позивач вважає, що шлюб набув формального значення та зберігати його є недоцільним. Від спільного подружнього життя мають дочку - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, до початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], яка міститься у матеріалах справи вбачається, що 28 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] року народилася дочка - [PERSON], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про її народження (а.с. 6). З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У січні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 02 жовтня 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 157. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що одруження із відповідачем виявилося невдалим, у звязку із тим, що чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповаги один до одного. Позивач зазначає, що тривалий час вона та відповідач не підтримують спільні сімейні відносини, проживають в одній квартирі, але в різних кімнатах, спільного сімейно бюджету не мають. Шлюб між сторонами фактично розпався, а сімя носить формальних характер. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, посилаючись на те, що такі вимоги позивача є передчасними, оскільки шлюб можливо зберегти. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 166871 вбачається, що 02 жовтня 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини «Мельничук» (а.с. 3). У судовому засіданні із пояснень сторін по справі встановлено, що від спільного подружнього життя у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Судом достовірно встановлено, з часу подачі даного позову до суду, тобто з січня 2016 року, сторони проживають в одній квартирі, однак у різних кімнатах, спільного господарства не ведуть, після неодноразових відкладень судових засідань примирення між сторонами не відбулося та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Як передбачено ч. 4 ст. 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У січні 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 14 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 06. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне сімейне життя із відповідачем не склалося, так як він довідався, що йому зраджує, у зв'язку із цим з 14 квітня 2015 року сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб носить суто формальний характер та його збереження є не доцільним, так як це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала пояснення по суті заявлених позовних вимог, в яких проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 14 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 5). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] року народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого 27 квітня 2012 року виконавчим комітетом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 6). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved