overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, просить визнати за ним право користування кімнатами № 413-414 по вул.М.Залізняка, 29/1, корпус 1 у м. Черкаси. Позов обґрунтовано тим, що 17 грудня 2002 року Черкаським консервно-пивоварним заводом було прийнято рішення та видано розпорядження про поселення його у гуртожиток по вул. М.\~Залізняка, 29/1, корпус 1 у м. Черкаси. На підставі вказаного розпорядження в грудні 2002 року він був вселений у вказаний гуртожиток у кімнати №413-414, де до цього часу проживає без реєстрації, оскільки відповідач йому відмовляє у її проведенні. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом установлено, що згідно розпорядження № 2 від 17 грудня 2002року Черкаського консервно - пивоварного заводу [PERSON] був поселений у гуртожиток по вул.\~М.Залізняка, 29/1, корпус 1 у м. Черкаси. (а.с.5) На підставі вказаного розпорядження в грудні 2002 року [PERSON] вселився до гуртожитку в кімнати №413-414. Згідно поквартирної картки у кімнаті №413-414 по вул. М.Залізняка, 29/1, корпус 1 в м. Черкаси з 3 квітня 1985 року по 16 травня 2017 року була зареєстрована [PERSON]. (а.с.3) Згідно акта обстеження, завіреного ОСББ «Наш дім» від 17 липня 2017\~року, [PERSON] проживає у кімнатах № 413-414 по вул.\~М.Залізняка, 29/1, корпус 1\~в м. Черкаси з грудня 2002 року без реєстрації. (а.с.4). Таким чином, право позивача на користування кімнатами № 413-414 по вул.\~М.Залізняка, 29/1, корпус 1 в м. Черкаси ніхто не порушує. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивач не довів порушення будь-якою особою своїх прав на проживання у кімнатах № 413-414 по вул.\~М.Залізняка, 29/1, корпус 1 в м.\~Черкаси, то в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 16 лютого 2000 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб в Бердянському міському відділі ДРАЦС, актовий запис № 54. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони однією сімєю не проживають з 2008 року, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. 08 січня 2010 року у позивача народився син від іншої жінки, що підтверджується свідоцтвом про народження. Отже позивач вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 16 лютого 2000 року в Бердянському міському відділі ДРАЦС, актовий запис № 54. Від шлюбу спільних дітей не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сімя розпалась остаточно та підстав для її збереження немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 14 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Костянтинівки Донецької області, за актовим записом № 335. Під час перебування шлюбі у сторін [PERSON] року народилася дитина - син [PERSON]. Вказує, що шлюбні стосунки між сторонами припинені у зв'язку зі сварками. Спору про місце проживання дитини немає. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]», судові витрати покласти на неї. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 14 вересня 2002 року відділом державної актів громадянського стану м.Костянтинівки Донецької області, за актовим записом № 335. Під час перебування шлюбі у сторін [PERSON] року народилася дитина - син [PERSON]. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Спір про місце проживання дитини відсутній. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 06 лютого 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, за актовим записом № 51. Під час шлюбу у сторін народилася дитина, місце проживання якої визначене за домовленістю сторін. Вказує, що спільне життя сторін не склалося, та на даний момент шлюбні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ спільного майна між сторонами не виникає. Зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, наполягав на розірванні шлюбу між ним та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 06 лютого 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, за актовим записом № 51. Спір про поділ майна відсутній. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 28.08.2010 року в Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 838. Під час шлюбу 07 січня 2011 року у сторін народився син [PERSON]. Вказує, що спільне життя сторін не склалося, та на даний момент шлюбні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Спору про місце проживання дитини між сторонами не виникає. Зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, наполягав на розірванні шлюбу між ним та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 28.08.2010 року в Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 838. Під час шлюбу 07 січня 2011 року у сторін народився син [PERSON]. Спір про місце проживання дитини відсутній. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе, оскільки позивач має намір укласти шлюб з іншою жінкою. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2014 року вони з відповідачкою проживали у цивільному шлюбі, з 20 червня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя не склалось через втрату любові, поваги, різні погляди на життя та характери, відповідачка постійно влаштовує сварки в присутності інших осіб, що впливає на його честь та ділову репутацію. На даний час вони фактично відностин не підтримують, проживають окремо, сім»я існує формально, примирення не можливе. Сторони в судове засідання не з»явились, на адресу суду надіслали заяви у яких просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, відповідачка позов визнала, просить відновити її дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 9 Перехідих положень ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до вимог статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вимогами статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 червня 2017 року Бердичівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечили, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню. Прохання позивачки відновити її дошлюбне прізвище відповідає вимогам статті 114 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 21.09.1996 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності з проханням розірвати шлюб та не надавати строк для примирення. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.09.1996 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання зміни прізвища відповідачем судом не вирішувалось у зв'язку з її неявкою в судове засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 11 жовтня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №2086. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, зловживання відповідачем алкоголем, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні. В наданий судом строк для примирення Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11 жовтня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №2086. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, в наданий судом строк для примирення не дійшли згоди щодо збереження сім'ї, термін для примирення вичерпано. За наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сім'я розпалась остаточно та збережена бути не може. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 15). Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 16). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. З заяви позивача вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із вищезазначеною позовною заявою. Вказувала, що 29.10.1993 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного життя дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, в звязку з чим між ними виникали сварки, це призвело до того, що шлюб фактично розпався і вони не підтримують сімейних стосунків, вважає збереження сім`ї неможливим, просила їх шлюб розірвати та стягнути судовий збір в сумі 640 грн. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 29.10.1993 року сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис № 1749. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 640 грн. сплачений нею при подачі позову до суду.

Outcome: approved