Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Наддніпрянської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої 25.08.2007 року матері [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована на території Наддніпрянської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, загальною площею 6,00 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є спадкоємцем першої черги після померлої матері. За життя спадкодавцю передано у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай), але отримати державний акт про право власності на земельну ділянку (пай) вона не встигла. Після смерті матері позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. У судове засідання представник позивач не зявилась, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги повністю підтримала, просила їх задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач явку свого представника не забезпечила. Представник відповідача подав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.08.2007 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої в тому числі увійшла і земельна ділянка, розташована на території Наддніпрянської селищної ради Дніпровського району м. Херсона для введення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,00 га. За життя померла не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку на власне імя згідно державного акту на право власності на земельну ділянку. Право власності на зазначену земельну ділянку за померлою виникло на підставі розпорядження голови Херсонської обласної державної адміністрації від 13.08.2007 року № 927 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки та надання їх у власність». Згідно цього розпорядження надано у власність громадян земельні ділянки загальною площею 846,97 га згідно зі списком, у тому числі [PERSON] площею 6,00 га. На підставі розпорядження було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку, який не був зареєстрований внаслідок смерті останньої. Відповідно до акту зі списанням бланків державних актів на право власності, на право постійного користування земельною ділянкою та додатків до державних актів, затвердженого головним управлінням Держкомзему у Херсонській області 27.12.2012 року, державний акт направо власності виготовлений на імя [PERSON] списано у звязку з її смертю. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 84 від 05.02.2008 року, заведеної Першою Херсонською державною нотаріальною конторою, позивач своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, однак у видачі свідоцтва було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, належними та доспутими доказами було доведено те, що позивач, прийнявши спадщину після своєї матері, позбавлена можливості належним чином оформити своє право власності на спадкове майно. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved