Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Установи «28 управління начальника робіт» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, посилаючись на те, що 26.10.2013р. відбулося залиття квартири [ADDRESS], власником якої є позивач. Залиття відбулося внаслідок пошкодження (тріщини) вентиля на трубопроводі холодного водопостачання у вбиральні, який встановлювався забудовником - Установою «28 управління начальника робіт». Залиття спричинило пошкодження підлоги, стелі, стін, у зв'язку з чим квартира потребує ремонту, вартість якого встановлено в зведеному кошторисному розрахунку вартості будівництва та становить 28016 грн., які позивач просила стягнути з відповідача разом з моральною шкодою у розмірі 5 000 грн., понесеними витратами на складання дефектного акту та кошторисної документації в розмірі 1500 грн., а всього: 34 516 грн. та судовий збір в розмірі 345,16 грн. Під час розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги на підставі проведеної будівельно-технічної експертизи і просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 30 134, 40 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., вартість витрат, пов'язаних з проведенням експертиз в розмірі 9 840 грн., вартість витрат на складання дефектного акту та кошторисної документації в розмірі 1500 грн. та судовий збір в розмірі 588,76 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги з урахуванням їх уточнень підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Пояснювали, що вентиль був встановлений відповідачем, як обслуговуючою організацією, квартира приймалася по акту прийому-передачі з вентилем, лічильниками, з розгалуженою системою. Для проведення ремонтних робіт підрядні органцізації не залучалися, а перепланування в квартирі не могло бути причиною пошкодження вентиля. В ході вилучення вентиля був присутній представник відповідача. Також зазначили про те, що квартира знаходилася в антисанітарних умовах, оскільки в ній був виявлений небезпечний грибок. Відповідач не бажає вирішувати питання щодо ремонту пошкоджень у квартирі в добровільному порядку. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що в квартирі позивача виконано несанкціоноване переобладнання, а саме демонтовані перегородки між кухнею, кімнатою та коридором, що може бути причиною пошкодження вентиля на трубі холодного водопостачання, і, як наслідок, залиття квартири. Також зазначив, що позивач прийняла квартиру по акту прийому-передачі без будь-яких зауважень, відповідальність має нести безпосередньо позивач, оскільки невідомо, що відбувалося під час перепланування квартири та проведення ремонтних робіт, і позивачем не доведено, які саме дії чи бездіяльність відповідача призвели до залиття квартири. Суд, вислухавши пояснення сторін, експертів, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі укладеного 10.11.2011р. між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно та акту прийому-передачі житлового приміщення № 4 від 22.06.2012р., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.02.2014 р. (а.с. 106-113). Як вбачається з акту обстеження на предмет залиття від 28 жовтня 2013 року, затвердженим начальником будинкоуправління «28 УНР», 26 жовтня 2013 року в квартирі [ADDRESS] відбулося залиття внаслідок пошкодження (тріщини) вентиля на трубопроводі холодного водопостачання у вбиральні площею 2,6 кв.м. В помешканні площею 84,1 кв.м. деформована підлога із ламінату, у вбиральні на стінах та стелі є руді плями (а.с. 10). Як встановлено в судовому засіданні, будівельні та монтажні роботи, пов'язані з монтажем та встановленням трубопроводу холодного водопостачання, здійснювалося Установою «28 управління начальника робіт», як забудовником, що не заперечувалося відповідачем. Факт залиття квартири [ADDRESS], належної позивачу, відповідачем не оспорюється. Відповідно до кошторису вартості ремонту квартири [ADDRESS] наданого позивачем, вартість ремонтних робіт становить 28 016 грн. (а.с. 11-28). Згідно з Висновком експерта КНДІСЕ за результатами проведення по справі судової будівельно-технічної експертизи від 12.02.2015 року № 8092/14-43 вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) для усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS] на час проведення дослідження становить 30 134,40 грн. ( а.с.122-131). Також цим висновком не встановлено причинного зв'язку між переплануванням в квартирі, а саме: демонтуванням перегородок між кухнею, кімнатою, коридором та пошкодженням вентиля холодного водопостачання у вбиральні площею 2,6 кв.м. Встановити причину залиття квартири не вбачалося можливим у зв'язку з відсутністю пошкоджень санітарно-технічного обладнання у вказаній квартирі. Згідно з висновком експертів КНДІСЕ за результатами проведення по справі судової металознавчої та трасологічної експертизи від 07.09.2015 року № 2535/15-34/2536/15-33 причиною руйнування з розділенням на частки металевого корпусу наданого кулькового вентиля, встановленого у приміщенні вбиральні квартири [ADDRESS] є утворення в його стінці первісної тріщини по лінії міжрізьбового простору і послідуючого долому від дій таких, що перевищили несучу спроможність матеріалу деталі, навантажень переважного розтягу. При цьому несуча спроможність стінки вентиля була послаблена наявністю зони геометричної неоднорідності. Це могло сприяти виникненню первісної тріщини особливо при встановленні вентиля «внатяг» або перетягуванні різьбового з'єднання. Доломування могло відбутися внаслідок зміни тиску води, хаотичної вібрації при кавітації, тощо. За конфігураційними ознаками і маркуванням на корпусі досліджувальний пошкоджений вентиль відповідає встановленій забудовником сантехнічній арматурі аналогічного призначення (а.с.202-207). В судовому засіданні експерт КНДІСЕ [PERSON] пояснив, що зовнішні дефекти на крані були відсутні, слідів зовнішнього втручання виявлено не було, сліди могли утворитися при встановленні (при закручуванні), риски на крані могли виникнути як при монтажі так і при демонтажі. В судовому засіданні старший експерт КНДІСЕ [PERSON] пояснила, що вентиль був зруйнований у два етапи, доломування було вже під час експлуатації. Встановлено нерівномірний шов, що сприяло руйнації, була наявна первинна тріщина, встановити, коли виникла ця тріщина, неможливо. Найбільш ймовірно утворення тріщини в момент його монтажу. Отже, зі змісту висновків судової будівельно-технічної та металознавчої та трасологічної експертиз, а також з пояснень експертів вбачається, що ймовірною причиною утворення первісної тріщини в стінці вентиля і послідуючого долому, що стало причиною його руйнування, може бути встановлення вентиля в систему холодного водопостачання «внатяг» або перетягування різьбового з'єднання. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов'язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). Шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі. Обов'язок доказування відсутності вини у деліктних правовідносинах покладається на відповідача, якому надається право спростувати презумпцію вини. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Разом з тим, відповідач, будучи наділений правом подання доказів, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, не надав суду будь-яких переконливих доказів, які б беззаперечно доводили відсутність вини відповідача у завданні шкоди позивачу, спричиненою залиттям квартири, внаслідок пошкодження (тріщини) вентиля на трубопроводі холодного водопостачання. Відповідач не вказав, що отримання доказів було неможливим, або у нього виникли складнощі в поданні цих доказів, і клопотань про витребування таких доказів (проведення відповідних експертиз) заявлено не було. Встановлена висновками експертизи ймовірна причина пошкодження вентиля не виключає вини відповідача у виникненні цього пошкодження під час встановлення цього вентиля в систему холодного водопостачання, наслідком якого стало залиття квартири позивача. Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачем матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття квартири в розмірі 30 134,40 грн. Відповідно до змісту ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи, що при розгляді справи встановлено підстави для відповідальності відпловідача за заподіяну матеріальну шкоди, суд вважає обгрунтованою вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди. Однак, при визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, яка на той час перебувала у стані вагітності (а.с. 36), характер немайнових втрат, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та вважає, що на користь позивача необхідно стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. Разом з цим, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення витрат, понесених нею на оплату вартості складання дефектного акту та кошторисної документації в розмірі 1500 грн., оскільки відповідно до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи і відшкодуванню стороні, на користь якої ухвалено рішення, підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 588,76 грн. та витрати за проведення судових експертиз в розмірі 9 840 грн.

Outcome: partial