Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

У січні 2020 року до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні. Просила суд встановити факт її сумісного проживання з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 05 травня 2003 року до дня його смерті - [INFO] , та встановити факт її перебування на утримані свого чоловіка [PERSON] , [INFO] , з 13 жовтня 1974 року до дня його смерті [INFO] . Заявник свою заяву аргументувала настуним: [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Вони постійно проживали разом за однією адресою, вели спільне господарство, спільний побут, мали єдиний бюджет, однак були зареєстровані за різними адресами. Від даного шлюбу в них народилося троє дітей. За життя чоловік мав більшу пенсію, ніж вона, тому вона фактично перебувала на його утриманні. Коли вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення їй пенсії у звязку зі втратою годувальника їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутня довідка, яка б підтверджувала її місце проживання разом з чоловіком за однією адресою на момент його смерті. Вважає, що за таких обставин, у неї існують перешкоди по реалізації її права на отримання пенсії по втраті годувальника.. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] направили на адресу суду про слухання справи без їх участі, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на адресу суду направив заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Ухвалою судді від 24.01.2020 року відкрито провадження у справі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 1974 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Вовковинецькою селищною радою Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис № 36 (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 223 (а.с. 9). Оскільки за життя чоловік отримував пенсію більшу ніж [PERSON] , вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначенні їй пенсії у зв`язку зі втратою годувальника. Листом від 30.10.2019 року за № 19777/03.2-20 (а.с. 10) управлінням було відмовлено [PERSON] у призначенні такої пенсії, у зв`язку з тим, що відсутня довідка, яка б підтверджувала її місця проживання разом з її померлим чоловіком за однією адресою на момент його смерті та запропоновано звернутися до суду. Вирішуючи заяву, суд виходить на наступного. Відповідно до довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» про фактичне проживання № 456 від 29.11.2019 року (а.с. 11) [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з чоловіком - [PERSON] з 2001 року до дня його смерті [INFO] . Згідно до акту про проживання № 453, виданого ТОВ «Житлорембудсервіс» 29.11.2019 року (а.с. 12), [PERSON] дійсно проживала разом з чоловіком [PERSON] з 2001 року до дня його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва на право власні на житло видане згідно з розпорядженням (наказом) від 05.05.2003 року № 11391/2 Управлінням Житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради, квартира [ADDRESS] є спільним сумісним майном [PERSON] та її сином [PERSON] . Відповідно до довідок КНМП «ЦПМСД № 3» м. Кременчук від 22.11.2019 року (а.с. 25) [PERSON] та [PERSON] лікувались та заключили декларацію з одним і тим же сімейним лікарем [PERSON] . Окрім того, КНМП «ЦПМСД №3» м. Кременчук 22.11.2019 року видана [PERSON] довідка (а.с. 25) про те, що вона за станом свого здоров`я перебуває на обліку у сімейного лікаря з діагнозом цукровий діабет та гіпертонічна хвороба, та потребує постійного амбулаторного лікування. Відповідно до довідки про доходи № 0229622624597210 від 02.01.2020 року за № 153 (а.с. 23) розмір пенсії [PERSON] з липня по листопад 2019 року становив 1564 грн. 00 коп. щомісячно, в грудні 2019 року - 1 638 грн. 00 коп. Згідно довідки про доходи № 1620000010 від 02.01.2020 року за № 8 (а.с. 24) розмір пенсії її чоловіка [PERSON] , який отримував пенсію за вислугою років за період з січня 2019 року по жовтень 2019 рік становив 3 297 грн. 23 коп. щомісячно. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що подружжя [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, проте, проживали разом за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, спільний побут, мали єдиний бюджет, за життя чоловік повністю утримував та забезпечував матеріально дружину, оскільки мав значно більший дохід. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. За ч. 1 ст. 21 СК України подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу - добровільного сімейного союзу жінки та чоловіка, зареєстрованого в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 36 СК України саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Відповідно до п. б ч. 4 ст. 30 вищевказаного Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або є особами з інвалідністю. Також ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наведено перелік осіб, які вважаються непрацездатними, зокрема: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. В той же час, в частині 3 вказаної статті Закону, наведено перелік членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, а саме: особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Окремо, в частині 3 ст. 36 Закону встановлено, що члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає необхідним встановити факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 05 травня 2003 року до дня його смерті - [INFO] та встановити факт перебування [PERSON] на утримані свого чоловіка [PERSON] з 13 жовтня 1974 року до дня його смерті [INFO] . Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved