Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

У січні 2020 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] (далі - [PERSON] , спадкодавець), на час відкриття спадщини. Заява обґрунтована такими обставинами. [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Батько заявника [PERSON] мешкав у м. Харкові, але, ще в 2011 р. заявник [PERSON] перевіз його до себе додому у м. Києві і вони мешкали разом до моменту смерті батька за місцем проживання заявника за адресою: [ADDRESS] . До смерті заявник доглядав свого батька, створив йому у себе вдома всі належні та необхідні умови для його комфортного проживання та забезпечував його всім необхідним, а саме: продуктами харчування, ліками, медичною допомогою. Стан здоров`я батька заявника був незадовільний, він часто хворів, потребував лікування, постійного догляду та допомоги. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із іменних акцій ВАТ «Газпром», які він отримав за свідоцтвом про право на спадщину за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишив. На теперішній час єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син - заявник [PERSON] . Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Пірієвою О.С. за заявою [PERSON] від 13.12.2019 було відкрито спадкову справу № 15/2019. Однак видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] нотаріус не зміг, оскільки пропущено шестимісячний строк для подачі заяви на прийняття спадщини та не надано оригіналу документа, що підтверджує місце відкриття спадщини, відсутності документального підтвердження фактичного прийняття спадщини [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] . Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадкових прав заявника на майно, яке залишилось після смерті його батька. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав пославшись на викладені у ній обставини. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірієва О.С. в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин неявки. Заслухавши заявника, допитавши свідків та дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Відділом РАЦС Московського району м. Харкова (актовий запис про народження № 174 від 01.02.1984). Відповідно до паспорта громадянина України місце проживання заявника зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . З довідки ТОВ «Адоніс-Сервіс» вбачається, що із заявником проживали його батьки [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 10.08.2011 по день смерті. За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не залишив. [INFO] помер батько заявника[PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (актовий запис про смерть № 14559 від 18.09.2017, складений Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві). Згідно з положенням частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого частиною 1 статті 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина 1 статті 1272 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] не заявив про вступ у спадщину у визначений законом шестимісячний строк, і лише у грудні 2019 р. звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірієвої О.С. із заявою про заведення спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 17.12.2019 приватний нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутності документів, які засвідчують факт прийняття спадщини. З пояснень заявника вбачається, що в 2011 р. він перевіз батька до себе додому у м. Києві і вони мешкали разом до моменту смерті батька за місцем проживання заявника за адресою: [ADDRESS] . Він доглядав свого батька, створив всі належні та необхідні умови для його комфортного проживання та забезпечував його всім необхідним, а саме: продуктами харчування, ліками, медичною допомогою. Стан здоров`я батька заявника був незадовільний, він часто хворів, потребував лікування, постійного догляду та допомоги. Допитані на прохання заявника свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили в суді, що в 2011 р. [PERSON] перевіз свого батька [PERSON] за місцем свого проживання і вони мешкали разом до моменту смерті батька. [PERSON] доглядав батька та забезпечував його всім необхідним: продуктами харчування, ліками, забезпечував медичну допомогу. Всіма організаційними питаннями пов`язаними з похованням [PERSON] займався його син [PERSON] . Надаючи оцінку сукупності встановлених обставин та документів, що їх підтверджують, суд дійшов висновку про доведеність факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю з 2011 р. і до моменту його смерті. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже зважаючи на те, що місце проживання заявника та спадкодавця були зареєстровані за різними адресами, суд визнає обґрунтованими доводи заяви про наявність перешкод для реалізації гарантованого законом права заявниці на оформлення спадщини, що є підставою для встановлення факту спільного проживання в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved