Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано 07 березня 2014 року. Позивач стверджувала, що з 2014 року вона здійснює догляд за сином сама, проживають окремо, спільний побут та господарство з [PERSON] не ведуть, син залишився проживати з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає. [PERSON] повідомила , що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоровя та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати свого неповнолітнього сина. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її сина [PERSON] [INFO], у розмірі ? частки заробітку, але не менше 50% з усіх видів доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності в якій позов визнав, просив задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, з 07 березня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON]В проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час неповнолітній син [PERSON] мешкає з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON]В працює, має стабільну заробітну плату, стан його здоровя дозволяє утримувати неповнолітнього сина. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити повністю, стягнути з [PERSON], 02.06. [INFO], ІПН [NUMBER], зареєстрованого та проживаючого за адресою: [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], проживаючої\~ за\~ адресою: [INFO], на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усих видів заробітку, але не менше 50% для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.06.2017 року. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 640 гривень 00 копійок в дохід держави. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вище наведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved