Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом. В обґрунтування якого зазначила, що з 20 січня 2015 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 06. Від шлюбу сторони дітей не мають.Через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя вказала на неможливість збереження сімї надалі просила шлюб з відповідачем розірвати, залишити дошлюбне прізвище Ващенко. Позивач\~до суду не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач \~до суду не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 248955 виданого 20 липня 2015 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 20 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 06(а.с.5). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого, подружжя весь час сварилося, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з червня 2017 року, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про одруження дошлюбне прізвище позивача «Ващенко», після реєстрації шлюбу вона обрала прізвище «Самойленко», а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу змінити своє прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного,

Outcome: approved