Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

У серпні місяці 2017 року позивач звернулася із позовом до суду, в якому вказала, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем вона народила сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони 13 листопада 2013 року розірвали шлюб. Від попереднього шлюбу відповідач має доньку Каріну, [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.11.2012 року шлюб між ними розірвано, постановлено стягувати на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/6 частини щомісяця заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття та зменшено розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] до 1/6 частини заробітку відповідача. У зв»язку із тим, що донька відповідача досягла повноліття та матеріальний стан відповідача просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини до ? частини заробітку відповідача щомісяця. В судове засідання позивач не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні заявленого позову не визнав. Щодо збільшення розміру аліментів на утримання заперечує та при цьому посилається на таке. Хоча і його донька від першого шлюбу досягла повноліття, вона продовжує навчання у Київському Національному університеті та він як батько має обов»язок утримувати її до закінчення навчального закладу відповідно до вимог закону та виконує цей обов»язок. Вказані обставини підтверджуються копіями квитанцій про перерахунок коштів. Збільшення розміру аліментів на утримання сина буде порушувати інтереси іншої дитини. Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що сторони 21 грудня 2004 року уклали шлюб. Від шлюбу 18 березня 2005 року народився син [PERSON]. За рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 листопада 2012 року сторони укладений шлюб розірвали. Цим же рішенням Хмельницького міськрайонного суду на утримання сина [PERSON], 18.03.2005 року постановлено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та зменшено розмір аліментів, що стягувались з відповідача на користь [PERSON] на утримання доньки Каріни, [INFO] з однієї четвертої частини до однієї шостої частини заробітку відповідача. Означене рішення набрало законної сили та виконувалось. У зв»язку із досягненням донькою від першого шлюбу повноліття позивач ставить питання про збільшення розміру аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину. Відповідач заперечує про збільшення розміру аліментів, мотивуючи це тим, що він утримує дитину, яка досягла повноліття, тому підстав для такого збільшення немає. Проте така позиція відповідача є хибною зважаючи на таке. Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, тощо, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідач офіційно працює та має заробіток. Згідно вимог закону частка від доходу батька на утримання неповнолітньої дитини має становити одну чверть від його заробітку доходу. Наявність у батька повнолітньої дитини не може погіршувати становище неповнолітньої дитини, оскільки законом передбачений обов»язок батьків утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 Сімейного кодексу України), в той же час якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Проте, в даному випадку закон про стягнення аліментів на повнолітню дитину пов»язує такий обов»язок на разі лише за умови можливості надавати таку матеріальну допомогу, натомість одним з головних обовязків батьків є обовязок по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Тому з врахуванням викладених обставин суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів до мінімальної межі стягнення аліментів на одну неповнолітню дитину в розмірі однієї четвертої частини щомісяця на утримання дитини. При визначенні такого розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника іншої повнолітньої дитини, наявність комплексу рухомого та нерухомого майна, стан здоров»я та матеріальне становище дитини, та не знаходить підстав для стягнення аліментів у меншому розмірі. Відповідно до вимог статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved