Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він 15.08.2013 р. надав у борг [PERSON] 99 600 грн. строком до 01.10.2013 р., які зобовязувався повернути до вказаного строку. Проте до теперішнього часу відповідач борг не повернув, тим самим не виконав взяті на себе зобов'язання. На його неодноразові вимоги повернути борг відповідач не реагує, в добровільному порядку їх не повертає. Відповідач має сплатити йому суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних з простроченої суми за період прострочення за 1034 днів в розмірі 197 588,29 грн. (8464,63 (3% річних) + 189 123,66 грн. (заборгованість з урахуванням індексу інфляції) = 197 588,29 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 197 588,29 грн., а також су-довий збір в розмірі 1975,88 грн. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій на позовних вимо-гах наполягає, справу просить слухати за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання пові-домлявся в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, та випливає з матеріалів справи, що 15.08.2013 року між пози-вачем та відповідачем був укладений договір позики в простій письмовій формі, що оформ-лено борговою розпискою на 99 600 грн. Згідно розписки, відповідач зобов'язувався повер-нути борг в повному обсязі до 01.10.2013 року (а.с.6). Однак до теперішнього часу свої зо-бов'язання щодо повернення грошових коштів до теперішнього часу не виконав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець передає у власність другій стороні позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язу-ється повернути позикодавцю таку ж саме суму грошових коштів. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі. На під-твердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка по-зичальника. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чи-ном відповідно до умов договору. Ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кош-ти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Розписка позичальника є доказом не лише укладення договору позики, але й посвід-чує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором по-зики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов до-говору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Саме такий правовий висновок про застосування ст.1046, 1047 ЦК України міститься в постанові Вер-ховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі №6-63цс13. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання гро-шового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних з про-строченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності з договором позики, борг мав бути повернутим до 01.10.2013 року, то-му прострочка виконання зобовязання складає 1034 дня (до подачі позову). Сума боргу з урахуванням індексу інфляції, який з 01.10. по 08.08.2016 р. і з ураху-ванням 3% річних складає 197 588,29 грн Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач свої зобов'язання за розпискою не виконав, грошових коштів отриманих у борг за цією розпискою у строк та в порядку, що в них встановлені позивачу не повернув, тому позовні вимоги є правомірними і належними до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved