Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

У січні 2016 р. позивач звернулася зі вказаним позовом і просить надати дозвіл на оформлення проїзного документу для тимчасового виїзду за кордон та на тимчасові поїздки за кордон, у Росію її неповнолітній дочці [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу батька дитини. В обґрунтування вимог посилається на те, що 10.05.1997 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого народилася спільна дочка [PERSON], [INFO]. 21.12.2012 р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Вона працює та проживає у Росії, а її дочка проживає з її матір'ю - бабою дитини у смт. Казанка Миколаївської області. Вона бажає щоб її дочка проживала разом з нею на період її роботи у Росії, але відповідач спочатку відмовляв їй у наданні згоди на виїзд дитини за кордон, мотивуючи це тим, що він буде приймати участь у вихованні дитини, а потім змінив своє місце проживання та відмовляється сповістити свою нову адресу, хоча й залишився зареєстрованим у місті Кривому Розі, також він звільнився з роботи у ПАТ «ПівнГЗК» та дозволу на виїзд дочки за кордон не надає. Представники позивача надали до суду заяву про підтримку позову, та згоду на розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судові засідання 31.05.2016 р. та 16.08.2016 р. не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать довідки поштового відділення № 89 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які немають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа - виконком Тернівської районної у м. Кривому Розі ради надав заяву, про розгляд справи за відсутності її представника та вирішення питання на розсуд суду. Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи-докази: копії: свідоцтва про одруження; свідоцтва про народження; трудового договору з іноземним працівником; довідку з місця роботи [PERSON]; характеристику з місця роботи [PERSON] акт про не проживання; довідку з місця проживання дитини; довідку про стан здоров'я дитини; довідку з місця реєстрації [PERSON]; характеристику з місяця навчання дитини; додаткову угоду від 21.05.2016 р., судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 10.05.1997 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, а [INFO] р. у них народилась спільна дочка [PERSON]. 21.12.2012 р. шлюб розірвано. Неповнолітня дитина за домовленістю проживає разом з матір'ю позивача. Дані про спір щодо визначення місця проживання дитини між позивачем та відповідачем відсутні. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України і в'їзду в Україну» проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання обох батьків. Відповідно до с. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України, передбачено, що здійснення батьками своїх обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людській гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ст. 272 ЦК України передбачає, що особисті немайнові права здійснюються батьками в інтересах малолітніх дітей, тобто дитина є носієм права, але не може його здійснювати самостійно. Із цього приводу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 313 ЦК України та Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.95 р., виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-ти років, у супроводі одного з батьків, або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків, здійснюється за нотаріально завіреною згодою другого з батьків або без нотаріально завіреної згоди другого з батьків за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-ти річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачем докази, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58-59 ЦПК України, і вони свідчать про доведеність позивачем обставин на які вона посилалася в обґрунтування своїх позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 272, 313 ЦК України, 150, 155 СК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України і в'їзду в Україну громадян України», Правил перетину державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 р., та

Outcome: approved