Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок розташований в [ADDRESS]. Спадкоємцями майна [PERSON] за законом залишилася його дочка [PERSON] - позивач у справі. Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину. За оформленням права на спадкове майно [PERSON] звернулася до державної нотаріальної контори, однак їй відмовили в цьому за відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак направила на адресу суду заяву згідно якої, позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Представник Великорусавської сільської ради Томашпільського району в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву, згідно якої позов визнає, просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS], земельна ділянка та майновий пай члена КСП.. Як убачається з наданої Томашпільською державною нотаріальної конторою копією спадкової справи № 80\\2011 року заведеної після смерті [PERSON], його дочка [PERSON] в установлений законом термін звернулася до державної нотарільної контори із заявою про прийняття спадщини , в той час як інший спадкоємець [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька, а [PERSON] - дружина померлого взагалі не подавала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна [PERSON] за законом. Згідно копій свідоцтв про право на спадщину за законом, які знаходяться в матеріалах справи, позивачка [PERSON] оформила право на спадкове майно після смерті батька [PERSON], яке складалося з земельна ділянка та майновий пай. Також згідно інформації наданої КП «Могилів-Подільське МБТІ» право власності на спадковий будинок зареєстровано за [PERSON], однак згідно рішення Томашпільського районного суду від 13.10.2015 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, реєстраційної служби Томашпільського РУЮ Вінницької області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] оформлене Великорусавською сільською радою Томашпільського району Вінницької області 30.03.2011 року на ім'я [PERSON] про його право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] та скасовано реєстрацію права приватної власності [PERSON] на вказаний будинок. Дане рішення набрало законної сили 10.11.2015 року. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як убачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] зверталася до державного нотаріуса за оформлення права на спадкове майно, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на право на житловий будинок. Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. За життя [PERSON] не отримав правовстановлюючі документи на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 5 по вулиці Коцюбинського в с. Велика Русава, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами побудовано в 1969 р. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно слід враховувати зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків та на час відкриття спадщини зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРС 13.04.1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРС 12.05.1985 року №5-24-26 та ін. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року №105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз'яснюється, що по об'єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1995 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Згідно виписки з погосподарської книги по Великорусавській сільській раді Томашпільського району, а саме за адресою господарства по [ADDRESS] вказано голова сім'ї - [PERSON]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, так як [PERSON] єдина спадкоємиця за законом, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла, відповідно набула прав та обов'язків спадкодавця, суд уважає визнати за нею право власності на спадкове майно, оскільки неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, не може бути перешкодою у набутті права власності на нього. Враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved