Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість по сплаті аліментів у розмірі - 112 199 грн. 83 коп. та неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі - 822 772 грн. 52 коп. Позовна заява мотивована тим, що у період з 22 листопада 2002 року по 23 вересня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2005 року із [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини заробітку (доходу). На підставі вказаного судового рішення, видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. З дня відкриття виконавчого провадження відповідач рішення суду не виконує станом на 01 липня 2019 року заборгованість по сплаті аліментів складає - 112 199 грн. 83 коп. Неустойка за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2013 року по 01 липня 2019 року складає 822 772 грн. 52 коп. З підстав стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки позивач змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомлені. За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялася про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони у даній справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, 23 вересня 2005 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно із довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1-1/17192 від 27 липня 2019 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2005 року із [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмір ј частини заробітку (доходу), але не менше неоподатковуваного мінімуму доходу громадян в місяць, починаючи з 16 червня 2005 року і по день повноліття дитини. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист про стягнення аліментів із [PERSON] перебуває на виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Згідно із довідкою-розрахунком від 07 березня 2018 року № 506, виданою державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Марченко Я.В., станом на 01 вересня 2013 року заборгованість за виконавчим листом складає 15 744 грн. 13 коп., за період з 01 вересня 2013 року по 01 березня 2018 року нараховано аліменти у розмірі - 62 233 грн. 20 коп., заборгованість станом на 01 березня 2018 року складає 77 977 грн. 33 коп. Відповідно до довідки-розрахунку від 16 липня 2019 року № 34218, виданої виконуючим обов`язки начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Роєнком Р.В., заборгованість по аліментах станом на 01 липня 2019 року складає 112 199 грн. 83 коп. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд керується наступним. За положеннями статті 194 Сімейного кодексу України (далі - СК України) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено статтями 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом зазначених норм закону виходить, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувача і боржника: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії, та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, за власною ініціативою; і інших передбачених законом випадках. Відповідно до частини восьмої статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» суд вирішує питання щодо заборгованості по аліментам лише у разі спору про її розмір. А при відсутності спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі судового рішення про стягнення заборгованості. Аналіз зазначених норм дозволяє зробити висновок про те, що визначення розміру заборгованості із сплати аліментів та порядок стягнення такої заборгованості визначено Законом України «Про виконавче провадження» та не потребує ухвалення ще одного рішення суду про стягнення цієї заборгованості, оскільки вона стягується в межах виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення аліментів. Суд лише розглядає спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів, проте не стягує таку заборгованість, оскільки стягнення заборгованості віднесено до повноважень виконавця. У позовній заяві позивач не вказує на те, що вона не згодна із розміром заборгованості, визначеному державним виконавцем. Таким чином підстави для стягнення заборгованості по аліментах відсутні. Вирішуючи питання про щодо стягнення неустойки по аліментах, суд дійшов наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць множиться на кількість днів заборгованості та множиться на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розрахунком заборгованості по аліментах від 07 березня 2018 року та 16 липня 2019 року, виконаними державним виконавцем Марченко Я.В. та виконуючим обов`язки начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Роєнко Р.В. Крім того, здійснюючи розрахунок пені, суд враховує положення частини першої статті 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня. Перевіряючи розрахунок позивача, доданий нею до позовної заяви, суд вважає його правильно обчисленим, таким, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03 квітня 2019 року (справа № 333/6020/16-ц). Таким чином, загальна сума пені [PERSON] за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 2-6123 становить 822 772 грн. 52 коп., однак в силу частини першої статті 196 СК України указана сума підлягає обмеженню до 112 199 грн. 83 коп. Відповідачем не наведено суду підстав (особливостей матеріального, сімейного стану тощо), у зв`язку з якими зазначена вище сума може бути зменшена. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі - 1 121 грн. 99 коп.

Outcome: approved