Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 27.11.2006 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та [PERSON] був укладений кредитний договір №793, за умовами якого відповідачеві надано кредит у розмірі 30000 доларів США строком до 27 листопада 2019 року зі сплатою 13% річних за користування грошовими коштами. В забезпечення належного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором 27.11.2006 р. між банком та [PERSON] був укладений договір поруки. Своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконує, внаслідок чого станом на 21.05.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 14810 доларів США 87 центів та 2447 грн. 84 коп., з яких: - основний борг по кредиту 12292,03 доларів США; - прострочений основний борг за кредитом 1514,12 доларів США; - прострочені проценти за користування кредитом за період з 27.11.2006 р. по 21.05.2014 р. - 593,93 доларів США; - прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту за період з 01.12.2006 р. по 21.05.2014 р. - 1380 грн.; - пеня за прострочення основного боргу по кредиту 377,66 доларів США; - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 33,13 доларів США; - пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту - 1067 грн. 84 коп. З наведених підстав ПАТ «Державний ощадний банк України» просив стягнути з відповідачів солідарно борг за кредитним договором 14810 доларів США 87 центів та 2447 грн. 84 коп. Під час розгляду справи представник представник позивача позов підтримав і просив суд розглянути справу за його відсутності. (а.с. 50-52) Відповідачі належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи, що підтверджено розписками про отримання судових повісток, повторно в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. (а.с. 44-45,48-49) Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що 27.11.2006 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №793, за умовами якого відповідачеві надано кредит у розмірі 30000 доларів США строком до 27 листопада 2019 року зі сплатою 13% річних за користування грошовими коштами. Позивачем повністю виконано зобов'язання за цим договором. (а.с. 6-12) Додатковою угодою від 25.10.2008 р. до кредитного договору №793 від 24.11.2006 р., укладеною між позивачем та [PERSON]М.з 01.11.2008 р. розмір відсотків за користування кредитом збільшено з 13% до 15%. (а.с. 13) [PERSON] з 01.01.2014 р. припинила погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитом, внаслідок чого станом на 21.05.2014 р. її заборгованість за кредитним договором становить 14810 доларів США 87 центів та 2447 грн. 84 коп., з яких: - основний борг по кредиту 12292,03 доларів США; - прострочений основний борг за кредитом 1514,12 доларів США; - прострочені проценти за користування кредитом за період з 27.11.2006 р. по 21.05.2014 р. - 593,93 доларів США; - прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту за період з 01.12.2006 р. по 21.05.2014 р. - 1380 грн.; - пеня за прострочення основного боргу по кредиту 377,66 доларів США; - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 33,13 доларів США; - пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту - 1067 грн. 84 коп., що підтверджено наданими позивачем суду розрахунками (а.с. 25-33) Наданий [PERSON] кредит був забезпечений договором поруки від 27.11.2006 р. між банком та [PERSON], за яким останній прийняв на себе зобов'язання відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №793 від 27.11.2006 р. при цьому у договорі поруки термін «Зобов'язання» визначено як зобов'язання боржника перед кредитором, що випливає з кредитного договору, а саме: здійснити погашення кредиту у розмірі 30000 доларів США, що за курсом НБУ на дату видачі кредиту (5,05 гривень за один долар США) складає 151500 грн., сплатити кредитору відсотки за користування кредитом в розмірі 13%, штраф, пеню та інші платежі у розмірі, порядку та на умовах зазначених у кредитному договорі. (а.с. 19-21) Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною першою статті 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 22 постанови №5 від 30.03.2012 р. « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У договорі поруки не передбачено можливості зміни розміру процентів за основним зобов'язанням без додаткового повідомленні поручителя та укладення окремої угоди, а в п. 6.4. зазначено, що доповнення та зміни умов договору вносяться за згодою сторін і оформляються додатковими угодами. (а.с. 21) Доказів укладення з поручителем додаткової угоди щодо збільшення розміру відсотків за користування кредитом з 13% до 15% позичач суду не надав. Верховний Суд в постанові від 20.02.2013 р. в справі №6-172цс12 висловив правову позицію, яка згідно до ст. 3607 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. За таких обставин суд суд вважає, що додатковою угодою від 25.10.2008 р. між банком та [PERSON] про збільшення з 13 до 15% за користування кредитом, без згоди поручителя була збільшена його відповідальність, а тому порука припинилась, позовні вимоги до [PERSON] задоволенню не підлягають і заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню тільки з [PERSON] Згідно з п. 12 постанови №5 від 30.03.2012 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд в резолютивній частині рішенні зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Позивач надав [PERSON] кредит в іноземній валюті - 30000 доларів США і просить стягнути кредит в такій же валюті. На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору 3654 грн. (а.с. 1)

Outcome: partial