Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м.Київ в порядку цивільного судочинства із позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житиловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 28.11.2013р. в квартирі [ADDRESS] було зареєстровано сестру позивача [PERSON] Приблизно з 01.03.14р. відповідач [PERSON] переїхала проживати в інже жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] . У квартирі за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає більше 16 місяців, особистих речей та речей домашнього вжитку (в т.ч. ліжка та ін.) в ній не має, а отже втратила право користування зазначеним житловим приміщенням, має інше фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується також тим, що нею не сплачувались комунальні послуги за користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , є власником особового рахунку та користувачем житлового приміщення квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту Житлово-експлуатаційної дільниці № 7 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 23.07.18р., у даній квартирі [PERSON] не проживає на протязі останніх 16 місяців. Відтак, відповідач на даний час лише зареєстрована за вищевказаною адресою, хоча фактично в зазначеній квартирі не проживає та не з`являється. Оскільки відповідачка не проживає у вище зазначеній квартирі, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за неї, чим порушують права позивача, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачам подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с.25-26). У судовому засіданнні позивач та представник позивача не зявилися про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва надіслали заяву про розгляд справи без них, позов підтримують та просять його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва надіслали заяву про розгляд справи без них, позов визнають, проти винесення заочного рішення не заперечують. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Направлені судом поштові відправлення на адресу відповідачів поверталися на адресу суду за закінченням встановленого терміну їх зберігання. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії». Відповідно до ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної-спільної ( сумісної або часткової) власності належить - 1/6 частини та членам її сім`ї: [PERSON] - 1/6 частини квартири; [PERSON] - 1/6 частини квартири; [PERSON] - 1/6 частини квартири; [PERSON] - 1/6 частини квартири, даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 07.07.2003 року виданного Святошинською районною у м.Києві радою (а.с.20). Згідно довідки з місця проживання сім`ї та реєстрації Комунального концерну «Центру Комунального сервісу м.Києва» форма №3 від 10.03.2017 року № 1187 [PERSON] є власником особового рахунку № [NUMBER] співвласник квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована з 04.03.1986 року; [PERSON] - співвсник (чоловік), зареєстрований з 21.06.1994 року; [PERSON] - співвласник (донька), зареєстрована з 05.11.1991 року; [PERSON] - співвласник (донька), зареєстрована з 07.04.1998 року; [PERSON] - мати, зареєстрована з 07.07.1977 року; [PERSON] - батько, зареєстрований з 30.03.1995 року; [PERSON] - фізична особа, зареєстрована з 28.11.2013 року (а.с.21). За інформацією позивача приблизно з 01.03.14р. відповідач [PERSON] переїхала проживати в інже жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] . У квартирі за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає більше 16 місяців, особистих речей та речей домашнього вжитку в ній не має. Відповідно до акту Житлово-експлуатаційної дільниці № 7 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 23.07.18р., у даній квартирі [PERSON] не проживає на протязі останніх 16 місяців (а.с.23). Таким чином, на момент подання даної позовної заяви відповідач не проживає у вказаній та належній позивачу та третім особам на праві власності квартирі біль23). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідач порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, факт реєстрації відповідача у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а позов є обґрунтований й підлягає задоволенню. Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття [PERSON] , [INFO] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved