Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 81267,47 грн., з яких: прострочена до повернення сума кредиту - 22697,23 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 1752,97 грн., прострочена комісія за управління кредитом - 7688,65 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 49128,62 грн., посилаючись на невиконання останнім договірних зобов'язань. В судове засідання представник позивача не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання був належним чином повідомлений, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 26.08.2011 між сторонами укладено кредитний договір № BL _TOP-M00067139, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 30000 грн., в строк до 26.08.2016. Відповідно до п.2.4.2. договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку № 1 договору. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 10% річних (п. 3 спеціальної частини договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,20% від суми кредиту (п. 4 спеціальної частини договору). Згідно з п. 4.3. договору у випадку прострочення позичальником сплати або не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50% та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. спеціальної частини договору. Відповідно до п.4.2. договору у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п.3.3.3. загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини - 25% від суми кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 81267,47 грн. та складається з: прострочена до повернення сума кредиту - 22697,23 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 1752,97 грн., прострочена комісія за управління кредитом - 7688,65 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 49128,62 грн., а тому з урахуванням вищезазначених приписів закону суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення.

Outcome: approved