Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

У січні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 27 липня 1997 року, від якого не мають неповнолітніх дітей. Майнового спору між сторонами немає. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. З відповідачем вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства з 20 січня 2013 року, тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин, вважає, що нормальні шлюбні відносини між сторонами не можуть бути поновлені. На підставі викладеного, позивач просить шлюб розірвати. 11 січня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 24 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить позов задовольнити, проти постановлення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву до суду не надходили. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №909, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, спір про майно відсутній. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, і це вбачається з позову, що позивач та відповідач припинили шлюбні відносини і разом не проживають тривалий час, а саме більше семи років, спільне господарство не ведуть. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, так як між собою не можуть знайти порозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 56, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved