Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі по 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, рішення суду допустити до негайного виконання. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює на сезонних роботах в Республіці Чехія та має високі заробітки. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, а також доповнила, що дочка [PERSON] хворіє, їй поставлено діагноз вроджена вада розвитку нерва лівого ока. Витрати на утримання дитини дуже великі, і вона самостійно не може забезпечити дочку всім необхідним. Вважає, що відповідач має можливість матеріально допомагати утримувати дочку, оскільки заробляє від 500 до 1000 Євро в місяць. Просила позов задовольнити у повному обсязі Відповідач позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 гривень на місяць. Він має проблеми з поперековим відділом хребта, у зв`язку з чим проходив медичні обстеження та лікування. У Чехії він не має постійного місця роботи, а лише інколи там підробляє. Тому сплачувати аліменти на утримання доньки у визначеному позивачкою розмірі не має можливості. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією сторінки паспорта позивачки з відміткою про сімейний стан (а .с. 4 зворот) та копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 5). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов проживання від 11 лютого 2019 року (а. с. 6). Крім того, дочка сторін [PERSON] має вроджену ваду розвитку диску зорового нерва лівого ока, у зв`язку з чим знаходиться на диспансерному спостереженні у офтальмолога з 02 вересня 2009 року і отримує соціальну допомогу як інвалід дитинства, що підтверджується довідкою № 137, виданою поліклінічним відділенням Рожнятівської ЦРЛ 24 червня 2019 року, копією виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4800/16 (а. с. 69, 70) та копією індивідуальної програми реабілітації інвалідів № 146 (а. с. 73, 74). Позивачка отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною-інвалідом в розмірі 1497 гривень, що підтверджується копією довідки № 1824/01/01-13 від 24 червня 2019 року, виданої Управлінням соціального захисту населення (а. с. 71). Відповідач виїзджає на роботу за межі України, що підтверджується копією його паспорта для виїзду за кордон (а. с. 42), з якого вбачається, що відповідач перебував за кордоном з 27 січня по 18 квітня 2019 року. У судовому засіданні відповідач підтвердив, що періодично виїжджає на роботу в країни Євросоюзу, має право на працю там. Суд не приймає до уваги надані відповідачем як докази копії письмових документів на іноземній мові (а. с. 43 - 46), оскільки вони подані без офіційного перекладу на українську мову. \~ \~ \~ \~З 06 по 17 травня 2019 року відповідач перебував на лікуванні у неврологічному відділі ЦРЛ з діагнозом загострення хронічного вертеброгенного попереково-крижового радикуліту, також 06 листопада 2018 року та 07 березня 2019 року відповідач пройшов лікарське обстеження у доктора загальної практичної медицини, що підтверджується копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2330 від 17 травня 2019 року (а. с. 53) та копією медичної довідки від 06 червня 2019 року з офіційним перекладом на українську мову (а. с. 65, 66). \~ \~ \~ \~Відповідач, з його слів, на даний час ніде в Україні не працює, трудової книжки не має, що підтверджується довідкою № 168 від 11 травня 2019 року, виданою Цінівською сільською радою (а. с. 64). \~ \~ \~ \~За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані позивачкою докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки дочки [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з позивачкою. Отже з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з 01 січня по 30 червня 2019 року для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років 2027 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 813 гривень на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років мінімальний розмір аліментів становить 1013 гривень 50 копійок. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка у своїй позовній заяві вказує, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти в розмірі заявлених позовних вимог, тому, що працює у республіці Чехія і має високі заробітки. Відповідач частково підтвердив таке твердження. Тому, з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», стану здоров`я дитини, а також платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у меншому розмірі, ніж просить позивачка, однак у більшому, ніж визнав позивач. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору. Тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial