Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У серпні місяці 2015 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом Дніпропетровської міської ради, відділу Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 липня 2012 року померла його мати, [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з 5/6 частини квартири [ADDRESS]. За оформленням спадкових прав на вказану вище частину квартири позивач звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, проте державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON]., оскільки за свого життя вона отримала у спадок після померлих батьків 5/6 частини квартири, та не встигла оформити спадкові права на неї, оскільки померла. Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати за ним право власності на 5/6 частини квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON]В; зобовязати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєструвати за позивачем право власного на вказану вище частину квартири. В судове засідання позивач не зявився, направленим до суду листом просив розглядати справу у свою відсутність. Представник Дніпропетровської міської ради в судове засідання не зявився, відповідач належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, про причини неявки судові не повідомив. Четверта державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, листом просила розглядати справу у його відсутність. Перевіривши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 04 липня 2012 року померла мати позивача, [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з 5/6 частини квартири [ADDRESS]. З матеріалів спадкової справи, заведеної до майна померлого 28.06.1998 року [PERSON] та спадкової справи, заведеної до майна померлої 25.11.2003 року [PERSON] убачається, що [PERSON], яка доводиться дочкою спадкодавцям, спадщину після їхньої смерті прийняла, проте на 1/6 частину квартири [ADDRESS] після померлого [PERSON] та 2/3 частини квартири після померлої [PERSON] спадкові права не оформила та 04.07.2012 року померла. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) , до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1218 ЦПК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як розяснено у п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» , суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( частина пята статті 1268 ЦК ). Проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно ( стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право ( обєкт спадкування) на виникнення права власності на спадкове майно як на обєкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими документами , що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно ( ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Так, як позивач, [PERSON] правомірно набув після померлої матері право на спадкування за законом на 5/6 частини квартири [ADDRESS], суд вважає, що відсутність реєстрації права власності на вказану вище частину квартири за спадкодавцем не є підставою для відмови в позові, а тому за позивачем слід визнати право власності на 5/6 частини квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] В частині зобовязання Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєструвати право власності на 5/6 частини квартири слід відмовити, оскільки матеріали справи не містять докази про порушення прав позивача в цій частині.

Outcome: partial