Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У серпні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. \~ \~ \~ \~ Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 27.10.2007. Від сумісного з відповідачем життя у них [INFO] народився син [PERSON] . Починаючи з літа 2017 року сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до того, що в грудні 2017 року відповідач покинув їх з сином та став проживати окремо. На даний час позивач проживає разом з сином в квартирі [ADDRESS] , де вони й зареєстровані. \~ \~ \~ \~ Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.06.2019 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] в сумі 8 884 грн. 75 коп. одноразово. Вказане рішення залишено без змін Постановою Київського апеляційного суду. \~ \~ \~ \~ Позивач вказує, що несе всі додаткові витрати на утримання сина здійснені після березня 2019 року. З квітня 2019 року по червень 2020 рік позивач понесла наступні витрати: витрати на обстеження у Харківському спеціалізованому медико-генетичному центрі та супутні медико-лабораторні дослідження на суму 10086,08 грн. Вказані витрати обумовлені тим, що [PERSON] має особливі щоденні потреби, у зв`язку з тим, що має певні хвороби та особливості розвитку, а саме виражена затримка психо-мовного розвитку, розлад аутичного спектру (F-84), що підтверджується консультативними висновками Інституту педіатрії, акушерства та гінекології, висновками Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит», дослідженнями ЕЕГ та висновками за результатами психологічного обстеження дитини. У зв`язку із зазначенням вище, в дитини є потреба в лікарських препаратах, хлопчик потребує нагляду лікарів, постійного обстеження та коррекційних занять. За результатами обстеження психофізіологічного стану дитини виявлено: низький рівень активності мовлення, певні труднощі у орієнтації у просторових та часових уявленнях. Саме у зв`язку з зазначенням вище позивач звернулась до Харківського спеціалізованого медико-генетичного центру для проведення відповідного медичного обстеження сина. Про необхідність такого медичного обстеження позивач повідомила відповідача листом від 21.04.2019. Позивачем була здійснена поїздка до м. Харкова та понесені витрати на: аналізи та реагенти, які частково зроблені у м. Харкові, а частково в м. Києві, проїзд в м. Харків та в зворотному напрямку та на ліки. Вартість квитків становить 1097,04 грн. Вартість медичного обстеження в ХСМГЦ становить 2000,00+2700=4700. Вартість аналізів, зроблених у м. Києві становить 2465,00+245,00+185,00+820,00=3960,00 грн. Вартість ліків становить 90,70+238,34=329,04.Таким чином, позивачем на проведення медичного обстеження, в тому числі проїзд, аналізи, реагени та ліки витрачено 10086,08 грн. Позивачем понесені витрати на стоматологічну допомогу дитини в розмірі 20754,00 грн. Витрати на індивідуальні консультації з питань соціальної адаптації дитини склали 5200 грн. Відтак, загальний розмір витрат, понесених позивачем з квітня 2019 року по червень 2020 рік склав 36031,08 грн., а відтак їх половина 18015,54 грн. підлягає стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 26.08.2020 відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін. \~ \~ \~ \~ Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі. \~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на дитину сторін суд керується нормою ч. 1\~ст. 185 Сімейного кодексу України, яка встановлює, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.10.2007, який розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2019. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 18). Судом встановлено, що малолітній син зареєстрований та проживає за адресою реєстрації проживання позивача - їхньої матері: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними довідками про реєстрацію місця проживання особи (а. с. 19, 54). Малолітній син має діагноз аутистичного спектру, та потребує додаткових витрат на проходження лікарів та спеціалізованого дитсадку. Позивачем понесла додаткові витрати на дитину у розмірі\~36031,08 грн. Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач вказує на те, що відповідач по справі не приймає участь в утриманні сина грошовими коштами достатніми в його розумінні для виховання на утримання малолітнього сина, що підтверджується виписками з банку, та не оспорювалось позивачем. Батько спілкується з сином та проводить з ним час періодично. З квітня 2019 року по червень 2020 рік позивач понесла додаткові витрати в розмірі 36031,08 грн., зокрема: витрати на обстеження у Харківському спеціалізованому медико-генетичному центрі та супутні медико-лабораторні дослідження 10086,08 грн., витрати на стоматологічну допомогу дитині 20745,00 грн., витрати на індивідуальні консультації з питань соціальної адаптації дитини 5200 грн. Факт понесення позивачем зазначених витрат підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: квитанціями, фіскальними чеками, товарними чеками, квитками, результатами досліджень, направленнями, виписками, актом виконаних робіт (а.с. 27-84). Вирішуючи питання про те, чи є вищенаведені витрати додатковими витратами в розумінні частини 1\~статті 185 Сімейного кодексу України, суд керується відповідними положеннями міжнародного та національного сімейного законодавства. Так, Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правовим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959. Згідно з визначеними Декларацією принципами, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності, дитині має надаватися освіта, яка сприятиме її загальному культурному розвитку і завдяки якій вона зможе, на основі рівності можливостей, розвинути свої здібності та особистий світогляд, а також усвідомити моральну та соціальну відповідальність і стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 2\~статті 150 Сімейного кодексу України). З урахуванням наведеного суд вважає, що малолітній син має діагноз аутистичного спектру у зв`язку з чим потребує медичних та психологічних обстежень, отримання консультацій лікарів, коррекційне лікування та перебування в спеціалізованому дитсадку. Відтак, понесені позивачем витрати на стоматологічну допомогу дитині, її обстеження та отримання індивідуальних консультацій з питань соціальної адаптації дитини, враховуючи особливі потреби дитини, є цілком виправданими. Ці витрати викликані хворобою дитини, а тому є витратами, у яких батьки зобов`язані брати участь. Відтак позивач понесла додаткові витрати на дитину в загальному розмірі 36031,08 грн. У сімейному законодавстві діє принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежного від розірвання шлюбу між батьками і проживання їх окремо від дитини (ст. 141 СК України), а відтак участь батьків у додаткових витратах на дитину теж повинна бути рівною. Отже, з огляду на встановлені обставини, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача половини понесених позивачем витрат, викликаних розвитком здібностей дитини та її хворобою, доведених належними та допустимими доказами, що становить 18015,54 грн. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів та додаткових витрат звільнені від сплати судового збору на підставі\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. \~ \~ \~ \~З урахуванням задоволення позову та відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., що підтверджені копією Договору про надання правової допомоги №07/08-1 від 07.08.2020; копією Додаткової угоди від 07.08.2020; копією акту наданих послуг від 24.09.2020; детальним описом наданих послуг; копією квитанції №0.0.1826340632.1 від 07.09.2020; копією виски з рахунку АО «Статус Д.К.». Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.\~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~(ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В свою чергу, у ході розгляду даної справи відповідачем, у порядку\~статті 81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог, а також не було обґрунтовано наявність передбачених\~статтею 82 ЦПК України\~обставин, які б зумовлювали звільнення від доказування наявності наведених ним обставин. \~ \~ \~ \~За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved