Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON], звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] у нього з відповідачкою [PERSON] народився син [PERSON]. В зареєстрованому шлюбі з відповідачкою вони не перебували. З часу народження дитини, син проживає разом із позивачем та його батьками і знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідачка не виконує покладені на неї законом обов'язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її вихованням, підготовкою до самостійного життя. Син відвідує групу раннього віку «Ясла-садок» № 84 з 28.09.2016 року, відповідачка зовсім не цікавиться вихованням дитини та на протязі всього часу відвідування дитиною дитячого садку не з'являлась. Крім того, відповідачка має ще двох дітей [PERSON], 2011 року народження та [PERSON], 2009 року народження яких рішенням суду від 18.09.2013 року було відібрано у відповідачки та передано на піклування Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації, а у подальшому рішенням суду від 30.12.2014 року [PERSON] була позбавлена відносно них батьківських прав. У 2011 році відповідачка була засуджена за крадіжку на 1 рік позбавлення волі, звільнилась 09.01.2013 року. 03.04.2013 року [PERSON], притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 181-1 ч. 1 КУпАП. У зв'язку із цим просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, просив ухвалити рішення з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно дост. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 13.08.2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 628 (а.с. 5). Відповідно до довідки про склад сім`ї по [ADDRESS] мешкають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 10). З психолого-педагогічної характеристики на [PERSON], наданої «Ясла-садок» № 84 «Топольок» Маріупольської міської ради, вбачається, що [PERSON] відвідує групу раннього віку №2 з 28.09.2016 року, психологічний розвиток дитини відповідає віковій нормі, дитина володіє усіма необхідними за віком навичками, стійким позитивним емоційним фоном настрою. Вихованням дитини займаються батько - [PERSON], бабуся - [PERSON] та дідусь - [PERSON]. Мати дитини - [PERSON] на протязі усього часу відвідування дитиною садка в установі не з'являлась (а.с. 6). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON], остання проживає разом із чоловіком - [PERSON], сином - [PERSON] та унуком - [PERSON], 2014 року народження. Сім`я благонадійна, всі працюють, відносини у сім`ї добрі, між родиною є взаєморозуміння. Родина займається вихованням онука. Дитина знаходиться під доглядом родини, дитина доглянута, влаштована у дитячий садок №84 (а.с. 7). Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 30.12.2014 року [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо малолітніх [PERSON], 2011 року народження та [PERSON], 2009 року народження (а.с. 8-9). Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 27.09.2013 року відповідачка [PERSON] була піддана адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 46). Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 08.11.2017 року [PERSON] засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України до ста двадцяти годин громадських робіт та на підставі в. в ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнена від відбування призначеного покарання у зв'язку із амністією (а.с. 48-49). З ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.01.2018 року вбачається, що в провадженні суду перебуває кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (а.с. 47). Згідно із висновком заступника міського голови від 29.01.2018 року, органом опіки та піклування Маріупольської міської ради вивчено матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення останньої батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей по Кальміуському району від 14.11.2017 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із своєю бабусею, будинок потребує ремонту, в кімнатах антисанітарні умови. За місцем проживання відповідачка характеризується негативно, веде антигромадський спосіб життя, часто залишає місце постійного проживання, не працює, вихованням дитини не займається. За даними КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Маріуполь» на прийом до дільничного лікаря малолітній [PERSON] приходить в супроводі бабусі або дідуся. [PERSON] була запрошена на засідання Кальміуської районної в м. Маріуполі комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради та до служби у справах дітей по Кальміуському району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, але на запрошення не з'явилась. Враховуючи рішення Кальміуської районної в м. Маріуполі комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 18.01.2018 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с. 37-38). У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 76-78 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем було надано суду достатньо доказів, які свідчать про те, що відповідачка [PERSON] життям та здоров'ям свого сина [PERSON] не цікавиться, з ним тривалий час не бачиться, будь-якої участі в його вихованні не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає, тобто належним чином не виконує свої батьківські обов'язки. У свою чергу відповідач будь-яких відомостей щодо свого ставлення до позовних вимог не надав. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка [PERSON] щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про її небажання виконувати батьківські обов'язки щодо неповнолітнього сина [PERSON], а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дитини. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються із судового збору у розмірі 640 грн., які під час подачі позову до суду поніс позивач, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON]

Outcome: approved