Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27 січня 2007 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано. Сторони почали проживати окремо, а спільна дитина проживає із позивачем та повністю перебувають на її утриманні. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні сина не приймає, будь-якої матеріальної допомоги на його утримання не надає. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 27 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 036192. Після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 6). Із матеріалів справи вбачається, що від спільного подружнього життя у сторін 19 лютого 2008 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії 1-ОК № 084299, виданого 26 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Батьком у свідоцтві про народження [PERSON] записаний [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки № 14, виданої 05 січня 2018 року Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора-3», малолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає із позивачем [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення не ю повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою і працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, та позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, та

Outcome: approved