Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог у позові зазначено, що у період шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Їх з відповідачем шлюб розірвано 04.04.2018 року. Рішенням Цюрупинського районного суду від 19.07.2017 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу ( заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Крім того, що відповідач сплачує аліменти, за якими має заборгованість, вона несе додаткові витрати на навчання та розвиток старшої дочки. Так , дочка [PERSON] навчається у Херсонському базовому медичному коледжі, тому вона понесла витрати на консультаційні заняття при підготовці до вступу до навчального закладу у розмірі 635,00 гривень. Також дочка розвивала творчі здібності , займалася танцями в студії [PERSON] в м. Херсоні, на що нею було витрачено 1750,00 гривень Крім того, дочка [PERSON] займалася на курсах англійської мови в учбовому центрі індивідуального розвитку «Нота Бене», за що нею на підставі укладеного договору сплачено 4100,00 гривень. Крім того з метою навчання дочкою було придбані учбові книги на загальну суму 349,00 гривень. Тобто загалом нею по внесено додаткових витрат на розвиток творчих здібностей 6834,00 гривень. Тому просить стягнути з відповідача половину понесених нею витрат у розмірі 3417,00 гривень. В судовому засіданні позивач заявлені нею вимоги підтримала із підстав,зазначених у позовній заяві і просила їх задовольнити. При цьому пояснила, що відповідач не погасив наявну заборгованість по аліментах, розмір якої становить близько 6000 гривень. Також зазначила, що старша дочка [PERSON] навчається у медичному коледжі, для дочки нею було придбано підручники. У 2017- 2018рр дочка додатково займалася на курсах з метою покращання рівня знань перед вступом до коледжу, а також з цією ж метою тимчасово навчалася на курсах з англійської мови. Крім того, з листопада 2017 року по травень 2018 року дочка також займалася танцями у танцювальному колективі [PERSON], однак через велике навантаження у коледжі та брак часу у танцювальному колективі займається періодично. Ці витрати вона вважає додатковими і понесені нею на розвиток здібностей дитини. Відповідач позов не ви визнав, суду пояснив, що виплачує аліменти на двох дітей від шлюбу з позивачем у розмірі 1/3 частки з його заробітку ( доходу). Він був офіційно працевлаштований та сплачував аліменти у розмірі, що значно перевищував прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. На даний час він перебуває на обліку у центрі зайнятості, тому у нього виникла заборгованість по аліментах, яку погашає з жовтня 2019 року. Позов не визнає, оскільки вважає понесені позивачем витрати основними - на навчання і репетиторство, на придбання підручників, які вона понесла за рахунок сплачених ним аліментів. Крім того, позивач не прийняла до уваги те, що він купував дітям мобільні телефони, сумки тощо, витрати на які не ввійшли до суми аліментів. У задоволені позову просить відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14.09.2001 року, шлюб розірвано рішенням Цюрупинського районного суду від 04.04.2018 року, подружні стосунки припинили у жовтні 2015 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем ( а.с.9-10,22-24). На утримання двох неповнолітніх дітей з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на підставі рішення Цюрупинського районного суду від 19.07.2017 року у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановлених для дитини відповідного віку (а.с.11-14). Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання старшої дочки [PERSON] , які пов`язанні з придбанням підручників на загальну суму 349,00 гривень для навчання дитини у Херсонському базовому медичному коледжі, на консультаційні заняття при підготовці до вступу до навчального закладу у розмірі 635,00 гривень. Крім того, дочка [PERSON] займалася на курсах англійської мови в учбовому центрі індивідуального розвитку «Нота Бене» протягом чотирьох місяців, за що позивачем відповідно до наданого договору сплачено 4100,00 гривень. Також дочка з листопада 2017 року по травень 2018 року відвідувала студію танців [PERSON] в м. Херсоні, за які позивач сплатила 1750,00 гривень. Докази щодо понесення позивачем витрат у розмірі 6834,00 гривень судом перевірено на підставі долучених квитанцій (а.с.15-21,61). Як встановлено судом, із заробітної плати відповідача на виконання судового рішення на утримання двох дітей за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року стягнуто аліментів у розмірі 19519,16 гривень та утримано борг у розмірі 20385,16 гривень (ас.46),а з травня 2018 року по травень 2019 року стягнуто аліменти у розмірі 44636,60 гривень (а.с.45), заборгованість по аліментах станом на 07.05.2019 р. відсутня(а.с.60). З 08.05.2019 року відповідач перебуває на обліку у Херсонському МЦЗ як безробітний (а.с.59). Позивач офіційно працевлаштована, однак доказів щодо розміру своїх доходів до матеріалів справи не долучено. Під час розгляду справи позивач стверджувала, що всі додаткові витрати на додаткові заняття дочки вона понесла за згодою їх обох з відповідачем, чого відповідач не заперечив, однак не вважає понесені витрати додатковими. У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Під час розгляду справи позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, зазначених у позові, а також те, що вони пов*язані із розвитком здібностей дитини, тощо. Тобто, суд не приймає як належні і допустимі докази наявності у дитини здібностей і талантів, які потребують розвитку, оскільки тимчасове навчання дитини на курсах з англійської мови, підготовка до вступу до коледжу є додатковими освітніми послугами, чого позивач не заперечувала, а періодичне зайняття танцями в переважній більшості відноситься до загального розвитку дитини, і не є обов`язковими, не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положень ст. 185 СК України, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Також витрати на придбання підручників не є додатковими витратами на дитину. Вказані витрати підлягають покриттю за рахунок стягнутих з відповідача аліментів. Тому суд вважає, що витрати позивача не зумовлені особливими обставинами, не пов*язані з розвитком здібностей дитини, а є звичайними витратами і які покриваються у звичайному порядку, як за рахунок сплачених батьком аліментів, так і витратами матері. Тому заявлений позов не підлягає задоволенню у зв`язку з недоведеністю позивачем заявлених нею позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved