Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування 70000 грн. моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог вказував, що 7 квітня 2012 року відповідач умисно наніс йому тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння. Вироком апеляційного суду Хмельницької області від 20 лютого 2013 року [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Зазначив, що у зв'язку з ушкодженням здоров'я йому було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болю та стражданнях, у психічному стражданні, негативних емоціях і переживаннях, що призвело до погіршення здоров'я, необхідності тривалого лікування, вплинуло на реалізацію планів. Моральну шкоду позивач оцінює у 70000 грн. та просить стягнути дану суму з відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач надіслав до суду письмове заперечення проти позову, в якому позовні вимоги визнав частково на суму 2000 грн. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Частиною 1 ст. 1167 ЦК Кодексу визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що вироком апеляційного суду Хмельницької області від 6 червня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Даним вироком встановлено, що [PERSON] 7 жовтня 2012 року близько 16 год., перебуваючи в будинку [ADDRESS], за місцем проживання [PERSON], на грунті особистих неприязних відносин наніс декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла [PERSON], заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці верхньої щелепи зліва та лівому передпліччі та розрив селезінки, яке є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя в момент заподіяння (а.с. 27-29). З приводу заподіяних тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на лікуванні в хірургічному відділенні Волочиської районної лікарні з 08.10.2012 року по 23.10.2012 року, де йому було проведено оперативне лікування, а саме - 08.10.2012 року проведено діагростичну лапароскопію, 09.10.2012 року - спленектомію, тобто хірургічне видалення селезінки. Ці обставини підтверджуються матеріалами кримінальної справи № 2203/3235/2012 по обвинуваченню [PERSON] за ч. 1 ст. 121 КК України, зокрема даними висновку судово-медичної експертизи № 187 від 08 листопада 2012 року, довідкою Волочиської районної лікарні від 17.12.2013 року № 68 (а.с. 12, 25-26). Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає доведеними вимоги позивача стосовно заподіяння йому моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я, яка виразилася в фізичних стражданнях, пов'язаних з проведенням хірургічних операцій, погіршенням його здоров'я, необхідністю проходження стаціонарного лікування. Таку шкоду має відшкодувати [PERSON] як особа, яку згідно вироку суду визнано винною у заподіянні такої шкоди. Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи конкретні обставини справи, ступінь, характер та обсяг понесених моральних страждань, характер діяння особи, що заподіяла шкоду, його матеріальний стан, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково на суму 10000 грн. При цьому, суд не приймає посилання позивача на виписку з медичної карти Хмельницької обласної лікарні за період його перебування на обстеженні та лікуванні в неврологічному відділенні з 03.05.2013 року по 13.05.2013 року з діагнозом: віддалені наслідки перенесеної внутрішньочерепної травми в 2012 році з легким цефалгічним синдромом та вестибулопатією, оскільки вироком суду від 6 червня 2013 року не було встановлено вини [PERSON] в нанесенні [PERSON] тілесних ушкоджень у виді внутрішньочерепної травми. З відповідача [PERSON] на користь держави підлягають стягненню понесені судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial