Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк) пред'явило в суді позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ Приватбанк з метою отримання банківських послуг, підписав Заяву № б/н від 08.12.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 6900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Позивач виконав свої зобовязання за Кредитним договором належним чином, однак, відповідач порушував договірні зобовязання, внаслідок чого загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04.07.2017 року складає 14836,50 гривень, у тому числі: 2788,36 гривень тіло кредиту; 5985,84 гривень нараховано відсотків за користування кредитом; 4879,61 гривень нараховано пені; 500 гривень штраф (фіксована частина), 682,69 гривень штраф (процентна складова). Просить суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 14836,50 гривень та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не зявився, суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.33). В судове засідання відповідач повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації. (а.с.48). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В підтвердження заявлених у позовній заяві вимог, позивач надав суду кредитний договір № б/н від 08.12.2010 року. (а.с.6-32). Відповідно до кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі 6900,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.9-25). Судом встановлено, що [PERSON] порушив умови Кредитного договору, внаслідок чого перед банком виникла прострочена заборгованість на загальну суму 14836,50 гривень, що складається з наступного: -заборгованість по кредиту 2788,36 гривень; -заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 5985,84 гривень; -заборгованість за пенею 4879,61 гривень; -штраф (фіксована частина) - 500 гривень; -штраф (процентна складова) 682,69 гривень. Наявність заборгованості стверджується розрахунком станом на 04.07.2017 року.(а.с.7-8). Відповідно до ст.629 ЦК України, укладений договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд враховує те, що до окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. У відповідності до ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що сума простроченої заборгованості відповідача перед позивачем становить 2788,36 гривень, а сума нарахованої пені 4879,61 гривень, тобто перевищує розмір завданих банку збитків, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до розміру простроченої заборгованості. На думку суду, підлягають до задоволення і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № PROM0B3XFU від 20.07.2017 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 гривень (а.с.1). Відповідно до рахунку №714-715 позивачем сплачено 180 гривень за виклик відповідача в судове засідання через оголошення в газеті «Вісті Рівненщини». (а.с.46) Суд вважає, що рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 12745,25 гривень буде справедливим та відповідає чинному законодавству. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.629,1048,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: partial