Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] , у якому, крім неї, також зареєстрований її син -- [PERSON] . З 2005 року [PERSON] в даному будинку не проживає, але з реєстраційного обліку за вказаною адресою в добровільному порядку не знявся, у зв`язку з чим у позивача виникають проблеми із вільним користуванням належним їй майном. Тому з метою захисту своїх прав вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 26.08.2020 року відкрито провадження у справі, та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що за проханням свого сина [PERSON] прописала його у своєму будинку, бо в нього були труднощі із оформленням соціальної допомоги на дітей. Однак відповідач у її будинку фактично не проживає, а постійно мешкає із сім`єю у будинку своєї дружини у с. Карачіївці. Також на прохання позивача сільський голова с. Карачієвець неодноразово мав мову із [PERSON] щодо зняття з реєстрації за адресою [PERSON] , але відповідач ніяких дій не вчиняє. Водночас [PERSON] позбавлена можливості оформити субсидію, та розпорядитись своїм майном на власний розсуд. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомляв, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав, а тому відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, дійшов такого висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.08.2018 року. Згідно довідки про склад сім`ї Карачієвецької сільської ради № 611 від 06.08.2020 року, у належному позивачу будинку [ADDRESS] , зареєстрований син -- [PERSON] . Водночас згідно акту обстеження будинку [ADDRESS] , складеному депутатом Карачієвецької сільської ради Сьомко В.В. в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає з 2005 року. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача в спірному житлі, а також вчинення перешкод відповідачу позивачем або членами його сім`ї, іншими особами в користуванні цим житлом. На підставі викладеного суд доходить висновку про необхідність усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням як власнику [PERSON] та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] , в якому зареєстровано місце його проживання.

Outcome: approved