Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 50 % з усіх видів його заробітку (доходу), а також на своє утримання у розмірі 25 % всіх видів доходів відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя 12 листопада 2013 року народилася дочка [PERSON]. Однак, спільне подружнє життя із відповідачем не склалося, тому починаючи з червня 2016 року сторони почали проживати окремо. Як зазначає позивач, спільна від подружжя дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. На даний час позивач не працює, оскільки знаходиться у неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною, а тому власного доходу не має. [PERSON] зазначає, що сама забезпечує дитину всіма необхідними речами, забезпечує медичне лікування дитини. Крім того, позивачу необхідно оплачувати комунальні послуги за квартиру, де вона проживає разом із дитиною, необхідно купляти їжу та засоби гігієни для себе та дитини. У звязку із викладеним, позивач вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини та на її утримання. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме, не заперечував проти стягнення із нього на утримання дочки аліментів у розмірі 1000 (одна тисяча) грн., посилаючись на те, що вимоги позивача не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України, виходячи із наступного. Відповідач не ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, постійно купує дочці розвиваючі іграшки, одяг та необхідні речі, які потребує дитина. Крім того, для забезпечення якісного медичного лікування, відповідач застрахував [PERSON] у СК «Інго Україна», тому позивач будь-яких витрат на лікування дочки не несе. Спільна від шлюбу дитина багато часу проводить із родичами відповідача, їздила влітку на відпочинок. Також, відповідач вважає, що позивачем не доведено обґрунтованості позовних вимог про предявлення позовної вимоги про стягнення завищеної суми аліментів у розмірі 50 % всіх видів заробітку відповідача. З огляду на викладені заперечення, відповідач не заперечував сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1000 тис. Також, в обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що на даний час проживає з іншою жінкою, яка від нього очікує дитину. У звязку із тим, що вагітність проходить з ускладненнями, відповідач змушений нести додаткові витрати на процес лікування. Заслухавши пояснення та заперечення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 22 червня 2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між сторонами по даній справі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-БК № 219552 (а.с. 9). Від спільного подружнього життя у них 12 листопада 2013 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії І-БК № 365982, виданого 23 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Батьком у свідоцтві про її народження зазначений [PERSON] ( а. с. 10). Матеріалами справи встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 55-56). Як вбачається зі змісту довідки № 257, виданої 02 серпня 2016 року, [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Україна» на посаді продавця-консультанта у підвідділі з обслуговування корпоративних клієнтів (ТОВ «Шанел») департаменту надання послуг з кадрового аутсорсингу. Також, із довідки вбачається, що [PERSON] знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 20 січня 2014 року по 12 листопада 2016 року (а.с. 11). Згідно довідки № 409/09 від 20 вересня 2016 року відповідач [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальності «[PERSON] Україна» на посаді менеджера з питань комерційної діяльності і його заробітна плата з березня 2016 року по серпень 2016 року становить 35 604 (тридцять пять тисяч шістсот чотири) грн. 46 коп. [PERSON] страхування вбачається, що [PERSON] застраховано у ПрАТ СК «Інго Україна». Страхова сума складає 120\~000 (сто двадцять тисяч) грн., в яку також входять і витрати на лікарські засоби, витрати на амбулаторно-поліклінічну, стаціонарну та швидку допомогу (а.с. 44-48). У судовому засіданні сторони підтвердили, що ніяких домовленостей щодо утримання дитини між ними не має, а спільна від подружжя дитина проживає із позивачем. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За змістом ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, враховуючи те, що відповідач на даний час працевлаштований та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати, інших обставин та відповідних доказів, що мають істотне значення позивач не навела, тому вимоги останньої про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків задоволенню не підлягають. Разом з тим, доводи заперечення відповідача не ґрунтуються на відповідних доказах, зокрема, останнім не надано будь-яких доказів того, що він разом із іншою жінкою очікує дитину, і змушений нести додаткові витрати на період вагітності своєї цивільної дружини. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, офіційно працевлаштований, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку ( доходу ). Крім того, матеріалами справи встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, тому вимоги позивача щодо стягнення із відповідача аліментів на її утримання також підлягають частковому задоволенню, а саме, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача. Однак, враховуючі ті обставини, що чинним законодавством передбачено стягнення аліментів на утримання дружини лише до досягнення дитиною трьохрічного віку, а 12 листопада 2016 року [PERSON] досягла трирічного віку, суд вважає необхідним стягнути аліменти на утримання дружини з дня звернення із даним позовом, тобто, 19 серпня 2016 року і до 12 листопада 2016 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial