Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 26.11.2013 року між Маріупольським міжрайонним відділом Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Донецькій області та [PERSON] було укладено договір №922 на навчання відповідача за кошти Маріупольського МВДСО у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту ДСО при МВС України. Зазначеним договором визначено, що відповідач за для прийняття на службу до міліції повинен пройти курс навчання у вказаному училищі, а по закінченню відпрацювати на посаді міліціонера з охорони об'єктів Маріупольського МВДСО не менш як три роки, при цьому позивач зобовязується оплатити послуги навчального закладу. Позивач свої зобовязання виконав, вартість навчання склала 13627,18 грн. Після закінчення навчання відповідача було наказом №60 о/с від 26.03.2014 року призначено на посаду міліціонера взводу №2 роти охорони об'єктів. Також договором передбачено, що у разі звільнення відповідача до закінчення вищевказаного трирічного строку, останній повинен впродовж одного календарного місяця відшкодувати повну вартість свого навчання. Так 29.04.2015 наказом №85 о/с відповідача було звільнено за порушення дисципліни, проте останній вартість свого навчання позивачу не відшкодував. У зв'язку з порушенням вищевикладеним законних прав та інтересів позивача, останній змушений звернутись до суду з даним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь Маріупольського МВДСО суму відшкодування за навчання у розмірі 13627,18 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2013 року між Маріупольським міжрайонним відділом Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Донецькій області та [PERSON] було укладено договір №922 на навчання кандидата на службу в органах ВСУ у вищому професійному училищі Департаменту ДСО при МВС України. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору відповідач для прийняття на службу до міліції та заняття посади міліціонера роти повинен пройти курс навчання у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту ДСО при МВС України, а по закінченню навчання відпрацювати на вказаній посаді не менш як три роки. При цьому відділ зобов'язується оплатити послуги навчального закладу. Пунктом 2.1 договору визначено, що вартість навчання складає 13627,18 грн., яка відповідно до листа начальника Вінницького ВПУ ДДСО при МВС України від 27.07.2015 року №1130 була сплачена в повному обсязі Маріупольським МВДСО. Наказом Управлінням державної служби охорони ГУМВС України в Донецькій області №60 о/с від 26.03.2014 року рядового міліції [PERSON], прибулого після закінчення Вінницького вищого професійного училища Департаменту ДСО при МВС України, призначено міліціонером взводу №2 роти охорони об'єктів Маріупольського МВУДСО з 20.03.2014 року. Відповідно до наказу №85 о/с від 29.04.2015 року Управлінням державної служби охорони ГУМВС України в Донецькій області молодшого сержанта міліції [PERSON] молодшого інспектора супроводження взводу охорони об'єктів спеціальної роти «Титан» Маріупольського МВ УДСО при ГУМВС України в Донецькій області звільнено з органів МВС за п.63 «е» за порушення дисципліни з 29.04.2015 року. При цьому зазначено, що вислуга на день звільнення у календарному обчисленні складає: 02 роки 04 місяці 26 днів, тобто менш 3-х років. Так відповідно до п. 2.6. договору №922 від 26.11.2013 року у випадку звільнення зі служби на посаді в УДСО при ГУМВС України в Донецькій області до спливу трирічного терміну (підстави та мотиви звільнення не мають значення) упродовж одного календарного місяця [PERSON] зобов'язався повернути позивачу витрати, пов'язані з його навчанням в повному обсязі, тобто в розмірі 13627,18 грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з ч. 7 ст. 18 Закону України «Про міліцію» особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п. 3. Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затвердженого Постановою КМ України від 01 березня 2007 року витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. На підстави викладеного в порядку ст.16 ЦК Украни, ст.15 ЦПК України, відповідно до яких у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, позивач у зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за договором № 922 від 26.11.2013 року, а саме невідшкодуванням витрат понесених позивачем на його навчання у строк встановлений договором, обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом за захистом свого права. Тому даний позов підлягає задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума відшкодування в розмірі 13627,18 грн. Крім того відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved