Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги позивач мотивує наступним. 05 квітня 2012 року відповідач отримав позику, згідно розписки: гроші в розмірі 20 000 доларів США 00 центів, за умовами розписки відповідач мав повернути борг 30 серпня 2013 року, але не повернув. Позивач неодноразово звертався до відповідача стосовно повернення боргу, але відповідач не повернув, тому позивач просить стягнути борг у сумі 24 120 доларів США 27 центів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 11.08.2014 року складає 303 915 (триста три тисячі девятсот пятнадцять) грн. 40 коп. з урахуванням 3 % річних та суми процентів за користування чужими грошовими коштами, а також просить стягнути судові витрати у розмірі 420 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 3 039 грн. 15 коп. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задоволити. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] отримав у [PERSON] гроші в борг у розмірі 20 000 доларів США 00 центів, згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи. За умовами розписки відповідач мав повернути борг 30 серпня 2013 року, але не повернув. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості зазначено у статті 509 ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач не виконав зобовязання передбачені розпискою, вчасно, так як повернення боргу мало відбутися 30 серпня 2013 року. Стаття 1046 ЦК України вказує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні «позичальникові» грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У даному випадку форма договору сторонами дотримана. Суд дійшов висновку, що основна сума боргу 20 000 доларів США 00 центів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, позивач просить стягнути 3 % річних та суму процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ст. 625 ЦК України, божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, є підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 3 % річних та суми процентів за користування чужими грошовими коштами, сума яких становить 4 120 доларів США 27 центів. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 039 грн. 15 коп., відповідно до квитанції від 11.08.2014 року, а також сплачено 420 грн. 00 коп. за надання оголошення в пресу, квитанція від 22.10.2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, позивачем доведено факти викладені у позовній заяві відповідно до ст. 10 ЦПК України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved