Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-27 00:00:00

у серпні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно з актом вибору земельної ділянки для будівництва торговельно-побутового комплексу від 20 жовтня 1999 року та рішенням виконавчого комітету Кочетоцької селищної ради від 16 березня 2000 року № 35 «Про дозвіл на будівництво торговельно - побутового комплексу», їй була відведена земельна ділянка для будівництва торговельно-побутового комплексу за адресою: смт. Кочеток, Чугуївського району, Харківської області, вул. Чугуївська,33. Відповідно до проекту нею був збудований тільки перший поверх основної будівлі та котельня, і з причин погіршення матеріального становища, збудоване господарським способом не другий поверх, як було вказано в робочому проекті, а мансарду, добудовану до першого поверху будівлі, що згідно з ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, є самочинним будівництвом, яке не порушує права інших осіб і потрібує узаконення у судовому порядку. Враховуючи ту обставину, що на теперішній час будівництво торговельно-побутового завершено з відхиленням від проекту забудови, [PERSON] з підстав, передбачених ст. ст. 16, 328, 331, 376 Цивільного Кодексу України, звернулася за захистом своїх прав власника з зазначеним позовом до суду и просить визнати за нею право власності на торговельно-побутовий комплекс, розташований за адресою: сел. Кочеток, вул. Чугуївська, 33, до складу якого входить: основна будівля торговельно-побутового комплексу літ. А з мансардою літ. А2, тамбурами літ. а, а1, загальною площею - 347,2 кв.м., основною площею - 188,1 кв.м., з підвалом літ. А1 та ганками літ. а2, а3, а5; котельня літ. Б, б загальною площею 9,9 кв. м., основною площею 8,0 кв. м. та огорожа №№ 1- 4. Від сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вимог частини другої статті 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, не заперечується сторонами, що згідно з актом вибору земельної ділянки для будівництва торговельно-побутового комплексу від 20 жовтня 1999 року та рішенням виконавчого комітету Кочетоцької селищної ради від 16 березня 2000 року № 35 «Про дозвіл на будівництво торговельно-побутового комплексу», [PERSON] була відведена земельна ділянка для будівництва торговельно-побутового комплексу за адресою: селище Кочеток, Чугуївського району, Харківської області, вул. Чугуївська,33 та виготовлений Харківським обласним госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро належно затверджений робочий проект на двоповерхову будівлю торговельно-побутового комплексу. Згідно цього проекту [PERSON] було розпочате будівництво і збудований тільки перший поверх основної будівлі та котельня, тобто 1 черга будівництва, яка прийнята в експлуатацію актом Державної комісії, затвердженим рішенням виконавчого комітету Кочетоцької селищної ради від 06 липня 2004 року № 84. Згодом нею було розпочате будівництво з порушенням проекту на будівництво, і з причин погіршення матеріального становища, збудоване господарським способом не другий поверх, як було вказано в робочому проекті, а мансарду, добудовану до першого поверху будівлі, що згідно з ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, є самочинним будівництвом, яке відображене в технічній документації, виготовленої КП «Чугуївське МБТІ». На підстави рішення ХІV сесії V скликання Кочетоцької селищної ради від 27 вересня 2007 року «Про затвердження технічної документації зі встановленням меж та складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку», [PERSON] для обслуговування торгівельно-побутового комплексу, розташованого в сел. Кочеток, по вул. Чугуївській, 33 по договору оренди від 27 вересня 2007 року, було передано в дострокове користування, строком на 49 років земельну ділянку площею 1857 кв.м. На теперішній час будівництво комплексу завершено, про що свідчить технічний паспорт виготовлений КП «Чугуївське МБТІ», загальний технічний стан будівельних конструкцій нормальний, задовольняє вимогам експлуатаційної надійності, конструкції придатні до подальшої експлуатації. Відповідно до ст. ст. 316, 317,319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Місце проживання та місцезнаходження майна на зміст права власності не впливають. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 325 ЦК України, субєктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на збудоване нерухоме майно з відхиленням від проекту забудови може бути за рішенням суду визнано за особою, яке здійснила самочинне будівництво, в порядку ст. 376 ЦК України. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] своїми силами та за рахунок своїх коштів здійснила будівництво комплексу та мансарду, добудовану до першого поверху будівлі, що не напечерується відповідачем, є підставі для узаконення самочинного будівництва спірного нерухомого майна. Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, в судовому порядку, право власності на самочинне будівництво може бути визнане за особою, яка його здійснила, якщо це не порушує права інших осіб. Самовільна споруда була побудована на відведеній для цієї мети земельній ділянці. Самочинне будівництво комплексу відповідає вимогам ДБН В.2.2-23:2009, не суперечить суспільним інтересам, що підтверджено матеріалами справи. З зазначених підстав, суд вважає, що позивач набув право власності на самочинне будівництво торговельно-побутового комплексу за адресою: смт. Кочеток, Чугуївського району, Харківської області, вул. Чугуївська,33. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході попереднього судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved