Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

у серпні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 14101 грн. 58 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 06.09.2006 року, з яких: 3239 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 1883 грн. 43 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7831 грн. 32 коп. пені; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 647 грн. 69 коп. штраф (процентна складова), посилаючись на те, що відповідачу, згідно вказаного договору було надано кредит у розмірі 12400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов договору відповідач\~\~не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, його заборгованість станом на 18.07.2017 р. складає 14101 грн. 58 коп. Відтак позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та сплачені при подачі позову судові витрати на суму 1600 грн. судового збору. Представник позивача у позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи в його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання: [INFO], про що свідчать повідомлення поштового відділення № 89 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листів. Відповідно до п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п.9 статті 130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, 06.09.2006 р. між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач) та [PERSON] (далі відповідач) був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого фіксованого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8, 9-23). Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.29). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним на позивачем [PERSON], що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керувався п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, відповідно до яких відповідач дав свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміна встановлюється за рішенням та ініціативою Банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (короткострокового кредиту, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування) згідно з п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. При цьому, у сторін виникають наступні обовязки: -у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Договору; -у Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п.1.1.2.1.5 Договору). Відповідно до п. 2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами Умов та/ або «Тарифів Банку» позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього Договору, та погасити наявну заборгованість. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з пунктом 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на такий же строк. У випадку порушення позичальником строків платежів по кожному із грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, він зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг). Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже відповідач, підписавши 19.10.2012 року заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, приєднався та погодився з відповідними умовами, тарифами банку, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами. [PERSON] є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. [PERSON] є обовязковим для виконання сторонами. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.\~\~ За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~\~умов,\~\~визначених\~\~змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. \~Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та відсотки за його користування не сплатив у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-7) відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 18.07.2017 р. у розмірі 14101 грн. 58 коп., яка складається з: 3239 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 1883 грн. 43 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7831 грн. 32 коп. пені; 500 грн. штраф (фіксована частина) 647 грн. 69 коп. штраф (процентна складова). Що стосується нарахованої неустойки, то суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Зокрема штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно з п.\~\~2.1.1.12.6.1, п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг\~\~за порушення зобов'язань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених цими Умовами. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 11 жовтня 2017 року по цивільній справі №6-1374цс17). Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов'язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим. Тобто з відповідача підлягає стягненню сума пені в розмірі 7831 грн. 32 коп., а у стягненні штрафів на загальну суму 1147 грн. 69 коп. слід відмовити. Відповідно до п. 3 ч. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 1469 грн. 76 коп. судового збору (1 600 грн. (сплачений судовий збір) х 91,86 % (відсоток задоволених позовних вимог)). На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial