Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] предявив позов до КП «Ліки України», в якому просив поновити його на посаді завідувача аптечного пункту № 2 Коропської центральної аптеки № 31, поновивши йому строк звернення до суду з позовом. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26.02.2014 [PERSON] звільнено з роботи за прогули без поважних причин, що є незаконним, оскільки жодного робочого дня він не прогуляв. Так, відсутність [PERSON] на роботі у вказані у наказі про його звільнення робочі дні спричинена неможливістю виконання ним своїх трудових обовязків за станом здоровя та проходженням у звязку з цим лікування у медичних закладах. Крім того, відповідач не витребував від позивача пояснень з приводу відсутності його на роботі, а профспілковий комітет не повідомляв позивача про проведення засідань, на яких відповідачеві надано згоду на його звільнення. Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення та ухвалити рішення про задоволення його позову. Вимоги скарги зводяться до наступного: - у рішенні суду І інстанції невірно викладено обставини, що мають значення для справи. Так, свідок [PERSON] суду повідомив, що листки непрацездатності позивача до КП «Ліки України» були надані завчасно, а не після звільнення останнього з роботи, - суд не дав належної оцінки довідкам про перебування [PERSON] на лікуванні у медичних закладах, - [PERSON] просив витребувати з Коропської центральної районної лікарні відомості про його лікування у психіатричних лікарнях, проте суд витребував такі відомості з Київського медичного обєднання «Психіатрія», із листів якого вбачається, що за період з січня 2014 року по липень 2017 року він перебував на лікуванні 6 разів, в той час як Коропська центральна районна лікарня стверджує, що позивач перебував на лікуванні у Київському медичному центрі «Психіатрія» 7 разів: один раз - у Чернігівській обласній психіатричній лікарні та у листопаді-грудні 2014 року у психіатричній лікарні смт Глеваха Київської області. Крім того, суд відхилив клопотання [PERSON] про допит як свідка лікаря психіатра [PERSON] Внаслідок цього судом неналежно вирішено питання про поновлення [PERSON] строку звернення до суду з позовом, - профспілковий комітет вийшов за межі подання КП «Ліки України» та незаконно надав згоду на звільнення [PERSON] з роботи, - 02.01.2014 позивачем подано заяву про надання відпустки тривалістю 14 робочих днів, проте завідувач аптекою № 31, фактично не розглянувши даної заяви та не повідомивши про її незадоволення, запропонував позивачу подати заяву про надання відпустки за свій рахунок, - місцевий суд упереджено поставився до вирішення даної справи, повідомивши батькові позивача, що він (позивач) має ІІ групу інвалідності і його на роботу ніхто не візьме, - зі справи зникли дві копії довідок про перебування [PERSON] на лікуванні у Дарницькій лікарні м. Києва, які були ним долучені до позовної заяви. Головуюча витребувала оригінали цих довідок для звірення з їх копіями і фактично ними заволоділа, хоча ці довідки потрібні позивачу для подальшого проходження лікування в медичних закладах. У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, а представник відповідача її не визнала. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що позов є недоведеним і що [PERSON] без поважних причин пропущено строк звернення до суду з позовом. Проте з такими висновками частково не погоджується апеляційний суд. Так, по справі встановлено наступне. Наказом Центральної районної аптеки № 31 смт Короп № 47 від 02.08.2010 [PERSON] прийнятий на посаду провізора-інтерна, 01.07.2011 наказом № 46 його переведено на посаду провізора цієї аптеки, а 02.09.2013 наказом № 30 від 30.08.2013 він переведений на посаду завідувача аптечним пунктом № 2 цієї ж аптеки. Дані обставини підтверджується копією трудової книжки [PERSON] від 19.05.2008 серії АЕ № 021635 (арк. 10-12). 02.01.2014 [PERSON] на імя завідувача аптечним пунктом № 2 Центральної районної аптеки № 31 смт Короп подав дві заяви: одну - про надання йому з 02.01.2014 відпустки тривалістю 14 календарних днів, та другу - про надання йому відпустки за свій рахунок на 14 днів з 02.01.2014 (копії цих заяв на арк. 13, 14). Доказів про задоволення цих заяв у справі нема. Згідно з копіями табелів обліку робочого часу за січень-лютий 2014 року, [PERSON] 02, 03, 06 січня 2014, з 08 по 10 січня 2014, з 13 по 17 січня 2014, з 20 по 24 січня 2014, з 27 по 31 січня 2014, з 03 по 07лютого 2014, з 10 по 14 лютого 2014, з 17 по 21лютого 2014, з 24 по 26 лютого 2014 був відсутній на роботі без поважних причин протягом всього робочого дня (арк. 136-137). Проте [PERSON]: - з 03.01.2014 по 15.01.2014 перебував на амбулаторному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Дарницького району м. Києва, що підтверджується довідкою цього підприємства № 18 від 03.01.2014 (арк. 19), - з 16.01.2014 по 28.01.2014 і з 30.01.2014 по 31.01.2014 він був тимчасово непрацездатним, що підтверджується копіями листків непрацездатності серії АГЕ № 976919 та АВУ № 999126 (арк. 57, 61), - з 31.01.2014 по 03.02.2014 [PERSON] був тимчасово непрацездатним, що підтверджується копією витягу з його медичної карти № 657 у Територіальному медичному обєднанні «Психіатрія» у місті Києві (арк. 22), - з 04.02.2014 він знаходився на амбулаторному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Дарницького району м. Києва, що підтверджується довідкою даного підприємства № 13 від 04.02.2014 (арк. 20). Кінцевою датою проходження позивачем лікування у даній довідці зазначено «28.02.2014», але у цій даті маються необумовлені виправлення. Листом № 08/01-67 від 27.01.2014 КП «Ліки України» просило [PERSON] повідомити про причини його відсутності на роботі з 02.01.2014 по 27.01.2014 (копія цього листа на арк. 48). Даний лист [PERSON] отримано особисто 08.02.2014, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (арк. 49). Проте пояснень причин відсутності [PERSON] не надав, про що комісією у складі заступника генерального директора, начальника відділу кадрів та провідного юрисконсульта КП «Ліки України» складено відповідний акт (його копія на арк. 138). 14.02.2014 генеральний директор КП «Ліки України» звернувся до голови профспілкового комітету цього підприємства з поданням № 08/01-145, у якому зазначав про відсутність [PERSON] на робочому місці з 02.01.2014, яку адміністрація кваліфікує як прогул без поважних причин. Цим поданням до відома профкому доведено, що [PERSON] буде звільнено з посади завідувача аптечного пункту № 2 Центральної районної аптеки № 31 смт Короп на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (копія даного подання на арк. 52). Запрошення на засідання профкому, що відбулося 20.02.2014, де розглядалося згадане подання, [PERSON] особисто отримав 15.02.2014, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (арк. 53). На засіданні профспілкового комітету КП «Ліки України», що відбулося 20.02.2014, постановлено повторно письмово запросити [PERSON] на наступне засідання профспілкового комітету, яке відбудеться о 12 год. 00 хв. 26.02.2014. Це підтверджується копією протоколу засідання профспілкового комітету КП «Ліки України» від 20.02.2014 № 11 (арк. 54-55). 26.02.2014 у присутності [PERSON] відбулося засідання профспілкового комітету КП «Ліки України», на якому ухвалено рішення про надання згоди на звільнення [PERSON] з посади завідувача аптечного пункту № 2 Центральної районної аптеки № 31 смт Короп з мотивів, наведених генеральним директором КП «Ліки України» у поданні голові профспілкового комітету підприємства від 14.02.2014 № 08/01-145. Дані обставини підтверджено копією протоколу засідання профспілкового комітету КП «Ліки України» № 12 від 26.02.2014 (арк. 56). 26.02.2014 наказом КП «Ліки України» № 61-К [PERSON] звільнено з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України, за прогули 02.01.2014, 03.01.2014, 06.01.2014, з 08 по 10 січня 2014, з 13 по 17 січня 2014, з 20 по 24 січня 2014, з 27 по 31 січня 2014, з 03 по 07 лютого 2014, з 10 по 14 лютого 2014, з 17 по 21 лютого 2014, з 24 по 26 лютого 2014 без поважних причин (копія цього наказу на арк. 94). КП «Ліки України» направило [PERSON] листа № 08/01-178 від 26.02.2014, у якому повідомляло про його звільнення, та копію наказу про звільнення, які він отримав 07.03.2014, що підтверджується копіями згаданого листа й повідомлення підприємства поштового звязку про його вручення (арк. 74). З даним наказом [PERSON] ознайомився особисто 17.03.2014, про що свідчить його підпис у наказі про звільнення. [PERSON] на імя генерального директора КП «Ліки України» подав пояснювальну записку, датовану 04.02.2014, у якій зазначив, що, перебуваючи у відпустці, він поїхав до м. Київ на Євромайдан, де хотів знайти підтримку у звязку з складнощами, які в нього виникли на роботі, але там його 30.01.2014 було травмовано (побито) і у звязку з отриманням травм він змушений був проходити лікування у медичних закладах (копія даного пояснення на арк. 64). Із встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Відсутність [PERSON] на роботі з 03.01.2014 по 15.01.2014 не можна розцінювати як прогул без поважних причин, оскільки у цей період він перебував на амбулаторному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Дарницького району м. Києва. Поважними також є причини відсутності [PERSON] на роботі з 16.01.2014 по 28.01.2014 та з 30.01.2014 по 03.02.2014, оскільки у ці періоди він був тимчасово непрацездатним. Проте з довідки № 13 від 04.02.2014, в якій зазначено, що [PERSON] з 04.02.2014 знаходився на амбулаторному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Дарницького району м. Києва, неможливо встановити, по яку дату він проходив лікування у цьому закладі, оскільки у цій довідці в кінцевій даті проходження [PERSON] лікування маються необумовлені виправлення. Таким чином, позовною стороною суду не надано доказів поважності причин відсутності [PERSON] на роботі 29.01.2014 і з 05.02.2014 по день звільнення. Відсутність останнього на роботі без поважних причин 29.01.2014 та з 05 по 26 лютого 2014 в силу п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є законним приводом для його звільнення. Приписи ст.ст. 43, 147-149 КЗпП України відповідачем відносно позивача повністю дотримано. Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що спростовуються наявними у справі і описаними вище доказами та встановленими на їх підставі обставинами. Проте за змістом ст.ст. 233 ч. 1 - 235 КЗпП України у їх сукупності, строк звернення працівника до суду встановлено для захисту його трудових прав, які порушено роботодавцем. Оскільки у ході розгляду справи встановлено, що відповідач законно звільнив позивача з роботи, то порушення ним прав позивача не мало місця. Тому висновок місцевого суду про відмову [PERSON] у задоволенні позову за пропуском строку звернення до суду з позовом є хибним. У той же час є вірним його висновок про те, що у ході розгляду справи не доведено, що позивач з поважних причин не працював протягом всіх тих робочих днів, за які йдеться у наказі про його звільнення. З викладеного випливає, що оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на пропуск [PERSON] без поважних причин строку звернення до суду з позовом і залишенню без змін в іншій частині.

Outcome: partial