Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.09.1988, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою [PERSON] належить ? частина домоволодіння [ADDRESS]; 3/16 та 1/8 частин зазначеного домоволодіння належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.03.2005, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою; 3/16 частин належить [PERSON] на підставі договору дарування віл 18.09.2007, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] Крім того, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №314564, який виданий [PERSON] на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.11.2008 за № 241/39, вона є власником земельної ділянки площею 0,0668 га. по [ADDRESS]. За вказаним актом співвласниками земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON], тобто земельна ділянка належить їм на праві спільної сумісної власності. [INFO] [PERSON] померла. За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповідала доньці [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини домоволодіння [ADDRESS] та на ? частину земельної ділянки. В установлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину домоволодіння [ADDRESS]. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину земельної ділянки по вулиці Веселій в м. Дніпропетровську нотаріус відмовив позивачу, оскільки не виділенні частки співвласників вказаної земельної ділянки. На підставі викладеного позивач просить визначити, що [PERSON], померлій [INFO] належить на праві спільної сумісної власності ? частина земельної ділянки площею 0,0668 га розташованою за адресою [ADDRESS]; припинити право спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0668 га, встановлене згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку; визнати за нею право власності ? частину земельної ділянки площею 0,0668 га по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися надали заяву про слухання справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи - Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, просили винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.09.1988, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою [PERSON] належить ? частина домоволодіння [ADDRESS]; 3/16 та 1/8 частини зазначеного домоволодіння належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.03.2005, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою; 3/16 частин належить [PERSON] на підставі договору дарування віл 18.09.2007, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25 листопада 2013 року за № 13754 (а.с.18). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №314564, який виданий на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.11.2008 за № 241/39 земельна ділянка площею 0,0668 га по [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 3140 від 25 вересня 2013 року. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповідала усе належнеі їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належать на день смерті, і на що вона за законом матиме право, своїй донці [PERSON]. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем і посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 -1252 цього Кодексу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частини домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0668 га розташованої по [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини. 11 грудня 2013 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину домоволодіння [ADDRESS]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21 листопада 2013 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину земельної ділянки площею 0,0668 га розташованої по [ADDRESS] відмовлено, з посиланням на те, що нотаріус може видавати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Згідно ч.2 ст.370 та ч. ч. 2,3 ст.372 ЦК України у разі виділу частки, поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, право спільної сумісної власності припиняється. Тобто слід визначити, що [PERSON], яка померла [INFO], належало 1/2 частина земельної ділянки розташованої на території домоволодіння [ADDRESS], наданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0668 га, кадастровий номер 1210100000:01:279:0014, а відтак слід припинити право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину земельної ділянки розташованої на території домоволодіння [ADDRESS], наданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0668 га, кадастровий номер 1210100000:01:279:0014. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку - судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлена.

Outcome: approved