Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] , діючи від імені та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , подала через суд позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 30 липня 2011 року по 23 січня 2019 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , однак спільне життя не склалось, шлюб за рішення суду розірвано, вони з дитиною проживають окремо від відповідача, останній припинив приймати належну у вихованні та утриманні дитини, а позивач не може самотужки забезпечити сину належний рівень утримання, необхідний для розвитку дитини відповідного віку, у зв`язку з чим позивач, згідно уточнених позовних вимог, просила суд стягнути аліменти з відповідача на утримання сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08 січня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Після усунення недоліків відповідно ухвали суду від 09 січня 2020 року та надходження відповідей на запит суду щодо реєстрації сторін, з відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 29 січня 2020 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв і про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим суду зареєстрованим місцем його постійного проживання (перебування), проте до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Позивач в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи, уповноваживши представника адвоката Бартош-Стрєльникову Т.М., яка електронною поштою 10 березня 2020 року та 06 квітня 2020 року через канцелярію суду подала заяви про розгляд справи у її відсутність, підтримуючи уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані докази, суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30 липня 2011 року, про що Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області вчинено актовий запис №338(а.с.8). Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] залишилось без змін. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 04 жовтня 2011 року вчинено актовий запис № 411 та видано свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю у квартирі [ADDRESS] , про що свідчить довідка ОСББ «Оріон» від 21 січня 2020 року №8 (а. с. 30), окремо від батька, що відповідачем не спростовано та доказів іншого матеріали справи не містять. Позивач працює на посаді головного спеціаліста управління доходів департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради (ЄДРПОУ 40506253) з 10 квітня 2019 року та за даними довідки про доходи, виданої Департаментом №1 від 22 січня 2020 року, за період з липня 2019 року грудень 2019 року позивач отримала дохід у формі заробітної плати в розмірі 88986,61грн. (а.с.28, 29). Також за даними позивача відповідач працював в Головному управлінні ДФС у Дніпропетровській області щонайменше до 17 грудня2\~019 року. Інших даних про розмір та джерело доходів суду не надано. Доказів в підтвердження наявності у відповідача інших, окрім малолітнього сина, осіб на утриманні, а також того, що він має вади здоров`я, що перешкоджають трудовій діяльності суду не надано. Також судом встановлено, що домовленості (договору) щодо стабільної сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у даній справі досягнуто не було, разом з тим, обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь малолітньої дитини аліментів на її утримання на ім`я його матері [PERSON] . Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.3, ст.4, ст.5 Конвенції про права дитини 20.11.1989 [INFO] , держави-учасниці\~зобов`язуються\~забезпечити дитині\~такий захист\~і піклування,\~які необхідні\~для її\~благополуччя,\~беручи до\~уваги права\~й обов`язки\~її батьків,\~опікунів чи\~інших осіб,\~які відповідають\~за неї\~за законом,\~і з\~цією метою\~вживають всіх\~відповідних законодавчих\~і адміністративних\~заходів.\~Держави-учасниці\~вживають всіх\~необхідних законодавчих,\~адміністративних та\~інших заходів\~для здійснення\~прав,\~визнаних у\~цій Конвенції. Держави-учасниці\~поважають відповідальність,\~права і\~обов`язки\~батьків і\~у відповідних\~випадках членів\~розширеної сім`ї\~чи общини,\~як це\~передбачено місцевим\~звичаєм,\~опікунів чи\~інших осіб,\~що за\~законом відповідають\~за дитину,\~належним чином\~управляти і\~керувати дитиною\~щодо здійснення\~визнаних цією\~Конвенцією прав\~і робити\~це згідно\~зі здібностями\~дитини,\~що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст.ст.183,184 СК України, враховує, що відповідач мешкає окремо від дитини, участь в її вихованні, утриманні та забезпеченні здорового розвитку не приймає та не забезпечує у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини на державному рівні, що відповідачем не спростовано, тому приходить до висновку про визначення розміру аліментів. Відтак, при вирішенні питання щодо присудження до сплати аліментів та їх розміру, суд враховує згідно ст. 182 СК України матеріальне становище малолітньої дитини, яка потребує піклування, утримання, розвитку, мешкає разом із матір`ю, перебуває на її повному утриманні, а також матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, інших осіб на утриманні не має, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, потяг дитини до спорту, відвідування навчально-розвивальних секцій розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який у 2020 році з 1 січня складає 2 218 грн., з 1 липня 2318 грн., з 1 грудня 2395 грн., суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде визначити аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3\~частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача-дитини [PERSON] на ім`я його матері, яка в його інтересах пред`явила позов, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 08 січня 2020 року. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved