Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» про визнання незаконним наказу про дисциплінарне стягнення посилаючись на те, що 02.01.2014 року директором ДВНЗ «ПЕБТ» Федько Ю.М. було ознайомлено під підпис позивача з наказом № 142-О від 30.12.2013 року «Про дисциплінарне стягнення». На думку позивача, його незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а твердження відповідача щодо порушення [PERSON] п. 3.15.13. Посадової інструкції викладача та наказу МОН № 161 від 02.06.1993 року є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності. Позивач просив суд визнати незаконним наказ директора ДВНЗ «ПЕБТ» Федька Ю.М. № 142-О від 30.12.2013 року про накладення дисциплінарного стягнення (а.с.1-3). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2014 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с.66-67). В апеляційній скарзі (а.с.71-73) [PERSON] просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалите нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки: - суд не прийняв до уваги, що відповідно п.2.3. наказу МОН №161 від 02.06.1993 року викладач не несе персональну відповідальність за те, що навчальним закладом не складено робочу програму з дисципліни; - в посадовій інструкції викладача технікуму немає пункту та вимоги щодо здачі робочих програм; - суд не звернув уваги на чисельні звернення позивача до адміністрації з заявами про розгляд і затвердження робочих програм; - суд не звернув уваги на те, що особи, які надавали пояснення в якості свідків та несуть відповідальність за робочі програми, не змогли пояснити чому вони ігнорували чисельні звернення позивача щодо розгляду і затвердження робочих програм. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що розробка робочих програм з дисциплін та своєчасна їх подача є одним з посадових обов'язків викладача; дисциплінарне стягнення у вигляді догани по відношенню к позивачу застосовано відповідно до чинного законодавства. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи, але відмова в позові є помилкою. З матеріалів справи вбачається, що позивач знаходиться в трудових правовідносинах з відповідачем та працює викладачем англійської мови (а.с.58). Наказом відповідача № 142-о від 30.12.2013 року позивачу оголошено догану за не здачу навчальних робочих програм з англійської мови (а.с.25). Згідно ч.1 ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач своєчасно не виконав свої посадові обов'язки щодо розробки та своєчасної здачі робочих програм з англійської мови. Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивача таких обов'язків не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються посадовою інструкцією позивача та наказом МОН № 161 від 02.06.1993 року, яким судом надано правильну оцінку. З наявних у справі зауважень на робочі програми позивача (а.с.46-56) та долучених на вимогу апеляційного суду затверджених робочих програм вбачається, що розроблені позивачем навчальні робочі програми подані ним лише 30.08.2013 року (а.с.102-133,134-174) та після усунення ним зауважень затверджені на засіданні предметно-циклової комісії, схвалено методичною радою відповідача та затверджено заступником директора з навчальної роботи лише в лютому 2014 року (а.с.175-196,197-217). Відмовляючи з цих підстав в задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, що розробити та здати навчальні робочі програми з англійської мови позивач мусив станом на початок нового навчального 2013-2014 року, тобто в вересні 2013 року, але цього не зробив, про що відповідачу було відомо з моменту порушення позивачем своїх посадових обов'язків з цього питання. Відповідно до ч.1 ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Як вбачається зі справи, відповідач своєчасно в межах передбаченого законом строку не скористався своїм правом на застосування до позивача дисциплінарного стягнення за не здачу ним навчальних робочих програм з англійської мови. Надалі між сторонами наявні трудові правовідносини з приводу доробки позивачем наданих ним програм відповідно до наявних зауважень, що відповідачем в оспореному наказі не було зазначено підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення. З огляду на це рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального права. Зважаючи на наявні у справі докази, надані сторонами, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання незаконним наказу про дисциплінарне стягнення підлягають задоволенню з підстав, передбачених ч.1 ст.148 КЗпП України. У зв'язку з викладеним і

Outcome: approved