Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

У серпні 2020 року на адресу суду надійшов вищевказаний позов. Позовна заява вмотивована тим, що згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 20.02.1998 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної власності квартира [ADDRESS] по ј частки кожному. Відповідно до договору дарування від 22.03.2005 року [PERSON] подарував [PERSON] свою частку вищевказаної квартири. В результаті укладення договору дарування, квартира [ADDRESS] належить позивачам в наступних частках : [PERSON] належить на праві власності 2/4 частки квартири; [PERSON] належить на праві власності Ѕ частки квартири; [PERSON] належить на праві власності Ѕ частки квартири. В зазначеній квартирі на даний час зареєстровані, як за місцем проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідач зареєстрований в зазначеному вище будинку як член сім`ї, оскільки він є батьком [PERSON] , [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] . Оскільки відповідач вже більше п`яти років в квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, тому позивачі просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 21 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01 березня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують та просить їх задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові матеріли справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.02.1998 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.7). З договору дарування ј частки квартири посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 898 вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] ј частку квартири під [ADDRESS] (а.с.12-13). Відповідно до довідки про склад сім`ї №328 від 15.06.2020 року виданої Кучаківською сільською радою вбачається, що в квартирі під [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). З акту опитування свідків виданого Кучаківською сільською радою 15.06.2020 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з серпня 2015 року (а.с.10). Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] вже більше року, не користується цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу покладає на позивачів додаткові витрати, адже вони змушені сплачувати житлово-комунальні послуги за не проживаючих осіб. За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачами приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК, ст.71 ЖК України

Outcome: approved