Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому з урахуванням уточнень (а.с.20) просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02 червня 1990 року Відділом ЗАГСу Бобринецького райвиконкому Кіровоградської області, актовий запис №46, із залишенням їй прізвища [PERSON] та стягнути з відповідача 840 грн. 50 коп. - розмір оплати судового збору, 20 грн. - банківські послуги. Обгрунтовуючи позов зазначила, що з 02 червня 1990 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через його постійне зловживання спиртними напоями. Шлюбні відносини припинилися декілька років тому. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позову (а.с.13-14). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.25-26). Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.32). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення, розгляд справи просив провести за його відсутності (а.с.38). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 02 червня 1990 року Відділом ЗАГСу Бобринецького райвиконкому Кіровоградської області, актовий запис №46, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02 червня 1990 року (а.с.3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з матеріалів позовної заяви встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, оскільки шлюбні відносини припинені. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, а також те, що відповідач визнав позов та його визнання прийняте судом, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер та подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст.133 ЦПК України). В матеріалах справи наявні підтвердження того, що позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., який у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Підстав для задоволення вимог щодо стягнення витрат на копіювання документів в сумі 50 грн. та банківські послуги в сумі 20 грн. суд не вбачає, оскільки у розумінні ст.133 ЦПК України не відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Outcome: approved