Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають дочок [PERSON], [INFO] та Ярину, [INFO]. Сімейне життя у них з відповідачем не склалося і на даний час вони разом не проживають Діти живуть разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює офіційно у Брошнівській філії ТзОВ «Кроно-Україна» і його сердньомісячний дохід становить приблизно 6000 - 7000 гривень. Позивачка у судове засідання не зявилися, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про час розгляду справи відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 3). Від шлюбу позивачка та відповідач мають дочок [PERSON], [INFO] та Ярину, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей (а. с. 4, 5). Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою № 2009, виданою Рожнятівською селищною радою 06 грудня 2017 року (а. с. 11). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки дочок [PERSON] та [PERSON], які на даний час проживають разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі заявлених позовних вимог. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved