Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

У серпні 2017 року до суду звернулася [PERSON] із позовом до Броварської міської державної нотаріальної контори про зняття арешту. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] р. помер її син - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі і на ? частину квартири [ADDRESS] При зверненні позивача до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті свого сина, [PERSON] стало відомо, що на спадкову частину вказаної квартири накладено арешт, тому позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою обтяження частини спадкової квартири є ухвала Броварського міського суду б/н. Дата виникнення - 05.06.1998 року. Реєстраційний номер обтяження - 1226865. Зареєстровано обтяження Броварською міською державною нотаріальною конторою 09.08.2004 р. Наявність заборони на спадкову квартиру перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права на майно, що належало її синові - [PERSON], який помер [INFO] З огляду на викладені обставини, позивач просить скасувати такий арешт та виключити із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про наявність арешту на квартиру. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Представник Броварської міської державної нотаріальної контори у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання направила листа, в якому просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної, спільної часткової власності належить квартира № [ADDRESS], про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 листопада 2000 року (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на частину вищевказаної квартири. Матеріалами справи встановлено, що з метою успадкування майна після смерті свого сина [PERSON], позивач звернулася до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину на спадкову частину квартири № [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавської В.В. від 28 лютого 2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на вказану частку квартири накладено арешт. Зі змісту інформаційної довідки № 72859815 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованої 11 листопада 2017 року, вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис про заборону на нерухоме майно, а саме, на квартиру [ADDRESS] Реєстровий номер обтяження: 1226865, зареєстрований 09.08.2004 року Броварською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження - ухвала, б/н, Броварський міський суд Київської області (а.с. 10). Із матеріалів справи вбачається, що вироком Броварського міського суду Київської області від 22 квітня 1998 року у справі № 1-59/1998 [PERSON] позбавлено волі з конфіскацією усього належного йому майна на праві індивідуальної власності. Таким чином, судом встановлено, що на момент постановлення судового рішення про конфіскацію усього майна [PERSON], він не був власником спірної частини квартири. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в чатсині зняття арешту з майна та його обтяження підлягають задоволенню, оскільки існування такого арешту перешкоджає позивачу у оформленні своїх спадкових прав після смерті свого сина. Позовна вимога про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записів про арешт задоволенню не підлягає, оскільки є безпідставною, та не передбаченою чинним законодавством, так як належним способом захисту порушеного права позивача у даних правовідносинах є саме зняття арешту з нерухомого майна.

Outcome: partial