overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що відповідач являється її батьком і сплачував на її утримання аліменти до досягнення нею повноліття. В даний час вона навчається у Вищому професійному училищі № 41 міста Тульчин за професією «Оператор комп'ютерного набору, конторський службовець (бухгалтерія)». Термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року. Навчається на денній формі навчання, тому не має можливості десь працювати, інших доходів не має та потребує матеріальної допомоги, у зв'язку з чим була змушена звернутися до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на період її навчання в розмірі ? частини всіх його доходів щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], навчається у Вищому професійному училищі № 41 міста Тульчин за професією «Оператор комп'ютерного набору, конторський службовець (бухгалтерія)» на денній формі навчання, термін якого з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року, що підтверджується довідкою вищезазначеного навчального закладу № 1103 від 03.07.2014 року, у зв'язку з чим не може ніде працювати та потребує матеріальної допомоги. Відповідач являється батьком позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім цього, відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Враховуючи наведене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За цей час у них народилася донька [PERSON], [INFO]. В даний час дитина перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, тому позивач просила суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої вони записані батьками (свідоцтво [NUMBER]). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Голубецької сільської ради № 782 від 07.07.2014 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім цього, відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Враховуючи наведене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Пахутинецької сільської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по [ADDRESS] На обгрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року, вона як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину відповідно до чинного законодавства. Однак приватний нотаріус [PERSON] відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на спадковий житловий будинок і господарські будівлі відсутні правовстановлюючі документи, первинна реєстрація права власності не проводилася. Представник позивача [PERSON] [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Пахутинецької сільської ради в судове засідання не з'явився. Пахутинецька сільська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а також підтверджується: даними паспорта позивачки та свідоцтва про її народження; свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10.07.2003 року між позивачкою та [PERSON], повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 05.10.2013 року; свідоцтвом про смерть [PERSON] [INFO] року; заповітом останнього, вчиненим 23.04.2013 року на користь позивачки [PERSON]; довідкою, виданою виконавчим комітетом Пахутинецької сільської ради від 24.07.2014 року про те, що [PERSON], який помер [INFO] року був головою двору за адресою [ADDRESS] відмовою приватного нотаріуса Волочиського нотаріального округу [PERSON] у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на вказаний вище житловий будинок; технічним паспортом на зазначений житловий будинок та висновком про його технічний стан; матеріалами спадкової справи № 133/2013, заведеної після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Пахутинецької сільської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по [ADDRESS]. На обгрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, вона як спадкоємець за законом прийняла спадщину відповідно до чинного законодавства. Однак державна нотарільна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на спадковий житловий будинок і господарські будівлі відсутні правовстановлюючі документи, первинна реєстрація права власності не проводилася. Позивач в судове засідання не з'явилася, від позивачки та її представника надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Пахутинецької сільської ради в судове засідання не з'явився. Пахутинецька сільська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а також підтверджується: даними паспорта позивачки; свідоцтвом про смерть [PERSON] [INFO] року; свідоцтвом про укладення шлюбу від 31.07.1978 року між позивачкою та [PERSON]; довідками, виданими виконавчим комітетом Пахутинецької сільської ради Волочиського району від 25.07.2014 року про те, що [PERSON], який помер [INFO] року, 11.06.1993 року було передано в користування земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок по [ADDRESS], на час його смерті разом з ним проживала позивачка [PERSON]; технічним паспортом на зазначений вище житловий будинок та висновком про його технічний стан; відмовою нотаріуса Волочиської державної нотаріальної контори у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на вказаний вище житловий будинок; інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 20.08.2014 року № 38177129 про те, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, спадкова справа не заводилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], який помер [INFO] року. В обгрунтування своїх вимог вказала, що [PERSON] є її батьком. Після смерті останнього вона як спадкоємець за законом не може оформити спадщину, оскільки у свідоцтві про її народження зазначено прізвище батька [PERSON], а у свідоцтві про його смерть та у інших правовстановлюючих документах зазначено прізвище [PERSON]. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримує, пояснила, що інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно [PERSON] відсутні, просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Бубнівської сільської ради в судове засідання не з'явився. Від Бубнівськоїсільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності її представника, вимоги заяви визнає. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: паспортом [PERSON], свідоцтвами про її народження та про укладення шлюбу з [PERSON]; свідоцтвом про смерть [PERSON] [INFO] року; довідкою, виданою виконкомом Бубнівської сільської ради від 11.08.2014 року № 510 про те, що на день смерті [PERSON] [INFO] року, разом з ним проживала його дочка [PERSON]; відмовою державної нотаріальної контори у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]; показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] є дочкою [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що між ним та нею був укладений шлюб 05 серпня 2008 року та зареєстрований у виконавчому комітеті Куколівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис №1. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони надали письмові заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність та просять розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05.08.2008 року, відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 14.03.2014 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини припинено та збереження родини суперечило б інтересам сторін. Крім того, спір про розподіл майна відсутній. Діти проживають разом з позивачем. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позов мотивує тим, що 26.11.2010 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], батько якої є відповідач, але матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] для утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 15.02.2029 року. У судове засідання позивач не зявився, але надав письмову заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі правовідносини. [PERSON] народилася 15 лютого 2011 року, батько [PERSON], мати [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №106956, виданого 18 лютого 2011 року. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України вказує, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]. Позов мотивує тим, що має доньку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що відповідач є батьком дитини та не надає матеріальної допомоги, тому просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON], [INFO] для утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з 05.08.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16.11.2026 року. У судове засідання позивач не зявилася, але надала письмову заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановлені такі факти та відповідні правовідносини. 16 листопада 2008 року народилася [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON], згідно свідоцтва про народження, серії 1-ОЛ №067207. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходів). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2011 року, тривалий час вона зі своїм чоловіком не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 15 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Свтятошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 215. У судове засідання позивачка не з'явилася. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. При розгляді справи, судом встановлено, що 15 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Свтятошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 215. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують. Не проживають разом півтора роки. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON] надано строк на примирення. По закінченню наданого строку сторони примирення не дійшли. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При розгляді справ суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, тому шлюб між ним ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до районного суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], який був зареєстрований 22.07.2011 року у Баглйському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 124, тому що з серпня 2014 року вони не підтримують подружні стосунки і мешкають окремо. Відповідач повернувся до батьків у Ровенську область. Малолітній син [PERSON], [INFO], живе з нею, проти чого батько дитини не заперечує, погодився надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, написав заяву з проханням розглянути справу про розірвання шлюбу у його відсутність, згоден на розірвання шлюбу, зобов`язується добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який живе з матір`ю, позивачкою по справі. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 22.07.2011 року. Шлюб у них перший. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Позивачка підтвердила, що з серпня 2014 року вони з відповідачем не підтримують подружні стосунки і мешкають окремо. [PERSON] залишив сім`ю і не має бажання зберігати її. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Спільного майна, житла у подружжя немає. Малолітня дитина живе з матір`ю, батько дитини, відповідач погодився добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити її дівоче прізвище [PERSON]. Судові витрати буде нести сама. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 8 червня 2012 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстровано відділом ДРАЦС Ржищівського МУЮ, актовий запис № 10. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між подружжям зіпсувались, сторони не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем. На даний час проживають окремо, шлюбні стосунки припинено. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Вважаючи, що примирення неможливе, позивач просила суд ухвалити рішення, яким укладений між сторонами у справі шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь кошти на відшкодування судового збору. Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 5 вересня 2014 року сторонам у справі надано строк для примирення до 5 жовтня 2014 року. Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 6 жовтня 2014 року відновлено провадження у справі, призначено судовий розгляд. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, та пояснила, що відповідач тривалий час не проживає із нею та дитиною. Протягом наданого судом строку для примирення відповідач лише одноразово - 5 вересня 2014 року приходив до неї за місцем проживання, однак спільної мови у вирішенні сімейних проблем вони не знайшли. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, та пояснив, що він не може знайти спільну мову із батьками дружини, які вмішуються у сімейні справи. Вони не можуть проживати спільно із батьками дружини. 5 вересня 2014 року він приходив до дружини за місцем проживання, однак спільної мови у вирішенні сімейних проблем вони не знайшли. У подальшому він до дружини не приходив та не телефонував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що подружжя припинило шлюбні відносини, сторони проживають окремо, шлюбні стосунки припинено, не ведуть спільного господарства та не можуть дійти згоди щодо вирішення побутових та сімейних проблем. Крім того, протягом наданого судом строку для примирення сторони у справі не примирилися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, тобто витрати позивача по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved