Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначив, що з 28.07.2000року по 15.01.2015 року він перебував у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 15.01.2015 року. Шлюбні відносини фактично припинилися в жовтні 2014 року, відповідач забрала свої речі та в жовтні 2014 року виїхала з квартири, проте з реєстраційного обліку не знялася, у звязку з чим позивач змушений сплачувати за комунальні послуги з урахування відповідача, зареєстрованого в квартирі (експлуатація житлового будинку, вивіз сміття, опалення). Позивач зазначає, що за весь період реєстрації в квартирі відповідач жодного разу не запропонувала позивачу будь-якої допомоги щодо оплати комунальних послуг та починаючи з 15.01.2016 року по день подачі позову позивач за себе та за відповідача сплатив 13\~461, 25 грн. Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 1/2 частину грошових коштів за сплачені комунальні послуги, що складає 6\~730, 62 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив задовольнити. Відповідач позову не визнала. Посилалася на те, що з жовтня 2014 року у них з позивачем були фактично припинені шлюбні відносини, позивач змусив виїхати її з квартири та з цього часу вона квартирою не користується, за комунальні послуги не сплачує. Зважаючи на викладене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що з 28.07.2000 року по 15.01.2015 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали за адресою: [INFO]. Вказана вище квартира належить позивачу на праві особистої приватної власності, що підтверджується дублікатом Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради. Починаючи з жовтня 2014 року відповідач в квартирі не проживає, жилою площею квартири не користується, проте з реєстраційного обліку не знімається, у звязку з чим на неї, як на зареєстровану у житловому приміщенні особи нараховується плата за житлово - комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що з 15.01.2015 по час звернення до суду -12.08.2016 року тягар утримання майна несе позивач, який є власником квартири та за вказаний період ним було сплачено за комунальні послуги суму грошових коштів у розмірі 13\~361, 25 грн. Відповідно до ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок ( квартиру) зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Згідно ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку ( квартири) і колишнім членом його сімї на безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 цього Кодексу, згідно якої плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК України , плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі) , що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу ( регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно квитанцій на оплату житлово-комунальних послуг, долучених до матеріалів справи, позивачем за період з 15.01.2015 по час звернення до суду -12.08.2016 року було сплачено за комунальні послуги суму грошових коштів у розмірі 13\~361, 25 грн. Виходячи з того, що позивач оплатив витрати за житлово-комунальні послуги у сумі 13\~361, 25 грн за квартиру, в якій зареєстрована відповідач, в свою чергу відповідач будь-яких заяв до комунальних підприємств щодо не проживання в квартирі, а також про те, що вона має пільги на оплату житлово-комунальних послуг не подавала, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1/2 частину витрат за комунальні послуги, що становить 6\~730, 62 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Outcome: approved