Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

У серпні місяці 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] в обґрунтування якого вказав, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 02 грудня 2016 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 21 495,33 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана Генеральна Угода разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами складає договір. Однак відповідач належним чином умов договору не виконував, внаслідок чого станом на 14.08.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 41 503,79 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 19 800,53 грн., заборгованості за процентами в сумі 930,95 грн., 74,04 грн. заборгованості з комісії та пенею, штраф 20 698,27 згідно пункту 2.2 Генеральної угоди. Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника, заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши доводи представника позивача, викладені в позовній заяві, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, що у зв'язку з невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № SAMDN51000128189685 від 11.12.2013 року у нього утворилась заборгованість перед банком в розмірі 23 085,33 грн., а тому сторони 02.12.2016 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02.12.2016 року. Відповідно до умов зазначеної Генеральної угоди банк надав [PERSON] кредит в сумі 21 495,33 грн. на строк 24 місяців з 02.12.2016 року по 31.12.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки у розмірі 1,083% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця шляхом надання позичальником Банку грошових коштів (щомісячного платежу) в сумі 1 919,9 грн. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами складає договір. З матеріалів справи, зокрема наданого банком розрахунку вбачається, що відповідач [PERSON] не виконував обов'язків по щомісячному поверненню кредитних коштів, покладених на нього кредитним договором та Генеральною угодою. Відповідач умов договору в повному обсязі не виконував, і в строк визначений договором суми заборгованої позики та заборгованості по відсотках, та інших платежах, визначених умовами договору не повернув Згідно розрахунку заборгованості наданого банком розмір заборгованості позичальника на думку позивача становить станом на 14.08.2017 року становить 41 503,79 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 19 800,53 грн., заборгованості за процентами в сумі 930,95 грн., 74,04 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом, штраф 20 698,27 грн. згідно пункту 2.2 Генеральної угоди. Згідно п.2.2. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день по зобов'язанням термін яких не настав, сторони погодили, що термін повернення кредиту враховується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 3 320,73 грн. Тому підстав для стягнення штрафу в сумі 20 698,27 грн. суд не знаходить. Відповідно до ч.2ст. 549 ЦК Україништрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобовязання. Пунктом 2.5. Генеральної угоди було визначено, що кредит, проценти, тощо повертаються відповідно до умов самої Генеральної угоди та Умов та правил надання банківських послуг, встановленим банком. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Строк вимоги за кредитом не минув. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 24 125,72 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial