Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 05.06.2010 року уклав з [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил щодо надання банківських послуг ПАТ КБ «Приват Банк» клієнт надає згоду у будь-який момент змінювати (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. У разі порушення зобовязання за вказаним договором [PERSON] зобовязалася сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості. В порушення умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд примусового стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, що становить 9469 гривень 69 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом 1185 гривень 33 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом 4922 гривень 91 копійок, а також штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 427 гривень 13 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок. У судове засідання представник позивача не зявився, проте надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про своє ставлення до предявленого позову не повідомила. Про час та місце розгляду справи вона повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.49). Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.06.2010 року уклав з [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. У разі порушення зобовязання за вказаним договором [PERSON] зобовязалася сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості. Вказані обставин підтверджуються заявою на отримання кредиту та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою (а.с.6, 8-22). У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] користувалася платіжною карткою та за допомогою платіжної картки знімала з рахунку грошові кошти, проте грошові кошти на рахунок не повертала та не сплачувала відсотки за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у неї виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 9469 гривень 69 копійок. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 30 червня 2015 року (а.с.4-5). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 9469 гривень 69 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення від 31 липня 2015 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved