Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ «[PERSON] банк розвитку» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 06 серпня 2014 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 15 450 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії з кінцевим терміном повернення 05 серпня 2017 року. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] станом на 20 серпня 2015 року має заборгованість 24\~003,89 грн., яка складається з поточної заборгованості за кредитом в розмірі 10\~253,45 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту 4\~299,89 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 0,01 грн., прострочена заборгованість за процентами 622,32 грн., заборгованість по комісії 4\~944 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 3\~884,22 грн. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 24\~003,89 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Стаття 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При розгляді справи судом встановлено, що 06 серпня 2014 року між ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKCASHSG.8993.027. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.6 кредитного договору [PERSON] зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 15 450 грн. строком до 05 серпня 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних та сплатою комісії за надання кредитних коштів у розмірі 3,20 % від суми кредиту по договору щомісячно в період сплати. А відповідач зобовязався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надати Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п. 2.5. кредитного договору. Згідно п. 2.5. кредитного договору повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок, зазначений в п. 1.8. Відповідно до п. 1.6. кредитного договору позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних коштів в розмірі 3, 20 % від суми кредиту щомісячно в період сплати. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 6.1. кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом [PERSON] нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36,00 % річних від суми заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до п. 2.4. кредитного договору позичальник погашає кредит згідно графіку, встановленого п. 2.5. кредитного договору, кожного поточного місяця. Відповідно до п. 6.3. кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії [PERSON] нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочення заборгованості за кожний день прострочення. Банк виконав свої обовязки згідно приписів кредитного договору № IKCASHSG. 8993.027 від 06 серпня 2014 року у повному обсязі, про що свідчить заява на видачу готівки № 436863 від 06 серпня 2014 року на імя [PERSON] Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує належним чином. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 20 серпня 2015 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору № IKCASHSG. 8993.027 від 06 серпня 2015 року становить 24\~003,89 грн., яка складається з поточної заборгованості за кредитом в розмірі 10\~253,45 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту 4\~299,89 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 0,01 грн., прострочена заборгованість за процентами 622,32 грн., заборгованість по комісії 4\~944 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 3\~884,22 грн. Суд, приходить до висновку що, відповідач [PERSON] не виконував передбачених кредитним договором обовязків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права ПАТ «ВБР», які підлягають до захисту, шляхом стягнення з відповідача заборгованість за договором в розмірі 24\~003,89 грн., яка складається з поточної заборгованості за кредитом в розмірі 10\~253,45 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту 4\~299,89 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 0,01 грн., прострочена заборгованість за процентами 622,32 грн., заборгованість по комісії 4\~944 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 3\~884,22 грн. Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати в силу ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача, стягуючи судовий збір в дохід держави. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 551, 553, 554, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved