Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] , згідно з яким, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог від 28.03.2019 року, просив суд: стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу у розмірі 11 000,00 доларів США, суму 3 % річних у розмірі 245,14 доларів США та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 343,83 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2018 року позивач надав відповідачу позику в сумі 11 000,00 доларів США, про що останній власноруч написав розписку з підтвердженням як факту отримання вказаних грошей, так і зобов`язанням їх повернути в повному обсязі до 01.07.2018 року. Разом з тим, незважаючи на звернення позивача про повернення йому позики в повному обсязі, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав та у визначений в розписці строк борг не повернув. У зв`язку з зазначеним та посилаючись на положення ст.ст. 625, 1048-1050 ЦК України, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою від 25.02.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 25.04.2019 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивачки проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з умовами якого 24.05.2018 року позивач надав відповідачу позику в розмірі 11 000,00 доларів США, а відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути вказану суму до 01.07.2018 року, що підтверджується розпискою останнього. Проте, будь-яких доказів, які б підтверджували, що відповідач у встановлений строк виконав свої зобов`язання за договором позики, матеріали справи не містять. В свою чергу, згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики щодо повернення позивачеві суми позики, суд, перевіривши правильність розрахунків, вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення на його користь з відповідача суми позики в розмірі 11 000,00 доларів США є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Вимоги ст. 625 ЦК України встановлюють, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість невиконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики щодо повернення позивачу суми позики, суд, перевіривши правильність розрахунків, вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягає до стягнення сума трьох відсотків річних у розмірі 245,14 доларів США. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 343,83 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 533, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved