Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі нотаріально посвідченого 20 січня 2009 року договору дарування житлового будинку, укладеного між ним та його дідом [PERSON], він є власником житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Пунктом 10 зазначеного договору дарування визначено, що дарувальник зобов'язується подарувати обдарованому земельну ділянку площею 0,0336 га, яка йому належить на підставі державного акту серії КВ, виданого Рожівською сільською радою 12.06.1996 року, на якій розташований житловий будинок, що дарується, після виготовлення необхідних документів. 24.03.2011 року [PERSON] отримав від управління Держкомзему у Броварському районі повідомлення про присвоєння кадастрових номерів на земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,0897 га, які належали йому на підставі вищевказаного державного акту, однак договір дарування не був укладений. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями до майна померлого є його дружина - [PERSON] та онук - позивач по справі, які у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та нотаріусом була призначена видача свідоцтв про право на спадщину за законом на нього та [PERSON] по 1/2 частині вказаної земельної ділянки площею 0,0336 га. Позивач вважає, що вказана земельна ділянка не може бути спадковим майном, оскільки на підставі договору дарування від 20.01.2009 року він прийняв у дар не тільки житловий будинок, а й земельну ділянку, але не міг зареєструвати право власності на неї в зв'язку з відсутністю кадастрових номерів. Вважає, що право власності на спірну земельну ділянку перейшло до нього і на підставі ст.120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, якими передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника, тому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0.0336 га, яка розташована по [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомивши письмово про розгляд справи у відсутності представника. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого 20 січня 2009 року Броварської районною державною нотаріальною конторою Київської області, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. Згідно п. 10 цього договору, дарувальник зобов'язується подарувати обдарованому земельну ділянку 0,336 га, яка йому належить на підставі державного акту серії КВ, виданого Рожівською сільською радою 12.06.1996 року, на якій розташований житловий будинок, що дарується, після виготовлення необхідних документів. Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12.06.1996 року на ім'я [PERSON], йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0336 га в с. Рожівка, з яких 0,2500 га - для обслуговування житлового будинку, 0,0086 га - для ведення особистого підсобного господарства. З листа управління Держкомзему у Броварському районі № 2169 від 24.03.2011 року вбачається, що земельній ділянці площею 0,2500 га присвоєно кадастровий номер 3221287001:01:025:0053, а земельній ділянці площею 0,0897 га - 3221287001:016025:0054. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. З копії спадкової справи № 547/2013 до майна померлого [PERSON] вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулися дружина померлого [PERSON] та онук - [PERSON], яким нотаріусом була призначена 11.01.2014 року видача свідоцтв про право на спадищину за законом по 1/2 частці земельної ділянки площею 0,0336 га, з чим не погодився позивач та звернувся до суду з цим позовом. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. З огляду на наведене суд вважає безпідставним посилання позивача на ст. 120 ЗК України та ст.377 ЦК України в діючій редакції для обгрунтування своїх позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України та ч. 1 ст. 377 ЦК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору дарування частини будинку 20.01.2009р.), до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Договором дарування житлового будинку від 20.01.2009 року визначено порядок та умови набуття позивачем права власності на земельну ділянку та її розмір, а саме: дарувальник зобов'язується подарувати земельну ділянку 0,0336 га після виготовлення необхідних документів, що ним не було виконано не дивлячись на те, що кадастрові номери на земельні ділянки були виготовлені за життя [PERSON], тому суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку за договором дарування. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed