Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він є власником будинку №42 по вул. Кутузова, що у м. Яготині Київської області. 31 жовтня 2014 року він звернувся до Яготинської міської ради з клопотанням про передачу йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,02 га за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Кутузова, 42, для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Яготинської міської ради Київської області шостого скликання № 2880-51 VI від 27 листопада 2014 року йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність орієнтовною площею 0,02 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 42, м. Яготин, Київська область для ведення особистого селянського господарства, в межах населеного пункту в адміністративних межах Яготинської міської ради за рахунок земель, які обліковуються в користуванні [PERSON] 17 лютого 2015 року він звернувся до Яготинської міської ради Київської області із заявою про вирішення земельного спору між ним та [PERSON], який є його сусідом за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Кутузова, 44, оскільки останній вчинив самовільне захоплення більшої за розмірами земельної ділянки, ніж та, яка йому належить, та не надавав згоди на обмірювання вказаної земельної ділянки. Згідно рішення Яготинської міської ради Київської області № 3095-57-VI від 14 квітня 2015 року міська рада рекомендувала звернутися до суду для вирішення земельного спору в порядку, встановленому чинним законодавством. Проте у червні 2015 року йому стало відомо про те, що рішенням Яготинської міської ради Київської області шостого скликання № 2687-48-VI від 26 червня 2014 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0890 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин, в межах населеного пункту в адміністративних межах Яготинської міської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку, а рішенням Яготинської міської ради Київської області шостого скликання №2832-51-VI від 27 листопада 2014 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0893 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин, в межах населеного пункту в адміністративних межах Яготинської міської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку, [PERSON], передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0893 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин, в межах населеного пункту адміністративних межах Яготинської міської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку, за рахунок земель, які обліковуються у його власності. 21 грудня 2014 року реєстраційною службою Яготинського районного управління юстиції Київської області [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0893 га за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин, Київська область, кадастровий номер 3225510100:09:021:0029, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Посилаючись на те, що дії Яготинської міської ради Київської області шостого скликання відносно рішень № 2687-48-VI від 26 червня 2014 року та №2832-51- VI від 27 листопада 2014 року щодо надання дозволу на розроблення технічної документації та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0890 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд є незаконними, Яготинська міська рада Київської області здійснила розпорядження частиною земельної ділянки, що належала [PERSON], без її фактичного вилучення, у зв'язку з чим, порушила його права як власника земельної ділянки, просив визнати дії Яготинської міської ради Київської області щодо винесення рішень Яготинської міської ради Київської області шостого скликання № 2687-48- VI від 26 червня 2014 року та №2832-51- VI від 27 листопада 2014 року неправомірними, визнати недійсними рішення Яготинської міської ради Київської області шостого скликання № 2687-48- VI від 26 червня 2014 року та №2832-51- VI від 27 листопада 2014 року, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САК № 866473 на ім'я [PERSON] від 21 грудня 2014 року, скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку площею 0,0893 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин, Київська область, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та належить [PERSON], скасувати державну реєстрацію та виключити з Державного земельного кадастру земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]: 09:021:0029. У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду зі зустрічним позовом до [PERSON], Яготинської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення. Зазначав, що рішенням Яготинської міської ради Київської області шостого скликання № 2687- 48- VI від 26 червня 2014 року йому надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0890 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин Київська область та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Яготинської міської ради Київської області шостого скликання № 2832-51- VI від 27 листопада 2014 року йому було затверджено, розроблену ФОП [PERSON], технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0893 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин Київська область та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та передано йому у власність вказану земельну ділянку. 21 грудня 2014 року реєстраційною службою Яготинського районного управління юстиції Київської області йому видане свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку. Однак у серпні 2015 року після отримання позовної заяви [PERSON] йому стало відомо про те, що рішенням Яготинської міської ради Київської області шостого скликання № 2880-51 VI від 27 листопада 2014 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність орієнтовною площею 0,02 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 42, м. Яготин, Київська область для ведення особистого селянського господарства, в межах населеного пункту в адміністративних межах Яготинської міської ради за рахунок земель, які обліковуються в користуванні [PERSON] Посилаючись на те, що рішення Яготинської міської ради Київської області шостого скликання № 2880-51 VI від 27 листопада 2014 року, яким надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність орієнтовною площею 0,02 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 42, м. Яготин, Київська область, та призначена для ведення особистого селянського господарства, в межах населеного пункту в адміністративних межах Яготинської міської ради за рахунок земель, які обліковуються в користуванні [PERSON], порушує його права як власника земельної ділянки, просив визнати незаконним та скасувати рішення Яготинської міської ради Київської області шостого скликання № 2880-51 VI від 27 листопада 2014 року про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність орієнтовною площею 0,02 га, яка розташована за адресою: вул. Кутузова, 42, м. Яготин, Київська область та призначена для ведення особистого селянського господарства. У судовому засіданні представники [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити. Крім того, представник [PERSON] [PERSON] пояснила, що [PERSON] у 2004 році за договором дарування набув право власності на нерухоме майно за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Кутузова, 42. Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,12 га, що підтверджується довідкою міської ради. Крім того, [PERSON] сплачуються кошти за земельну ділянку площею 0,12 га. Представник [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечував, зустрічний позов підтримав, просив задовольнити. Також пояснив, що рішення Яготинської міської ради Київської області від 27 листопада 2014 року про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність орієнтовною площею 0,02 га, яка розташована за адресою: вул. Кутузова, 42, м. Яготин, Київська область та призначена для ведення особистого селянського господарства, порушує права [PERSON], оскільки така земельна ділянка накладається на земельну ділянку, яка належить [PERSON] за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин. Також зазначив, що згідно ЗК УРСР, який діяв на час переоформлення земельної ділянки на [PERSON], у користування у містах передавались земельні ділянки площею 0,06 га для будівництва і така передача здійснювалась виконавчими комітетами, а тому виписка з наказу по Яготинському цукрозаводу про переведення за [PERSON] після смерті [PERSON] земельної ділянки площею 0,12 га не може бути належним доказом того, що [PERSON] на праві користування належала земельна ділянка площею 0,12 га. Крім того, як вбачається з викопіювання з плану будівельного кварталу (а.с. 58) загальна площа земельної ділянки П`ята М.А. по вул. Кутузова, 32, 1856 кв.м, з яких 1173 кв.м під городом, а отже під будинком була земельна ділянка не 0,12 га. Також представник [PERSON] пояснив, що П`ята М.А. мав двох доньок, одна з доньок [PERSON], а друга дружина [PERSON], мати [PERSON] [PERSON] у подальшому було надано дозвіл побудуватись на земельній ділянці, якою по факту користувався [PERSON], а [PERSON] успадкувала будинок після смерті [PERSON] саме таким чином було розподілено земельну ділянку між двома сестрами. Представник Яготинської міської ради проти задоволення первісного та зустрічного позову заперечував, посилаючись на те, що довідка Яготинської міської ради про те, що за [PERSON] рахується земельна ділянка площею 0,12 га не є правовстановлюючим документом. Раніше [PERSON] було видано дозвіл на розробку технічної документації по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га, однак така документація [PERSON] навіть не виготовлялась (що не заперечувалось у судовому засіданні представниками [PERSON]М.). Рішення Яготинської міської ради від 26 червня 2014 року та від 27 листопада 2014 року про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0890 га за адресою: м. Яготин, вул. Кутузова, 44, а також про затвердження такої технічної документації відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки на час винесення вказаних рішень як земельна ділянка по вул. Кутузова, 44, так і земельна ділянка по вул. Кутузова, 42, у м. Яготині перебували у комунальній власності міста, а тому міська рада не повинна була ні в кого ці земельні ділянки вилучати, розмір переданої у власність земельної ділянки відповідає розмірам, визначеним ст. 121 ЗК України, для безоплатної передачі. Площа земельної ділянки, вказана в рішенні Яготинської міської ради Київської області від 27 листопада 2014 року про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність орієнтовною площею 0,02 га, яка розташована за адресою: вул. Кутузова, 42, м. Яготин, Київська область, є орієнтованою, схема розташування земельної ділянки, яка додається до заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення, є також бажаною, а тому [PERSON] не може стверджувати того, що рішенням Яготинської міської ради від 27 листопада 2014 року порушуються його права. Крім того, наданий цим рішенням дозвіл був чинним до 27 листопада 2015 року. Доводи представників [PERSON] про те, що він оплачує плату за землю площею 0,12 га також не можуть свідчити наявність права користування земельною ділянкою площею 0,12 га. Представники реєстраційної служби та Управління Держземагенства в Яготинському районі в судове засідання не з`явились, про час і міцсе розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, однак від представника реєстраційної служби до суду надійшла заява, у якій він просив справу розглядати у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення представників [PERSON], представника [PERSON] та представника Яготинської міської ради, вивчивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом установлено та не оспорюється сторонами по справі, що згідно договору дарування від 29 листопада 2004 року [PERSON] є власником будинку №42 по вул. Кутузова, що у м. Яготин Київської області (а.с. 15). [PERSON] подарувала вказаний будинок [PERSON], яка у 1984 році придбала цей будинок у [PERSON] [PERSON] на підставі договору дарування від 01 серпня 1997 року набув право власності на обєкт незавершеного будівництва по вул. Кутузова, 44, у м. Яготині Київської області. [PERSON] подарував вказаний обєкт незавершеного будівництва [PERSON], якому відповідно до рішення виконкому Яготинської міської ради від 28 березня 1983 року було надано дозвіл на будівництво житлового будинку по вул. Кутузова, 32а (нині вул. Кутузова, 44) на земельній ділянці площею 0,06 га. Рішенням Яготинської міської ради від 17 вересня 2004 року [PERSON] надано дозвіл на підготовку технічної документації по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,06 га. Рішенням Яготинської міської ради від 12 квітня 2005 року [PERSON] надано дозвіл на підготовку технічної документації по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га. Рішенням Яготинської міської ради від 28 жовтня 2008 року [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на підготовку технічної документації по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,09 га, яка розташована по вул. Кутузова, 44, у м. Яготині Київської області. Рішенням Яготинської міської ради від 20 травня 2010 року [PERSON] відмовлено у наданні земельної ділянки розміром 0,02 га для ведення садівництва. Постановою Яготинського районного суду Київської області від 09 листопада 2010 року вказане рішення Яготинської міської ради від 20 травня 2010 року скасовано як таке, що не відповідає вимогам закону, а саме: у рішенні не вказано якими саме нормами законодавства керувалась міська рада при прийнятті даного рішення і які стали підставою для відмови у заяві. Рішенням Яготинської міської ради від 19 жовтня 2010 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право на земельну ділянку площею 0,0890 га по вул. Кутузова, 44, у м. Яготині. Рішенням Яготинської міської ради від 27 січня 2011 року за наслідками розгляду заяви [PERSON] про надання земельної ділянки площею 0,02 га для ведення садівництва, особистого селянського господарства, яка знаходиться на території двору по вул. Кутузова, 42, в м. Яготині Київської області, у наданні такої земельної ділянки відмовлено, оскільки [PERSON] був наданий дозвіл на підготовку технічної документації по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку по вул. Кутузова, 42, в м. Яготині, площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а фактична площа земельної ділянки по вул. Кутузова, 42, в м. Яготині становить 0,10 га. Рішенням Яготинської міської ради від 07 липня 2011 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,0890 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за рахунок земель, які обліковуються у власності [PERSON] за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Кутузова, 44. Постановою Яготинського районного суду Київської області від 25 серпня 2011 року (а.с. 27-30) рішення Яготинської міської ради від 27 січня 2011 року «Про відмову [PERSON] у наданні земельної ділянки для ведення садівництва» та рішення Яготинської міської ради від 07 липня 2011 року «Про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки» скасовано як незаконні. Також судом установлено, що у 2014 року [PERSON] звернувся до Яготинської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0890 га. Рішенням Яготинської міської ради Київської області від 26 червня 2014 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0890 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин, в межах населеного пункту адміністративних межах Яготинської міської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку. Рішенням Яготинської міської ради Київської області шостого скликання від 27 листопада 2014 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0893 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин, в межах населеного пункту адміністративних межах Яготинської міської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку [PERSON], передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0893 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин, в межах населеного пункту адміністративних межах Яготинської міської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку, за рахунок земель, які обліковуються у його власності. 21 грудня 2014 року реєстраційною службою Яготинського районного управління юстиції Київської області [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку площею 0,0893 га за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин, Київська область, кадастровий номер 3225510100:09:021:0029, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Як вбачається з акта від 11 липня 2014 року комісія Яготинської міської ради вважала за доцільне завершити приватизацію земельної ділянки без підписів суміжних землекористувачів. 31 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до Яготинської міської ради з клопотанням про передачу йому у приватну власність земельну ділянку площею 0,02 га за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Кутузова, 42 для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Яготинської міської ради Київської області від 27 листопада 2014 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність орієнтовною площею 0,02 га, що розташована за адресою: вул. Кутузова, 42, м. Яготин, Київська область для ведення особистого селянського господарства, в межах населеного пункту в адміністративних межах Яготинської міської ради за рахунок земель, які обліковуються в користуванні [PERSON] (а.с. 23). 17 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до Яготинської міської ради Київської області зі заявою про вирішення земельного спору між ним та [PERSON], який є його сусідом за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Кутузова, 44, оскільки останній захватив його земельну ділянку та не надавав згоди на обмірювання земельної ділянки (а.с. 24). Рішенням Яготинської міської ради від 14 квітня 2015 року (а.с. 26) [PERSON] рекомендовано звернутись до суду в порядку, встановленому чинним законодавством. Як вбачається з виписки з наказу №22-А по Яготинському цукровому заводу ім. Ілліча від 08 лютого 1985 року присадибна ділянка площею 0,12 га по вул. Кутузова, 32, переведена на [PERSON], у звязку із смертю [PERSON] (а.с. 57). Як вбачається з протоколу №5 від 02 квітня 1984 року виконавчий комітет Яготинської міської Ради народних депутатів вирішив затвердити наказ від 08 лютого 1984 року по Яготинському цукрозаводу ім. Ілліча про переоформлення на [PERSON] земельної ділянки розміром 0,06 га по вул. Кутузова, 32, у звязку із тим, що вона одержала житловий будинок в спадщину від [PERSON] Як вбачається з копії наказу по Яготинському цукрозаводу ім. Ілліча №22-а від 08 лютого 1984 року за рішенням профкому на [PERSON] переведено присадибну ділянку площею 0,125 га по вул. Кутузова, 32, у звязку із смертю батька [PERSON] та переведенням на неї домоволодіння. Як вбачається з викопіювання з плану будівельного кварталу (а.с. 58) загальна площа земельної ділянки [PERSON] по вул. Кутузова, 32, складала 1856 кв.м, з яких 1173 кв.м під городом. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю. Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст. ст. 16, 21, 393 ЦК, ст. 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю. З огляду на наведене зустрічний позов, на думку суду, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 377 ЦК України у редакції, чинній на час набуття [PERSON] права власності на житловий будинок №42 по вул. Кутузова у м. Яготині, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у підп. Ґ п. 18 постанови №7 від 16 квітня 2004 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 19 березня 2010 року, «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі ст. 377 ЦК України, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК України Законом України від 27 квітня 2007 року N 997-V (997-16) - і згідно зі ст. 120 ЗК, переходило право власності (право користування) на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. А з 01 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст. 377 ЦК і ст. 120 ЗК в редакції Закону України від 05 листопада 2009 року N 1702-VI (1702-17). Таким чином, оскільки право власності на житловий будинок №42 по вул. Кутузова в м. Яготині [PERSON] набув на підставі договору дарування від 29 листопада 2004 року, право власності за [PERSON] зареєстровано 23 грудня 2004 року, розмір земельної ділянки у договорі вказаний не був, то відповідно до ст. 377 ЦК України у редакції, чинній на час набуття [PERSON] права власності на вказаний житловий будинок, до [PERSON] могло перейти лише право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Доводи представників [PERSON] про те, що [PERSON] сплачує плату за землю площею 0,12 га суд не може прийняти до уваги, оскільки квитанції про сплату за землю сформовані на ім`я [PERSON] та не є належним доказом перебування земельної ділянки у користуванні або власності. Доводи представників [PERSON] про те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2013 року (а.с. 34-35) було встановлено, що рішенням профкому Яготинського цукрового заводу від 08 лютого 1985 року на [PERSON] переведено земельну ділянку площею 0,12 по вул. Кутузова, 32, в м. Яготині, а отже вказана ухвала є преюдиційною і та обставина, що [PERSON] користувалась земельною ділянкою площею 0,12 га, право користування на яку перейшло до [PERSON], не потребує доказування суд також не приймає до уваги, з огляду на те, що відповідно до ст. ст. 8, 360-7 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і лише рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Посилання представників [PERSON] на те, що саме наявність рішення профкому Яготинського цукрового заводу від 08 лютого 1985 року про переведення на [PERSON] земельної ділянки площею 0,12 по вул. Кутузова, 32, в м. Яготині, свідчить про те, що [PERSON] набув право користування земельною ділянкою саме в такому розмірі суд також не приймає до уваги з огляду на наступне. За змістом ст. ст. 88, 90 ЗК УРСР 1970 року, чинного на час переоформлення земельної ділянки за [PERSON] у 1984 році, розміри земельних ділянок для обєктів цивільного і житлового будівництва визначаються виконавчими комітетами міських Рад народних депутатів у відповідності з будівельними нормами і правилами. В містах, де допускається індивідуальне житлове будівництво, виконавчими комітетами міських Рад народних депутатів можуть надаватися громадянам для цієї мети земельні ділянки в розмірах від 0,03 до 0,06 гектара, з врахуванням місцевих умов незалежно від кількості членів сім`ї. На землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. Якщо попередній власник будівлі одержав земельну ділянку на пільгових умовах за нормами, що перевищують діючі, за новим власником будинку може бути закріплена в користування земельна ділянка, виходячи з норм, встановлених ст. 88 цього Кодексу. За змістом ст. 16 ЗК УРСР 1970 року надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів. Таким чином профком Яготинського цукрового заводу не був наділений правом розпоряджатися земельними ділянками, рішення профкому Яготинського цукрового заводу щодо передачі земельних ділянок підлягали затвердженню виконавчим комітетом Яготинської міської ради. А як вбачається з виписки з протоколу №5 засідання виконкому Яготинської міської ради народних депутатів від 22 квітня 1984 року виконавчий комітет вирішив затвердити наказ №22 від 08 лютого 1984 року по Яготинському цукрозаводу ім. Ілліча про переоформлення за [PERSON] земельної ділянки розміром 0,06 га по вул. Кутузова, 32, у звязку з тим, що вона одержала житловий будинок в спадщину від [PERSON] Крім того, ЗК УРСР 1970 року передбачав надання громадянам під індивідуальне житлове будівництво земельної ділянки в розмірах від 0,03 до 0,06 гектара, при цьому якщо попередній власник будівлі одержав земельну ділянку на пільгових умовах за нормами, що перевищують вказані норми, за новим власником будинку могла бути закріплена в користування земельна ділянка, виходячи лише з вказаних норм (від 0,03 до 0,06 гектара).Крім того, як вбачається з викопіювання з плану будівельного кварталу загальна площа земельної ділянки за [PERSON] 1856 кв.м, з яких під городом 1173 кв.м, а лише решта під двором. Доводи представників [PERSON] про те, що земельна ділянка, передана [PERSON] без вилучення суд також не приймає до уваги, оскільки передана [PERSON] у власність земельна ділянка перебувала у комунальній власності. Таким чином, доказів того, що [PERSON] набув право користування земельною ділянкою площею 0,12 га у звязку із набуттям права власності на житловий будинок №42 по вул. Кутузова у м. Яготині за договором дарування від 29 листопада 2004 року у судовому засіданні здобуто не було, тому у суду немає підстав вважати, що дії Яготинської міської ради щодо винесення рішень від 26 червня 2014 року та від 27 листопада 2014 року, а також вказані рішення порушують права [PERSON], а відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] Вирішуючи зустрічний позов, суд виходить із наступного. За змістом ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Звертаючись до суду із зустрічним позовом про визнання незаконним та скасування рішення Яготинської міської ради від 27 листопада 2014 року про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність орієнтовною площею 0,02 га, яка розташована за адресою: вул. Кутузова, 42, в м. Яготині, для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту в адміністративних межах Яготинської міської ради, [PERSON] посилався на те, що вказаним рішенням порушуються його права, оскільки вказане рішення і рішення Яготинської міської ради від 26 червня 2014 року, яким [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0890 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: вул. Кутузова, 44, м. Яготин, в межах населеного пункту в адміністративних межах Яготинської міської ради, за рахунок земель, які обліковуються у його власності видані на одну і ту саму земельну ділянку. Разом із тим як вбачається з рішень Яготинської міської ради від 26 червня 2014 року та від 27 листопада 2014 року вказані рішення видані на земельні ділянки, що розташовані за різними адресами. Графічні матеріали, додані [PERSON] до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність, визначають лише бажане місце розташування земельної ділянки. Крім того, як вбачається зі зведеного плану земельних ділянок земельна ділянка по вул. Кутузова, 42, має площу 0,0975 га. Вказана земельна ділянка [PERSON] у власність або користування не передавалась, цільове призначення цієї земельної ділянки не визначалось, а відтак [PERSON] не позбавлений права на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність орієнтовною площею 0,02 га, яка розташована за адресою: вул. Кутузова, 42, в м. Яготині, для ведення особистого селянського господарства. Також наданий [PERSON] рішенням Яготинської міської ради від 27 листопада 2014 року дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність згідно п. 5 вказаного рішення станом на сьогодні вичерпав свою дію. За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON]

Outcome: dismissed