Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство Сбербанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 15 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Дочірній банк Сбербанку Росії, правонаступником якого є ПАТ Сбербанк та відповідачем укладено кредитний договір №42#00017835338, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 99\~900,00 грн. на поточні потреби, а позичальник зобовязався своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, виконати інші умови кредитного договору і своєчасно повернути кредит та сплатити нараховані проценти в порядку, передбаченому графіком та повернути кредит у повному обсязі не пізніше 14.01.2019 року. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору тип процентної ставки, що застосовується за Кредитним договором фіксована процентна ставка. Розмір фіксованої процентної ставки за користування Кредитом складає 33 % річних. Факт надання коштів відповідачу підтверджується доданою випискою по особовим рахункам. Відповідач несвоєчасно здійснював погашення кредиту, позивач неодноразово звертався з проханням до позивальника сплатити прострочену заборгованість по основному боргу та нарахованих процентах відповідно до умов договору, однак боржник не здійснював погашення чергових платежів та порушував прийняті на себе договірні зобовязання. 15.12.2015 року позивач направив відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту, яку відповідач отримав 26.12.2015 року, однак заборгованість станом на дату подачі позову не погасив. Станом на 20 липня 2016 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 140200,47 грн. з яких: 82\~427,60 грн. заборгованість за кредитом; 24\~647,13 грн. заборгованість процентів за користування кредитом; 26 291,25 грн. пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 6\~834,49 грн. - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача та понесений судовий збір в розмірі 2103,01 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи просить провести без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.101). Також надав додаткові пояснення згідно яких повідомляє, що розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом складає 33 % річних. Пунктом 6.9 кредитного договору відповідач погодив, що у випадку порушення позичальником своїх зобовязань, діюча процента ставка за користування кредитом встановлюється в новому розмірі збільшеному на два процентних пункти. Відповідач порушив умови п.2.5 Кредитного договору щодо обовязкового страхування, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією Договору добровільного страхування від нещасного випадку №322251137 від 15.01.2014 року, відповідно до якого перший період страхування сплив 14 січня 2015 року, та не був поновлений відповідачем у звязку з неоплатою страхової суми на наступний період страхування. Враховуючи викладене, з 01 лютого 2015 року діюча процента ставка за користування кредитом становить 35% річних (а.с.104). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.100). Від нього до суду не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин, та у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача ухвалює заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Дочірній банк Сбербанку Росії, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Сбербанк та [PERSON] укладено кредитний договір №42#00017835338, за умовами якого банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти (далі кредит) у сумі 99\~900,00 грн. на поточні потреби, а позичальник зобовязується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, та повернути кредит банку, а також сплатити банку проценти за користування кредитом у розмірі 33 % річних, комісії, санкції, інші передбачені цим договором платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, та виконати всі інші умови цього договору (а.с.6-11). Відповідно до п.п. 4.4, 9.2. договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника №26205000835338, відкритий банком, з наступною видачею кредитних коштів готівкою з поточного рахунку позичальника через касу банку або з наступним перерахуванням кредитних коштів з поточного рахунку позичальника відповідно до платіжного доручення за реквізитами, вказаними в заяві позичальника про надання кредиту (за бажанням позичальника). Днем надання Кредиту вважається день списання суми кредиту з позичкового рахунку позичальника. Згідно п.8.1 договору позичальник зобовязується щомісячно ″15″ числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 3446,13 грн. відповідно до Графіку з кінцевим терміном повернення кредиту ″14″ січня 2019 року. Також згідно договору страхування №322251137 добровільного страхування від нещасного випадку від 15 січня 2014 року [PERSON] зобовязався вносити страхові платежі згідно графіку, вказаного у додатку №1 (а.с.107-110). Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав, надавши відповідачеві кредит, що підтверджується випискою по особовому рахунку №26205000835338 [PERSON] (а.с.17). Відповідач [PERSON] не виконав своїх зобовязань за кредитним договором, унаслідок чого в нього перед ПАТ Сбербанк виникла заборгованість, яка станом на 20 липня 2016 року складає 140\~200,47 грн., з яких: 82\~427,60 грн. заборгованість за кредитом; 24\~647,13 грн. заборгованість процентів за користування кредитом; 26\~291,25 грн. пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 6\~834,49 грн. - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.16). Позивач звертався до відповідача про необхідність погашення кредитної заборгованості, що підтверджується повідомленням-вимогою від 15.12.2015 року, за вих. №12161/7/26-2 (а.с.26), однак заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Відповідно до вимог ст.ст.526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). За змістом ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити йому суму боргу та проценти від простроченої суми. Оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини викладені в позовній заяві щодо порушення відповідачем зобовязання за кредитним договором перед позивачем та порушення ним вказаних вище норм законодавства, тому суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 140\~200,47 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений ним та документально підтверджений платіжним дорученням (а.с.1) судовий збір в сумі 2103,01 грн.

Outcome: approved