overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, у якому зазначила, що 24.11.2003 р. помер її батько [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Нова Долина, вул. Радісна,45. Ще 05.11.2003 р. [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок смерті все належне йому майно заповів їй, тобто позивачу. Спадкоємцем за законом є також її рідна сестра [PERSON], відповідач у справі. В установленому законом порядку та строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено через ту обставину, що спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності на зазначене вище спадкове майно. З наведених підстав позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька на зазначений вище жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю. Новодолинська сільська позов визнала і просила розглянути справу за відсутності її представника. (а.с. 10) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 24.11.2003 р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с. 4) Ще 05.11.2003 р. [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок смерті все належне йому майно заповів позивачці. (а.с. 9) Позивач постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сімєю, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у виді жилого будинку їй відмовлено через ту обставину, що право власності спадкодавця на це майно не було в установленому законом порядку зареєстровано. (а.с. 10,12,21) Жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Радісна, 45 в с. Нова Долина спадкодавцем [PERSON] був набутий на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 09.04.1983 р., але право власності на нього не було відповідно до чинного на той час закону зареєстровано за спадкодавцем. (а.с. 7) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка посилається на те, що з 06 вересня 2003 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 624. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Анастасію, [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають разом, спільне господарство не ведуть. З січня 2015 року шлюбні відносини припинили. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору стосовно розподілу спільного майна на даний період часу між ними немає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з січня 2015 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Анастасію, [INFO]. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору стосовно розподілу спільного майна на даний період часу між сторонами немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом з позивачкою. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка посилається на те, що з 14 грудня 2002 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис №837. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть, як єдина родина разом не проживають. Фактично шлюбні відносини припинили. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору стосовно розподілу спільного майна на даний період часу між ними немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Відповідач зобовязаний за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати та понесені нею судові витрати у вигляді судового збору у сумі 243,60 гривень стягнути з відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони фактично шлюбні відносини припинили. Спільне господарство не ведуть, як єдина родина разом не проживають. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору стосовно розподілу спільного майна на даний період часу між ними немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідач зобовязаний за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати: судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка посилається на те, що з 19 квітня 2008 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 158. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх пяти років сімейні стосунки між ними поступово погіршилися, що призвело до фактичного їх припинення. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору стосовно розподілу спільного майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватися нею. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача понесені судові витрати: 243,60 гривень судового збору та 250 гривень витрати на юридичну допомогу. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору стосовно розподілу спільного майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватися позивачкою. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок та 250 гривень витрати на юридичну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка посилається на те, що з 28 лютого 1998 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №107. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: доньку Єлизавету, [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку Софію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають разом, але спільне господарство не ведуть. З серпня 2014 року шлюбні відносини припинили. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач добровільно не надає. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору стосовно розподілу майна немає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з серпня 2014 року. Мешкають разом, але спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: доньку Єлизавету, [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку Софію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, різниця характерів. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач добровільно не надає. Спору стосовно розподілу майна немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом з позивачкою. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачкою вказано, що з 18 серпня 2012 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №294. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Софію, [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З 2014 року шлюбні відносини припинили. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Відповідач ніде не працює, матеріально сімю не забезпечує. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Питання про поділ майна буде вирішуватись у окремому порядку. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати та змінити прізвище на дошлюбне «Штепенко». Відповідач у судове засідання не зявився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Софію, [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Питання про поділ майна буде вирішуватись між сторонами у окремому порядку. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Також у судовому засіданні встановлено, що позивачка після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище з «Пікінер» на дошлюбне «Штепенко». Згідно зі ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачкою вказано, що з 22 вересня 2012 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №388. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З початку 2015 року шлюбні відносини припинили. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з початку 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: протилежні погляди на життя, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Також у судовому засіданні встановлено, що позивачка після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище з «Гудим» на дошлюбне «Городецька». Згідно зі ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 2013 року вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Від даних стосунків вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини є відповідач. З червня 2014 року сімейні стосунки припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини є відповідач. З червня 2014 року сторони сімейні стосунки припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає, не працює, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повнолітня дитини. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви у провадження судових органів України, тобто з 11 серпня 2015 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 1 листопада 2003 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 1653. Від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] року, та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Фактичні шлюбі відносини між ними припинені з червня 2015 року, спільне господарство не ведеться. У зв'язку з постійними суперечками та сварками, а також у зв'язку з тим, що відповідач не надає кошти на утримання дітей, проявляє до неї неповагу, не цікавиться інтересами сім'ї, сумісне життя та збереження сім'ї стало неможливим. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, у зв'язку з чим по справі відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалено заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Макіївського міського відділу реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1653 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8, 9). Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2015 року у зв'язку з постійними суперечками та сварками, а також у зв'язку з тим, що відповідач не надає кошти на утримання дітей, проявляє до позивачки неповагу, не цікавиться інтересами сім'ї. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними правами та обов'язками, мають різні бюджети. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати, що складаються з судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачем на її користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved