Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Департамент дозвільних процедур та адміністративних послуг Дніпровської міської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням та скасування реєстрації місця проживання. В обґрунтування поданої заяви позивач [PERSON] зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . В квартирі зареєстрований [PERSON] , який не проживає в зазначеній квартирі. Наголошує, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє його можливості користуватись та розпоряджатись належним йому майном. Через канцелярію суду позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав. Представник Департаменту дозвільних процедур та адміністративних послуг Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу частки квартири, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Двірник І.В., 05 грудня 2019 року, та договіром дарування частки квартири, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Двірник І.В., 06 грудня 2019 року, В даній квартирі зареєстрований з 16.12.2004 року відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою від 11.02.2020 року, виданою адресно-довідковим підрозділом ГУ ДМС УДМС України в Дніпропетровській області. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб в розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Водночас за правилом ч. 2 ст. 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно актів від 15.04.2020 року, складених [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , затвердженого заступником директора ТОВ «КОД», [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] з грудня 2014 року. Судом встановлено, що відповідач добровільно не проживає за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , без поважних причин понад один рік. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved