Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зазначила, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 11 листопада 2011 року за рішенням Млинівського районного суду розірвано. Під час перебування у шлюбі з [PERSON] в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу і по даний час проживають з нею та перебувають на її утриманні. 05.08.2011 року Млинівським районним судом Рівненської області прийнято рішення, згідно якого [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку і до повноліття дітей. Просила суд винести рішення суду про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1200 гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. В жовтні 2017 року позивач подала до суду позовну заяву про зміну позовних вимог, просила суд змінити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON], [INFO], за рішенням Млинівського районного суду від 05.08.2011 року, на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку і до повноліття дітей, змінивши спосіб стягнення аліментів та винести рішення про стягнення з [PERSON], [INFO] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1200 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. (а.с.59) Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав повністю, просив позов задовольнити. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених в запереченні на позов, просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON], який в 2011 році розірвано, що підтверджується копією рішення Млинівського районного суду від 11.11.2011 року. (а.с.4) Від шлюбу з відповідачем позивач має двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які на даний момент проживають разом з матір'ю. Згідно рішення Млинівського районного суду від 01.08.2011 року судом присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 18 вересня 2010 року, щомісячно в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи із 15 липня 2011 року і до повноліття сина [PERSON] та дочки [PERSON] та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років. (а.с.5) Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено на 2017 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. А згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, те, що у відповідача задовільний стан здоровя, він є працездатною особою, має нерегулярний, мінливий дохід, суд частково бере до увагу його доводи, викладені в запереченні про те, що його матеріальний стан на даний час не дає можливості йому сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. і він не має можливості влаштуватись на роботу за своєю спеціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе але й своїх дітей. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються.

Outcome: partial