Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на поховання спадкодавця, посилаючись на те, що [INFO] померла її сестра [PERSON] , на поховання якої вона витратила 10093 грн., однак відповідач, який є чоловіком померлої, та відповідно спадкоємцем першої черги за законом, відмовляється відшкодувати понесені нею витрати. За таких обставин, [PERSON] на підставі ст.1232 ЦК України просить стягнути з [PERSON] на свою користь 10093 грн. витрат на поховання, а також понесені судові витрати. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року встановлено особу відповідача, який є [PERSON] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Віхерко Н.О. позов підтримали у повному обсязі, просять задоволити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, у визначений судом строк відзив на позов не подавав, однак в судовому засіданні вказував, що в зв`язку із смертю дружини він розгубився й не знав, що робити. Крім того, у нього не було коштів на поховання дружини, й вважає, що позивачка, як рідна сестра померлої, також повинна нести витрати на її поховання. Крім того, у той день хоронили також матір позивачки, а тому понесені нею витрати стосуються обох померлих. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є рідною сестрою позивачки [PERSON] та дружиною відповідача [PERSON] [PERSON] організувала поховання сестри [PERSON] на що витратила 10093 грн., з яких: 8293 грн. - витрати на оплату ритуальних послуг, необхідних для поховання (придбання гробу, одежі для померлої, хреста, доставка з моргу, оплата катафалку), та 1800 грн. - оплата транспортного засобу для пасажирського перевезення до місця поховання. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 13 лютого 2020 року, свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 29 квітня 2002 року, накладною від 13 лютого 2020 року, яка видана ПП [PERSON] на ім`я [PERSON] на придбання ритуальних товарів та послуг на суму 8293 грн., накладною №11 від 14 лютого 2020 року, виданою ПП [PERSON] на ім`я [PERSON] на суму 1800 грн. за пасажирське перевезення на похорон. Зазначені письмові докази є належними, допустими та підтверджують понесені позивачкою витрати на поховання сестри [PERSON] поза розумним сумнівом. Посилання відповідача на те, що одночасно із похороном [PERSON] проводилось поховання також і її матері, а тому зазначені витрати позивачка понесла на поховання їх обох, не заслуговують на увагу, оскільки згідно накладної ПП [PERSON] від 13 лютого 2020 року вбачається, що ритуальні товари були придбані позивачкою в кількості по одній штуці, а перевезення здійснювалось з м. Старокостянтинів лише тих людей, які прийшли на похорон до [PERSON] , оскільки її поховання здійснювалось в іншому населеному пункті, де проживали їх батьки. Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. За змістом указаної норми витрати на поховання спадкодавця можуть бути покладені лише на його спадкоємців, які прийняли спадщину. При визначенні розміру понесених іншою особою витрат, які відшкодовуються їй іншими спадкоємцями, до уваги беруться їхні частки у праві на майно, яке є предметом спадкування (спадковою масою). В силу ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живим після відкриття спадщини. Із ч.2 ст.1223 ЦК України слідує, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом із чоловіком [PERSON] 03 березня 2020 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті дружини [PERSON] Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №110/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] 24 липня 2020 року заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] подав нотаріусу також її батько [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №110/2020, заведеної 03 березня 2020 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] . Отже, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та батько [PERSON] , які прийняли спадщину у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Позивачка [PERSON] понесла витрати на поховання сестри [PERSON] у розмірі 10093 грн. При наявності двох спадкоємців [PERSON] , які відносяться до спадкоємців першої черги за законом, позивачка не має права на спадкування. Однак, нею понесено витрати на поховання [PERSON] , які їй в силу ч.1 ст.1232 ЦК України повинні відшкодувати спадкоємці [PERSON] , а саме, чоловік померлої [PERSON] та батько померлої [PERSON] . Судом було роз`яснено позивачці та її представнику право заявити клопотання про залучення до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] , однак позивачка відмовилась, посилаючись на те, що не бажає стягувати витрати на поховання сестри із їхнього батька [PERSON] , що зафіксовано у протоколі судового засідання від 03 листопада 2020 року. Враховуючи, що спадкоємців майна [PERSON] є двоє - [PERSON] та [PERSON] й частки кожного із них у спадщині є рівними, тому обов`язок відшкодувати витрати на поховання [PERSON] у них також виник у рівних частках. Оскільки [PERSON] відмовилась від залучення до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] , тому витрати на поховання [PERSON] підлягають стягненню лише з відповідача [PERSON] у розмірі, що відповідає його частці у спадковому майні, а саме в розмірі 1/2 частини від понесених позивачкою витрат, а саме в сумі 5046 грн. 50 коп. (10093 грн. : 2). При розподілі судових витрат суд відповідно до положень ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема , чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (ч.3 ст.141 ЦПК України). Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Встановлено, що [PERSON] в зв`язку із розглядом даної справи понесла витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп., що підтверджується чеком від 07 серпня 2020 року, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1400 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 07 серпня 2020 року, актом виконаних робіт від 02 листопада 2020 року, довідками №10/20 від 07 серпня 2020 року та №13/20 від 02 листопада 2020 року. Вищезазначені витрати є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, тому приймаються судом до уваги. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 10093 грн., а задоволено на суму 5046,50 грн., тобто на 50% (5046,50 х 100 : 10093). За таких обставин з [PERSON] на користь позивачки слід стягнути 1120 грн. 40 коп. понесених судових витрат ((840,80 + 1400) х 50%).

Outcome: approved