Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 2/5 частки квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її матері - [PERSON], яка померла 21.11.2014 року. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 21.11.2014 року померла її матір - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку квартири [ADDRESS]. Вищезазначена квартира належала матері позивача на праві спільної сумісної власності, разом з рідною сестрою позивача - [PERSON], на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2007 року, без визначення часток між співвласниками. Позивач своєчасно, в установлений законом строк звернулася до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Крім позивачки, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], є чотири сестри позивачки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] також звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь позивачки. Між тим, постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, спадкове майно квартира [ADDRESS], перебуває у спільній сумісній власності і розмір часток співвласників не визначений, а тому не можливо визначити частку, що належала спадкодавцю. Тому через неможливість в позасудовому порядку вирішити дане питання позивач звернулася до суду. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, були належним чином та своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання, заяв від них не надходило, причина їх неявки суду не відома. Суд дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 листопада 2014 року в м. Миколаєві померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.3). Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку квартири [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.01.2007 року, зареєстрованого ММБТІ 23.02.2007 року за № 19077 (а.с.4-5). Із копії спадкової справи № 6/2015, заведеної Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] до майна померлої [PERSON], вбачається, що спадкодавець на випадок своє смерті заповіту не залишила. Її спадкоємцями першої черги за законом є її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері подавши заяву до приватного нотаріуса [PERSON], а інші спадкоємці - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від належних їм часток у спадщині відмовилися на користь позивачки [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] (а.с.6) позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що не визначені частки спадкодавця у спільній власності на майно. В силу положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За приписами ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу. Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Виходячи із наведеного суд робить висновок, що частка спадкодавця у спільній власності на спірну квартиру становить - 1/2 частину. Згідно , частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із врахуванням викладеного, суд робить висновок, що за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 частину спадкового майна, тобто на 2/5 частину спірної квартири, яку суд розраховує наступним чином: 1/10 (1/2 : 5) це частина, яка припадає на кожного із п'яти спадкоємців за законом першої черги, і 4/10 (1/10 + 3/10) це частка позивачки з урахуванням тих часток, від яких відмовилися інші спадкоємці на її користь, а тому арифметичним шляхом отримуємо розмір належної позивачці частини у спадковому майні 2/5 частини.

Outcome: approved