Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

У серпні 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі за текстом ТОВ «Служба миттєвого кредитування») звернулося до суду з позовом,в якому зазначає,що 24.07.2014 р.між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 140724-135522 від 24.07.2014 року за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 800 грн. 00 коп. Відповідно до п. 3.3 Договору відповідач зобов*язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 800 грн. 00 коп., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 224 грн. 00 коп. у строк до 06.08.2014 року. Відповідачем неналежним чином виконуються умови договору щодо погашення кредиту та інших передбачених договором платежів,станом на 01.08.2018 р.у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 24 320 гр.00 коп.,яка складається з такого: - 800 гр. 00 коп. сума основного боргу - 23 296 гр. 00 коп. пені - 224 гр. 00 коп. проценти за договором та не сплачена на день звернення позивача до суду. Посилаючись на приписи ст.509,526,610, 611,625,1049,1050,1054 ЦК України,позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762 гр. та комісії у розмірі 17, 62 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В провадження судді Галущенко Ю.А. справа надійшла у відповідності з п.п. 15.2 Перехідних положень ЦПК України ,на підставі Розпорядження № 430 від 08.04.2019 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв`язку з тимчасовим переведенням судді [PERSON] , шляхом відрядження на роботу на посаді судді Святошинського районного суду м. Києва для здійснення правосуддя строком на один рік з 08.04.2019 р. по 28.03.2020 р., на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 14.03.2019 №751/0/15-19. Ухвалою суду від 09.04.2019 року справу прийнято суддею до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 28.05.2019 року. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву або заяв іншого змісту до суду не подав. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних правовідносин є,зокрема,правочини. З матеріалів справи встановлено,що 24.07.2014 р.між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 140724-135522 від 24.07.2014 року за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 800 грн. 00 коп. Відповідно до\~п.\~3.3\~Договору відповідач\~зобов*язаний\~повернути отримані\~грошові кошти\~в розмірі\~800\~грн.\~00\~коп.,\~а також\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом у\~розмірі 224\~грн.\~00\~коп.\~у строк\~до 06.08.2014\~року.\~ Відповідно до п.6.2 Договору за порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує неустойку у вигляді пені з розрахунку 2 (два) відсотки від суми отриманого кредиту. Згідно виписок по особовому рахунку позичальника станом на 01.08.2018 р.у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 24 320 гр.00 коп.,яка складається з такого: - 800 гр. 00 коп. сума основного боргу - 23 296 гр. 00 коп. пені - 224 гр. 00 коп. проценти за договором. Доказів про погашення суми боргу,на спростування розрахунків позивача станом на час розгляду справи відповідач не надав. В порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений. Як встановлено ст.509,526 ЦК України,зобов`язанням є\~ правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати\~ майно,\~ виконати\~ роботу, надати послугу, сплатити гроші\~ тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку;зобов*язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.611,625 ЦК України,порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов*язання(неналежне виконання);у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема,сплата неустойки,що передбачено ст.549 ЦК України. Статтями 1049,1050 ЦК України встановлено обов*язок позичальника повернути позикодавцеві позику(грошові кошти)у такій самій сумі,у строк та в порядку,встановленому договору;якщо договором встановлено обов*язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням),то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавць має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилась,та сплати процентів. Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на вимогах закону,підтверджені доказами,які відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості,відповідачем не спростовані,що є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги.Розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв*язку\~ з розглядом справи,встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказі,які подаються до закінчення судових дебатів або протягом п*яти днів після ухвалення рішення суду за умови,що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1762 гр.,про що надано квитанцію від 15.08.2018 р.,при задоволенні позову у повному обсязі суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у повному обсязі. Окрім судового збору в розмірі 1762 грн., позивач включив до судових витрат комісію банку в сумі 17 грн. 62 коп., що була сплачена ним банку за перерахування судового збору. За положеннями ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача комісії за перерахування судового збору у сумі 17, 62 грн., оскільки комісія банку не відноситься до судових витрат.

Outcome: approved