Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я у розмірі 236150,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказала, що працювала на підприємстві відповідача у період з серпня 2004 року по червень 2018 року працювала на підприємстві відповідача підземним завідуючим складу вибухових матеріалів шахти «Гвардійська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні професійні захворювання, і за висновком МСЕК від 16.01.2020 року позивачу первинно було встановлено 40% стійкої втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями хронічне обструктивне захворювання легень, радикулопатія. безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратила своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває біль, загальну слабкість, втому, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювань не дає надії на видужання у майбутньому. 07.02.2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивач дійсно працював на підприємстві відповідача. Вказав, що актом розслідування професійного захворювання позивача не встановлено вину відповідача у виникненні професійних захворювань позивача. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані докази та письмові пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] у період з серпня 2004 року по червень 2018 року перебувала у трудових відносинах, та працювала шахті «Гвардійська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» підземним завідуючим складу вибухових матеріалів, що підтверджується трудовою книжкою позивача. (а.с. 7-11) Медичним висновком Українського НДІ промислової медицини за №1666 від 08.10.2019 року встановлено професійний характер захворювань позивача [PERSON] - хронічне обструктивне захворювання легень. Радикулопатія шийна та попереково-крижова. (а.с. 20-21) 05.11.2019 року на підприємстві, проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювання позивача хронічне обструктивне захворювання легень, радикулопатія шийна та попереково-крижова, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Вказано, що підставою для встановлення професійного характеру захворювання, згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини також послужив профмаршрут, окрім іншого: з 26.08.2004-13.06.2018 виконувала роботу з перевищеною концентрацією пилу та важкістю праці. Особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи зазначено: враховуючи роботу [PERSON] впродовж 13 років 9 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити неможливо. (а.с. 12-18) Згідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №078682 від 16.01.2020 позивачу первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійними захворюваннями - 20% по ХОЗЛ, 20% по радикулопатії, безстроково (а.с. 19). У зв`язку із професійними захворюваннями позивач неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, що підтверджується виписними епікризами та виписками з медичної картки [PERSON] (а.с.25-38) Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України\~\~моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання\~\~складається, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв`язку з\~\~ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров`я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов`язків, заподіює\~\~моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують\~\~можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю. Відповідно до\~роз`яснень,\~викладених\~у\~п.9\~постанови\~Пленуму\~Верховного Суду\~України\~від\~31\~березня\~1995\~року\~№\~4\~«Про\~судову\~практику в\~справах\~про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди»,\~розмір\~відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди\~суд\~визначає в\~межах\~заявлених\~вимог залежно\~від\~характеру\~та обсягу\~заподіяних\~позивачеві\~моральних і\~фізичних\~страждань,\~з\~урахуванням\~у кожному\~конкретному\~випадку\~ступеня вини\~відповідача\~та\~інших обставин.\~Зокрема,\~враховуються\~характер\~і тривалість\~страждань,\~стан\~здоров`я\~потерпілого,\~тяжкість\~завданої\~травми,\~наслідки\~тілесних\~ушкоджень,\~істотних\~вимушених\~змін у\~його\~життєвих\~і виробничих\~стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв`язку із отриманням професійних захворювань, що призвело до встановлення первинно 40% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання\~про розмір\~відшкодування позивачеві\~моральної шкоди,\~суд враховує\~глибину фізичних\~та моральних\~страждань позивача,\~ступінь втрати\~ним професійної\~працездатності,\~яка встановлена\~безстроково,\~потребу в\~проходженні курсів\~лікування у\~медичних закладах,\~а також\~період праці\~на підприємстві\~відповідача,\~тому виходячи\~із засад\~розумності,\~виваженості та\~справедливості,\~суд визначає\~розмір моральної\~шкоди,\~яка підлягає\~стягненню з\~відповідача,\~у вигляді\~одноразового відшкодування\~в сумі 60000,00 гривень. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 840,80 гривень. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial