Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки борг в сумі 201871,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 10 вересня 2015 року до неї звернулась відповідачка з проханням позичити їй гроші. Вона позичила відповідачці гроші у сумі 6700 доларів США, які відповідачка зобовязалась повернути у строк до 10 квітня 2016 року, що підтверджується розпискою про отримання грошей. Проте до теперішнього часу відповідачка борг не повернула, у звязку з чим вона вимушена була звернутись до суду. В ході судового розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки суму позики в розмірі 40 545,99 грн., суму процентів за користування позикою у розмірі 3277,54 грн., 3% річних в розмірі 3277,54 грн., а всього 216177,18 грн. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у звязку з неявкою відповідача. Відповідачка у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно з вимогами ст. 1047 ЦК України дана позика оформлена у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики представлена розписка позичальника від 10.09.2015 року, що підтверджує факт отримання нею грошей у позику в сумі 6700 доларів США У ч. 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Станом на 28.11.2016 року курс НБУ складає 25,724426 за 1 долар США, загальна сума заборгованості складає 216177,18 грн., яка складається з: суми основного боргу в розмірі (6700*25,724426= 172353,65) 172353,65 грн., процентів за період з 10.09.2016 року по 28.11.2016 року в розмірі 40545,99 грн. та 3% річних в розмірі 3277,54 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка не виконала перед позивачкою зобов'язання повернути борг в порядку та в строки, встановлені договором позики (розпискою), а тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2161,78 грн.

Outcome: approved