Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У січні 2015р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 20.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, Тарифів Банку. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 31.12.2014 року має заборгованість в загальній сумі 22190,44 грн., із яких 6359,77грн. - заборгованість за кредитом; 11202,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3095,20 грн. - заборгованість по комісії, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1032,88 грн. (процентна складова). Посилаючись на ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22190,44 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Бучакчийський С.В. ( за довіреністю) у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений через засоби масової інформації (а.с.36). Причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, за згодою позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 20.05.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг договір складається з Заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послу, Тарифів. Договір, згідно з п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна сторона не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п.п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється та змінюється (збільшується, зменшується) за рішенням банку. Пунктом 5.5.1 Правил користування платіжною карткою встановлено за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань ( користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель сплачує проценти по підвищеній процентній ставці або додаткову комісію, розмір яких визначається Тарифами. Згідно з п 6.5 Умов та правил клієнт зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів більш ніж на 120 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність, відповідно до п.4 ст. 267 ЦК України, застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заяви про застосування позовної давності до вимог позивача відповідач не подав. З наданого позивачем розрахунку (а.с.5-8,9) заборгованість за договором станом на 31.12.2014 року становить 22190,44 грн., із яких 6359,77грн. - заборгованість за кредитом; 11202,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3095,20 грн. - заборгованість по комісії, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1032,88 грн. (процентна складова). Останній платіж позичальником був здійснений 29.04.2010р. у розмірі 600 грн. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, приймаючи до уваги невиконання відповідачем [PERSON] договірних зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути компенсацію витрат на оплату судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі викладено,

Outcome: approved