Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У січні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 18 лютого 2016 року з вини відповідач., який керував автомобілем «Mercedes-Benz C180», державний номер NRN 446, сталася дорожньо-транспортна пригода,в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Богдан А-09201», державний номер ВН 3032АА, під керуванням [PERSON], що належить на праві власності [PERSON] Вина відповідача підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2016 року. На момент скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, заподіяна відповідачем шкода, спричинена внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі, у звязку із чим власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про виплату відшкодування. Згідно висновку №081/16 від 24 травня 2016 року, складеного судовим експертом [PERSON], сума відновлювального ремонту автобуса «Богдан А-09201», державний номер ВН 3032АА складає 30349,12 грн. У звязку із настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ 23 червня 2016 року здійснило виплату відшкодування потерпілому в загальному розмірі 31820,93 грн. Оскільки МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив шкоду, представник позивача просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь МТСБУ суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 31820,93 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача, діючий за довіреністю від 28 грудня 2017 року, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 67-68). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 65). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги пятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку та діє на підставі статуту. МТСБУ є єдиним обєднанням страховиків, які здійснюють обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. В судовому засіданні, згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2016 року, встановлено, що 18 лютого 2016 року о 18 годині 20 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем «Mercedes-Benz C180», державний номер NRN 446, рухаючись у м. Одесі, по пров. Газовому, що є другорядною дорогою, при виїзді з другорядної дороги на перехрестя нерівнозначних доріг, не надав дорогу транспортним засобам, які наближалися до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі внаслідок чого напроти будинку №8 скоїв зіткнення з автобусом «Богдан А-09201», державний номер ВН 3032АА, під керуванням [PERSON], який рухався по вул. Чорноморського козацтва, що є головною дорогою. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] в скоєні ДТП підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 березня 2016 року, на підставі якої відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. (а.с. 7). Відповідно до ч.ч. 4,6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд при винесенні рішення не зясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю марки «Богдан А-09201», державний номер ВН 3032АА. Автомобіль марки «Богдан А-09201», державний номер ВН 3032АА , належить на праві власності [PERSON], який за довіреністю від 14 грудня 2013 року уповноважив [PERSON] , зокрема, представляти його інтереси перед усіма третіми особами, а тому числі ДАІ, з питань експлуатації та обслуговування, а також розпоряджатись належним його майном, а саме автобусом пасажирським «Богдан А-09201», 2005 року випуску, державний номер ВН 3032АА (а.с. 10). Судом встановлено, що 20 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, додавши до неї усі необхідні документи (а.с. 8). Згідно Висновку №081/16 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості, вартості відновлювального ремонту, коефіцієнту фізичного зносу, вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автобуса «Богдан А-09201», 2005 року випуску, державний номер ВН 3032ААвід 24 травня 2016 року, складеного судовим експертом [PERSON], встановлено, що: «Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автобуса «Богдан А-09201», 2005 року випуску, державний номер ВН 3032АА, з урахуванням НДС на змінні деталі, складає 30349,12 грн.» Вказаний звіт сторонами не оскаржувався. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була і останній добровільно не відшкодував [PERSON] матеріальну шкоду, яка була спричинена останнім в результаті ДТП. Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 21 червня 2016 року МТСБУ було винесено наказ №5020 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] у розмірі 31820,93 грн. та 23 червня 2016 року МТСБУ сплатило суму в розмірі 31820,93 грн., що підтверджується платіжними дорученням №5020рв (а.с. 26, 28). Згідно ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст.41 вказаного вище Закону, в редакції, яка діяла на момент відшкодування шкоди, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно п. 38.2 та п.п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 40.3. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, передбачених у статті 41 Закону. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-112цс13 від 25 грудня 2013 року у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи припис ст. 993 ЦК України, позивач набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого страхового відшкодування з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди в загальному розмірі 31820,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 1600,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягнення з відповідача (а.с. 1).

Outcome: approved