Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем по справі уклали шлюб, зареєстрований 14 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного тану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 33. Від шлюбу вони мають дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її в дуже скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, в своїх поясненнях спиралася на доводи, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/6 частини від його доходу, надав суду заперечення на позов, відповідно до змісту яких зазначив, що на даний час він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку, так як він має три кредити у банках, також на його утриманні знаходиться його мати, яка потребує постійного догляду та лікування, вартість якого на кожен день становить 350-400 грн. Після відрахування аліментів у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, у нього буде залишатися мала частина доходу для власного утримання. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи відповідача та просив суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом по справі встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який 14 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного тану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 33. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої, відповідно до копії свідоцтва про народження, записаний відповідач - [PERSON] (а.с. 6). На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має стабільний дохід в розмірі 9 013,00 грн. щомісячно, хронічними захворюваннями не хворіє, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, утриманців відповідач не має. Відповідач не довів суду те, що його мати [PERSON], [INFO], знаходиться на його утриманні, так як мати відповідача є працездатною. Доводи відповідача про те, що він не може надавати дитині матеріальну допомогу, так як він сплачує кредити, суд не приймає до уваги, так як в першу чергу він зобов'язаний утримувати дитину, а також не довів суду, що сплата кредитів є виключними обставинами, які унеможливлюють сплату аліментів в зазначеному розмірі. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та зважає на положення ст. 27 Конвенції про права дитини, відповідно до якої батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а тому вважає за можливе зобов'язати відповідача виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 05 серпня 2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved