Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.09.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ВLаЖГА00081583, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 10000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних, з кінцевим терміном повернення 29.09.2014 року. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком, відповідно до розрахунку її заборгованості, станом на 31.07.2015 року становить 26711,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 9778,00 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 2145,81 грн.; прострочена комісія за управління кредитом - 2991,94 грн.; плата за пропуск платежів - 11795,73 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а також просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про розгляд справи. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 29.09.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ВLаЖГА00081583, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 10000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних, з кінцевим терміном повернення 29.09.2014 року. Відповідно до умов п. 2.5.2 вказаного договору позичальник зобов'язалась не пізніше дати встановленої в графіку, поповнювати рахунок ПАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк», вказаний в п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитними договорами в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 10000,00 грн. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №ВLаЖГА00081583 від 29.09.2011 року належним чином не виконала. Відповідно до п.п. 4.3 кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсяг чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконанні на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору - 0,50%. Відповідно до п. 2.4.2 кредитного договору проценти та комісія за управлінням кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному в додатку №1 кредитного договору. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором або правомірних вимог банку. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 31.07.2015 року у відповідача за кредитним договором №ВLаЖГА00081583 від 29.09.2011 року виникла заборгованість в сумі 26711,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 9778,00 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 2145,81 грн.; прострочена комісія за управління кредитом - 2991,94 грн.; плата за пропуск платежів - 11795,73 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач порушила умови кредитного договору №ВLаЖГА00081583 від 29.09.2011 року, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 26711,48 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору 267,11 грн.

Outcome: approved