Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У серпні місяці 2017 року [PERSON] звернувся із позов до суду, яку мотивує тим, що [INFO] померла його двоюрідна бабуся, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно. Він у передбаченому законом порядку звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Наконечної М.І. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку із пропуском шестимісячного строку визначеного законом для прийняття спадщини. Він є спадкоємцем третьої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки спадкоємці попередніх черг відсутні. Родинні відносини між ними підтверджуються документально. Оскільки він перебував у зоні проведення антитерористичної операції, просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. До початку розгляду справи по суті позивач заявлені вимоги змінив та просить встановити факт спільного проживання із спадкодавцем однією сім»єю та ведення з нею спільного господарства. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що факт проживання спільно із спадкодавцем однією сім'єю з 2003 року підтверджується довідкою комітету самоорганізації населення мікрорайону Книжківці та договорами дарування спадкодавцем житлового будинку та земельної ділянки в 2002 року. Представник Копистинської сільської ради не заперечує щодо задоволення заяви та проведення розгляду справи у відсутності повноважного представника. Заслухавши доводи позивача та його представника, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно. [PERSON] на день смерті була одинокою, спадкоємців першої черги не мала. Батько позивача. [PERSON], [INFO] помер. Рідний брат померлої, [PERSON], батько [PERSON] помер [INFO]. Означені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження та свідоцтвами про смерть. Однак, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку із пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини, визначеного законом. Факт постійного проживання позивача однією сім»єю з 2002 року з [PERSON] в будинку за [ADDRESS], що належав спадкодавцеві на праві власності та подарований позивачеві [PERSON] разом із ним, постійного догляду за нею, ведення ними спільного господарства підтверджується довідкою комітетом самоврядування населення мікрорайону Книжківці Хмельницької міської ради за № 63 від 24.02.2017 року. Вони були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, [PERSON] доглядав двоюрідну бабусю [PERSON], яка померла [INFO] та здійснив її поховання з цього ж будинку. Суд вважає нобхідним застосувати до вказаних правовідносин ч.1 ст.29 ЦК України та положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово Згідно зі ст. 3 цього Закону України місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Реєстрацією визнається внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації . Суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.2 Закону реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За таких обставин, хоча позивач [PERSON], і не був зареєстрований за місцем проживання спадкодавця, але доказами, здобутими в ході судового розгляду підтверджено, що він з 2002 року до смерті двоюрідної бабусі проживав разом з нею належному спочатку їй, а потім у подарованому позивачеві будинку [PERSON], тобто проживав більше шести місяців, таке проживання за змістом ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є постійним. Спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] не заводилась. Зареєстрованих заповітів у спадковому реєстрі від імені [PERSON] немає. Інших спадкоємці за законом у спадкодавця відсутні. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї двоюрідної бабусі, [PERSON], оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем, хоча і не був зареєстрованим з нею в одному будинку, що підтверджується документально та не заявив відмову від неї. Відповідно до положень частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тому слід з цих підстав заяву задоволити. На підставі наведеного та

Outcome: approved