Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання з [PERSON], яка померла [INFO], в квартирі [ADDRESS], в період з 28 січня 2008 року по день її смерті. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в період з 28 січня 2008 року по [INFO] вона проживала однією родиною з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За цей час вони мали взаємні права та обов'язки, спільний бюджет, здійснювали спільні витрати та придбання. Позивачка здійснювала догляд за померлою, купувала їй ліки, займалась прибиранням оселі, готувала їжу, прала, а також організувала поховання [PERSON] за власний рахунок. Після смерті [PERSON] позивачка продовжує проживати за вказаною адресою та вважає, що є спадкоємцем четвертої черги після смерті вказаної особи. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позові, та пояснила, що з [PERSON] вона мешкала однією родиною з липня 2008 року по день смерті останньої. [PERSON] є її тіткою, між тим документи, які б підтвердили родинні стосунки між ними, не збереглися. Вона доглядала її та піклувалася по день смерті [PERSON] В теперішній час продовжує мешкати у [ADDRESS]. Просила позов задовольнити. Представники позивачки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги з підстав, вказаних у заяві та просили їх задовольнити і встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], в період з липня 2008 року по день її смерті. Представник відповідача - Маріупольської міської ради, у судовому засіданні вважала заяву обґрунтованою та не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Суд, вислухавши сторони та свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ордеру на житлову площу в гуртожитку №300 від 01 липня 2000 року та свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 2000 року, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 29 травня 2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 877. Відповідно до довідки, виданої головою КСН «Каменськ» від 28 грудня 2015 року, [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] в період часу з 2008 року по день її смерті, тобто по [INFO]. Відповідно до довідки КСН «с.Каменськ» №321 від 20 квітня 2016 року, [PERSON] дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з липня 2008 року по теперішній час, разом зі своїм чоловіком. Згідно відповіді голови КСН «с.Каменськ», відомості щодо того, що [PERSON] дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з липня 2008 року по теперішній час, були надані на підставі пояснень свідків та складеного акту №320 від 20 квітня 2016 року. Відповідно до наданої державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецької Н.Г. №214/01-16 від 11 лютого 2016 року, в справах держнотконтори спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відсутня. Згідно актового запису про смерть [PERSON] №877 від 29 травня 2015 року, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання було видано позивачці по справі [PERSON] Позивачкою надано суду копії квитанцій про сплату наданих комунальних послуг за адресою: [ADDRESS], які здійснені після смерті [PERSON], тобто після [INFO] по теперішній час. Також позивачкою надані товарні чеки на оплату послуг поховання та поминального обіду. Так, позивачка разом з померлою [PERSON] з липня 2008 року мешкали спільно, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є їх сусідами. Згідно з вимогами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, що проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Частиною 2 ст.3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Отже, законодавець чітко визначив 3 юридичні ознаки, які складають поняття сім'ї: 1) спільне проживання, 2) пов'язання спільним побутом, 3) наявність взаємних прав і обов'язків. Частиною 2 ст. 3 СК України визначено, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Заявниця з липня 2008 року постійно мешкала разом з [PERSON] та інших спадкоємців після її смерті немає. Таким чином, аналізуючи зібрані і досліджені у справі докази, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання однією сім'єю [PERSON] із [PERSON], яка померла [INFO], в період з липня 2008 року по день її смерті, знайшов своє підтвердження. Цей факт має для заявника юридичне значення, ніким не оспорюється та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved