Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 20.05.2006 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, актовий запис № 827. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Від шлюбу сторони мають синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають з позивачем, яка самостійно не в змозі забезпечити дітей у повному обсязі, тому має матеріальні труднощі. В зв'язку з цим, поивач звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання синів: [PERSON] - 800 грн. та [PERSON] - 600 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 20.05.2006 року, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 20.05.2006 року зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 827. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 6). Також судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 04.06.2008 року відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області (а.с.7) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 16.09.2011 року відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області (а.с. 8). З довідки квартального комітету «Зоряний» № 799 від 15.08.2014 року встановлено, що діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Також, відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2014 року, судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх синів, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом враховується, що діти сторін проживають разом із позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] є працездатною особою молодого віку, офіційно не працюючого, постійного заробітку не має. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття, починаючи з 26.08.2014 року. Не підлягає задоволенню, на думку суду, позовна вимога [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання синів: [PERSON] та [PERSON], з дати розірвання шлюбу, а саме: з 04.03.2014 року по 04.09.2014 року у розмірі 8400 грн. з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Жодних письмових документів, які б свідчили про те, що позивач вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати суду не надано. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial