Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив припинити стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з рішенням Красногвардійського районного суду від 30 січня 2019 року по справі № 204/3156/18 про позбавлення матері [PERSON] батьківських прав і стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 08.05.2018 року. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року по справі № 204\\8102\\2014-ц було стягнуто з [PERSON] на користь його сина [PERSON] , [INFO] , аліменти розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.11.2014 року і до досягнення ним повноліття, в особі матері [PERSON] . Стягнення аліментів відбувається через Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2019 року по справі № 204/3156/18 [PERSON] , [INFO] , було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Таким чином, на теперішній час позивач [PERSON] є законним опікуном неповнолітнього сина. При цьому, аліменти з нього як батька дитини стягуються на користь матері дитини, яку позбавлено батьківських прав і яка не проживає разом з дитиною, дитина не отримує кошти за призначенням. У зв`язку з викладеним, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] доводиться батьком, а відповідачка [PERSON] доводиться матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 1014 (а.с. 5). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року по справі № 204/8102/2014-ц було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його сина - [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.11.2014 року і до досягнення ним повноліття, в особі матері [PERSON] , допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць (а.с. 6). Однак, відповідачка [PERSON] ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з цим, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2019 року по справі № 204/3156/18 (а.с. 7-12) було частково задоволено позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви з 08.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину. Вказане рішення суду набрало законної сили 22 квітня 2019 року. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Оскільки на теперішній час на підставі рішення суду з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина на користь матері [PERSON] , яку позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та яка разом з дитиною не проживає, тобто дитина не отримує кошти за призначенням, то позивач вирішив звернутись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів на утримання [PERSON] , у зв`язку з чим у серпні 2019 року звернувся до суду з даною позовною заявою. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Аналогічне положення закріплене також у п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, якою визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Оскільки на теперішній час встановлено, що [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнуто з неї аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, суд вважає, що на теперішній час, а саме з 8 травня 2018 року, змінились обставини, що визначали обов`язок позивача сплачувати на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] . Беручи до уваги встановлені обставини, враховуючи, що позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про припинення стягнення аліментів, захистити своє порушене право не може, то суд приходить до переконання про наявність підстав для припинення аліментних зобов`язань [PERSON] на користь [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та з 8 травня 2018 року припинити стягнення аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року по цивільній справі № 204/8102/2014-ц, на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідачки необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved