Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернувся до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.09.2014 року сталася дорожньо транспортна пригода, в якій було пошкодженим належний йому автомобіль «Фольксваген Кадді», д.н.з. [NUMBER]. 24.10.2014 року винним в даній автопригоді постановою Полтавського районного суду Полтавської області визнано [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER]. Страхова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно страхова компанія» (ПАТ «УОСК»). 22.09.2014 року пошкоджений автомобіль ним було доставлено до спеціалізованого приміщення ПП [PERSON], для збереження в такому стані, в якому він знаходився після автопригоди. 24. 09.2014 він повідомив ПАТ «УОСК» про страховий випадок та надав усі необхідні документи. 01.10.2014 року судовим експертом [PERSON] проведено огляд транспортного засобу, про що складено протокол від 01.10.2014 року з фіксацією пошкоджень. ПП [PERSON] проведено відновлювальний ремонт автомобіля, який склав 31231 грн. та передано його згідно акту виконаних робіт від 05.01.2015 року. 05.01.2015 року ним направлено до ПАТ «УОСК» заяву про страхове відшкодування, однак отримав повідомлення № 3829 від 21.04.2015 року про те, що до виплати підлягає страхове відшкодування у розмірі 17740, 67 грн. у звязку з неповним проведенням розрахунку він 24.06.2015, 08.07.2015 направляв на адресу відповідача претензії з вимогою провести повний розрахунок, однак отримав відмову. Оскільки відповідач прострочив виплату страхового відшкодування, то зобовязаний сплатити пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, інфляційні витрати та 3 % річних. Приймаючи до уваги, що заява про страхове відшкодування отримана відповідачем 14.01.2015 року плюс 90 днів на прийняття рішення на виплату коштів, то розрахунок пені, інфляційних витрат та 3 % річних необхідно починати з 15.04.2015 року по 01.01.2016. Таким чином, за твердженнями позивача згідно наведених ним розрахунків у позовній заяві розмір пені складає - 11921, 98 грн.; 3 % річних - 699, 96 грн.; інфляційні витрати - 5777, 74 грн. У звязку із цим, позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 49630 грн.; вирішити питання понесених ним судових витрат, які складаються з оплатою вартості експертизи у розмірі 1380 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн., сплаченого судового збору у розмірі 551, 20 грн. У судове засідання зявилися позивач та його представник [PERSON] яка позов підтримала, просить суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача ПАТ «УОСК» у судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи. Надав до суду заперечення згідно яких визнав частково позовні вимоги та пояснив, що оцінена шкода пошкодження автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, на підставі якої складається вартість відновлювального ремонту, визначається виключно на підставі висновку незалежної експертизи. При цьому, 03.10.2014 року (через 10 днів з моменту отримання повідомлення про ДТП від позивача), відповідач направив експерта для огляду пошкодженого транспортного засобу та визначення розміру збитків, про що складено у присутності позивача відповідний акт огляду від 03.10.2014 року із зазначенням переліку пошкоджень. За наслідком огляду транспортного засобу на вимогу відповідача складено експертний звіт № 113/15 з оцінки матеріальної шкоди, понесеної позивачем станом на 16.02.2015 року, про що свідчить ремонтна калькуляція ГО 2701-14 від 16.02.2015 відповідно до якої вартість майнової шкоди склала 22233, 14 грн. Оскільки позивач за власним бажанням залучив незалежного експерта для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля, провів його огляд у відсутність відповідача, то звіт № 504 від 27.02.2015 року вважають таким, що складено із порушенням чинного законодавства, натомість звіт № 113/15 є належним доказом у справі. Приймаючи до уваги розмір страхового відшкодування, який складає 22233, 14 грн. та ПДВ у розмірі 3492, 47 грн., франшизу - 1000 грн., то на користь позивача підлягає до сплати 17740, 67 грн. Окрім цього, оскільки позивач подав заяву про виплату страхового відшкодування 14.01.2015 року, то строк такого відшкодування (90 днів) сплив 14.04.2015 року, пеня нараховується з наступного дня за останнім днем спливу зобовязання, тобто з 15.04.2015 року. Таким чином, приймаючи до уваги розмір страхового відшкодування, який склав 17740, 67 грн., згідно розрахунків відповідача, наведених у позовній заяві сума пені склала 6789, 09 грн. вимоги позивача щодо сплати 3 % річних та інфляційних витрат вважають безпідставними, оскільки застосування положень ст.. 625 ЦК України до деліктних правовідносин не передбачено, а також з тих підстав, що позивач є потерпілою стороною, а не страхувальником. Представник третьої особи [PERSON] заперечує проти задоволення позову, оскільки звіт № 504 від 27.02.2015 року складено із порушенням чинного законодавства та розмір матеріальних збитків не відповідає фактичним витратам, понесених на відновлювальний ремонт автомобіля. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази у ній, встановив наступне: сторонами визнається, що 22.09.2014 року близько 12 години, сталася дорожньо транспортна пригода за участю водія автомобілем [NUMBER] [PERSON] та водія автомобіля Фольксваген Кадді, д.н.з. [NUMBER] [PERSON], внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 24.10.2014 року постановою Полтавського районного суду Полтавської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за цієї статтею шляхом накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.7). Із описової частини даної постанови слідує, що керуючи в м.Полтава по вул. Кагамлика автомобілем ІФА, д.н.з. [NUMBER], на перехресті перед виконанням маневру правового повороту, [PERSON] не зайняв крайнього правого положення на проїздній частині, не впевнився в безпеці виконання свого маневру, чим скоїв зіткнення з автомобілем Фольксваген Кадді, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку по правій смузі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та були порушені вимоги п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху та вчинено правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно наданого полісу № АС /7375971, обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого із 19.11.2013 року по 18.11.2014 року, страхова відповідальність власника транспортного засобу ІФА 50, д.н.з. [PERSON]В застрахована ПАТ «УОСК». (а.с. 8). 24.09.2014 [PERSON] як потерпілий, направив до ПАТ «УОСК» заяву (повідомлення) про дорожньо транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування з відповідними додатками. (а.с 5). 01.10.2014 судовим експертом [PERSON] проведено огляд транспортного засобу Фольксваген Кадді, д.н.з. [NUMBER], в якому зафіксовано та описано пошкодження. (а.с. 27). 03.10.2014 року проведено огляд транспортного засобу Фольксваген Кадді, д.н.з. [NUMBER], в присутності [PERSON], експертом ПАТ «УОСК» [PERSON], в якому зафіксовано та описано пошкодження. (а.с. 77-78). Згідно звіту № 113/15 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу Фольксваген Кадді, д.н.з. [NUMBER], виконаного 04.02.2015 року судовим експертом [PERSON] на замовлення ПАТ «УОСК» - вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу складає ( з урахуванням ПДВ) 34962, 06 грн.; ринкова вартість транспортного засобу 189870 грн.; вартість майнової шкоди, заподіяної власнику даного транспортного засобу на дату оцінки 03.10.2014 року складає ( з урахуванням ПДВ в сумі 3492, 47 грн.) - 22233, 14 грн. (а.с. 79-81). 05.01.2015 року [PERSON] направив до ПАТ «УОСК» заяву про страхове відшкодування, зазначивши реквізити розрахункового рахунку для перерахування на нього суми страхового відшкодування. (а.с. 16). 21.04.2015 року відповідач ПАТ «УОСК» надав відповідь позивачу, згідно якої страховиком прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 17740, 67 грн. Франшиза згідно полісу № АС /7375971 становить 1000 грн. Одночасно проінформовано, що при розрахунку розміру збитків вираховано суму ПДВ, яка підлягає сплаті при наданні документа, який підтверджує сплату ПДВ при виконанні відновлювального ремонту. (а.с. 18). Листами за № 5393 від 26.06.2015 року та № 5984 від 28.07.2015 року відповідач повідомив позивача, що станом на 26.06.2015 року та станом та 28.07.2015 року страхова компанія має заборгованість по виплаті йому страхового відшкодування в розмірі 17740, 67 грн. та підтверджує виконання своїх фінансових зобовязань перед ним найближчим часом. (а.с.19, 20). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 041115, складеного 27.11.2015 року судовим експертом [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля Фольксваген Кадді, д.н.з. [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 22.09.2014 року, визначена за станом на час відновлення 22.09.2015 року, становить 47624, 44 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Фольксваген Кадді, д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, яка сталася 22.09.2014 року з технічної точки зору, за станом на час відновлення КТЗ 05.01.2015 року становить 32077, 44 грн. (а.с.22-26). До даного висновку як додаток додано ремонтну калькуляцію № 041115, згідно якої вартість ремонту автомобіля Фольксваген Кадді, д.н.з. [NUMBER] з ПДВ склала 47\~624, 44 грн., без ПДВ 39687, 03 грн. ( ПДВ 20 % складає 7937, 41 грн.) (а.с.29). В цій же калькуляції зазначено перелік виконаних робіт (а.с.28). На а с. 11 наявний акт виконаних робіт № 1 від 05.01.2015 року та на а.с. 12 прибутковий касовий ордер від 05.01.2015 року про внесення оплати за актом виконаних робіт у розмірі 31231 грн. Відповідно до п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі Закон) - страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика.\~\~\~\~ Таким чином, порядок сплати страхового відшкодування позивачу повинен проводитися згідно умов договору обовязкового страхування та положень Закону, вказаного вище. Зокрема, у відповідності до п.34.2 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. П. 34.3 ст. 34 цього Закону встановлено відповідальність страховика в разі, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Із матеріалів справи вбачається, що 24.09.2014 позивач подав до відповідача заяву (повідомлення) про дорожньо транспортну пригоду, 03.10.2014 року ПАТ «УОСК» у встановлений законом 10- денний строку направило експерта для огляду пошкодженого транспортного засобу та визначення розміру збитків, про що складено акт в присутності позивача від 03.10.2014 року. За наслідками огляду пошкодженого транспортного засобу на замовлення ПАТ «УОСК» складено експертний звіт № 113/15 від 16.02.2015 року згідно якого вартість майнової шкоди складає 22233, 14 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, аналізуючи докази у справі, з урахуванням положень ст. 34 Закону, суд приходить до висновку, що страховиком було дотримано порядок визначення розміру спричиненої матеріальної шкоди. При цьому, позивач, який був особисто присутній під час проведення огляду транспортного 03.10.2014 експертом ПАТ «УОСК» та підтвердив достовірність проведених дій останнім у складеному акті, в подальшому за власним бажанням залучив незалежного експерта для визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, що суперечить вимогам ст. 34 Закону, так як представник страховика зявився для визначення розміру шкоди та діяв у відповідності до положень даного Закону. Одночасно із наданої заяви від 05.01.2015 року вбачається, що позивач [PERSON] просить ПАТ «УОСК» перерахувати на його розрахунковий рахунок визначену суму страхового відшкодування. При цьому, необхідність проведення повторної експертизи позивачем не обгрунтувана, а тому дані висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 041115, складеного 27.11.2015 року судовим експертом [PERSON] щодо розміру спричиненої шкоди суд не приймає. З цих підстав, як належний та допустимий доказ у справі суд приймає звіт № 113/15 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу Фольксваген Кадді, д.н.з. [NUMBER], виконаного 04.02.2015 року судовим експертом [PERSON] на замовлення ПАТ «УОСК», згідно якого вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу складає ( з урахуванням ПДВ) 34962, 06 грн.; ринкова вартість транспортного засобу 189870 грн.; вартість майнової шкоди, заподіяної власнику даного транспортного засобу на дату оцінки 03.10.2014 року складає ( з урахуванням ПДВ в сумі 3492, 47 грн.) - 22233, 14 грн. На а.с.99 101 наявне кваліфікаційне свідоцтво оцінювача [PERSON], сертифікат субєкта оціночної діяльності від 18.04.2014 року, згідно яких останній має право на здійснення оцінки дорожніх транспортних засобів. Ч. 36.2 ст. 36 Закону визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Ст. 12 Закону визначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. П.5 договору (полісу)обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено розмір франшизи, яка дорівнює 1000 грн. Таким чином, суд приймає до уваги заперечення відповідача і вважає, що розмір страхування відшкодування, яке повинно бути сплачене ПАТ «УОСК» на користь позивача становить 17740, 67 грн., яке визначено на підставі звіту № 113/15, проведеного ПАТ «УОСК». (22233,14 грн. - 3492, 7 грн. (ПДВ 20%) 1000 грн. (франшиза). Згідно положень ст. 36.5 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо транспортну пригоду, але не пізніше, як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. (абз.2 п. 36.2 ст. 36 Закону). Із матеріалів справи вбачається, що заява про страхове відшкодування, яка датована 05.01.2015 роком, отримана відповідачем 14.01.2015 року. Таким чином, з урахуванням 90 днів, строк для виплати такого відшкодування сплив 14.04.2015 року , а пеня повинна нараховуватися із наступного дня за останнім днем спливу зобовязання, тобто із 15.04.2015 року. Таким чином,згідно з офіційним веб-сайтом Національного банку України розмір облікової ставки з\~15.04.2015 року 27.08.2015 року становив 30.0000%; з 28.08.2015 24.09.2015 27.0000 %; з 25.09.2015 01.01.2016 22.0000 %. Пеня обраховується, виходячи з формули: Сумма заборгованості*2*розмір облікової ставки*кількість прострочених днів/365 За період із 15.04.2015 по 27.08.2015 пеня становить: 17740,67*2*30/100*135/365=3936, 97 грн. За період із 28.08.2015 по 24.09.2015 пеня становить: 17740,67*2*27/100*28/365 = 734,90 грн. За період із 25.09.2015 по 01.01.2016 пеня становить: 17740, 67*2*22/100*99/365=2117, 22 грн. Таким чином, розмір пені за прострочений період виплати страхового відшкодування склав 6789, 09 грн., яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Ст. 979 ЦК України визначено, що у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату). Оскільки зобовязання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобовязання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобовязання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних втрат і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобовязання. Період розрахунку 3 % річних за період із 15.04.2015 по 01.01.2016 року, що становить 262 дні (період прострочки). Таким чином, 3 % річних становлять 382 грн. згідно розрахунку: 0.03/365*262 *17740, 67 = 382 грн. Індекси інфляції за період прострочки становлять: Квітень 2015 114.0 % Травень 2015 102.2 % Червень 100.4 % Липень 2015 99.0 % Серпень 2015 99. 2% Вересень 2015 102. 3 % Жовтень 2015 98.7 % Листопад 2015 102.0 % Грудень 2015 100.7 % Таким чином, індекс інфляції за вказаних період прострочки склав 119,14 %. Таким чином, інфляційні витрати за період прострочки склали 3395, 56 грн., виходячи з розрахунку: 17740, 67* 119. 14 /100-17740,67 = 3395, 56 грн. На підставі викладеного, суд приходить до часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості зі сплати страхового відшкодування у розмірі 17740, 67 грн.; пені за прострочений період виплати страхового відшкодування у розмірі 6789, 09 грн.; 3 % річних за період прострочки у розмірі 382 грн.; інфляційні витрати за період прострочки у розмірі 3395, 56 грн., а всього 28307, 32 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.\~\~\~\~\~\~ Так при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551, 20 грн. Пропорційно задоволеним позовним вимогам із відповідача на корись позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 275, 60 грн. Оскільки суд не прийняв як належний і допустимий доказ висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 041115, складеного 27.11.2015 року, то витрати за проведення експертизи у розмірі 1380 грн. стягненню із відповідача не підлягають. Відповідно до п.п. 47,48 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Так, на розгляд суду надано договір про надання юридичних послуг від 11.12.2015 року, укладеного між [PERSON] та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою, фахівцем в галузі права [PERSON], прибутковий касовий ордер про оплату вартості юридичних послуг у розмірі 4000 грн. та копію свідоцтва платника єдиного податку, згідно якого видом господарської діяльності є діяльність у сфері права. Окрім цього, в матеріалах справи наявне документальне підтвердження витрат на правову допомогу, а саме розрахунок таких витрат із зазначенням тривалості витраченого часу, переліку робіт та їх вартості. Таким чином, витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн знайшли своє підтвердження. А отже пропорційно до задоволених позовних вимог стягненню із відповідача підлягає 2000 грн.

Outcome: partial