Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач) про спростування недостовірної інформації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Інтернет - адресою [INFO] було надруковано прес-реліз під назвою «[INFO]». В даному прес-релізі зазначено: «Варто наголосити, що уже зараз невстановлені особи почали чинити тиск та намагаються заволодіти активами банку і перевести їх на третю компанію. У тому числі, мова йде і про рахунки великих вкладників банку. При цьому, не здійснюються спроби відновити банківську ліцензію НБУ. Зважаючи на це, є всі підстави стверджувати, що нові керівники ПАТ «УКРІНКОМ» не зацікавлені у відновленні роботи банку та задоволенні вимог його кредиторів. Натомість, перереєстрація юрособи дозволить великим позичальникам, серед яких чимало афілійованих із акціонерами банку осіб, уникнути погашення своїх кредитів». [INFO] року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) за Інтернет - адресою [INFO] було надруковано прес-реліз під назвою «[INFO]». В даному прес-релізі зазначено: «При цьому, зацікавлені особи, серед яких і колишні акціонери банку, за одну ніч внесли зміни до Єдиного державного реєстру (ЄДР). У результаті ПАТ «УКРІНБАНК»» було перейменовано в ПАТ «УКРІНКОМ», а місце розташування юрособи змінено із Києва на м. Сєвєродонецькі Луганської області. Кінцевим бенефіціарним власником у ЄДР значиться [PERSON], у минулому - голова Спостережної Ради, власник істотної участі ПАТ «УКРІНБАНК». «Станом на сьогодні, невстановлені особи намагаються заволодіти активами банку і перевести. їх на третю компанію. У тому числі, мова йде і про рахунки великих вкладників банку. При цьому, не здійснюються спроби відновити банківську ліцензію НБУ. Зважаючи на це, є всі підстави стверджувати, що особи, які стоять за ПАТ «УКРІНКОМ» не зацікавлені у відновленні роботи банку та задоволенні вимог його кредиторів. Натомість, перереєстрація юрособи дозволить великим, позичальникам, серед яких чимало афілійованих із акціонерами банку осіб, уникнути погашення своїх кредитів». [INFO] року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Інтернет - адресою: [INFO] було надруковано прес-реліз під назвою «[INFO]». В даному прес-релізі зазначено: «Фонд уже неодноразово повідомляв, що на сьогодні існує загроза втрати активів банку. Так, 14 липня особа, яка представилась [PERSON], та група невстановлених осіб намагались протиправно заволодіти головним офісом ПАТ «УКРІНБАНК». При цьому офіційного звернення до Фонду з приводу надання доступу до приміщень банку не надходило. Крім того, чиняться спроби тиску на уповноважену особу Фонду, у тому числі надходять смс - повідомлення із погрозами. У ЄДР уже внесено записи про зміну повного найменування ПАТ «УКРІНБАНК» на «УКРІНКОМ» та зміну місця реєстрації юрособи з м. Київ на м. Сєвєродонецьк Луганської області. Мають місце численні провокації, у тому числі і в інформаційному полі». Інформація, що викладена в вказаних прес-релізах не відповідає дійсності та не може бути підтверджена жодними доказами, а ґрунтується виключно на внутрішньому переконанні відповідача. А тому проголошена відповідачем інформація, а саме про спробу протиправно заволодіти головним офісом ПАТ «Укрінбанк», а також що позивач та особи, які стоять за ПАТ «Укрінбанк» не зацікавлені у відновленні роботи банку та задоволенні вимог його кредиторів є недостовірною та порочить честь і гідність позивача, не лише, як фізичної особи, а і зачіпає ділову репутацію як керівника ПАТ «Укрінбанк» та в цілому юридичної особи ПАТ «Укрінбанк». Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, у принижені честі, гідності і ділової репутації, порушені нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушені стосунків з оточуючими людьми, в тому числі з недовірою громадськості до ПАТ «Укрінком», що має майже невідворотні наслідки. Тому позивач, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просила визнати недостовірною інформацію, яка була розповсюджена на офіційному веб - сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - www.fg.gov.ua, відносно [PERSON], а саме: В прес-релізі від [INFO] під назвою «[INFO]» за посиланням: [INFO] : «... [INFO]» не зацікавлені у відновленні роботи банку та задоволенні вимог його кредиторів. Натомість, перереєстрація юрособи дозволить великим позичальникам, серед яких чимало афілійованих із акціонерами банку осіб, уникнути погашення своїх кредитів ...». «...Однак нині існує загроза заволодіння третіми особами активами банку. Таким чином, органам досудового розслідування необхідно негайно вжити заходів реагування з метою уникнення невідворотних наслідків, втрати належного державі нерухомого майна, припинити незаконні дії представників зацікавленої сторони, зважаючи на те, що у таких діях вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191, 3652, 366 Кримінального кодексу України ...». «... Фондом гарантування вже проведено виплату близько 1,8 млрд. гривень. Крім того, з метою виплати сум гарантованого відшкодування, Фондом ще на стадії здійснення тимчасової адміністрації надана позика ПАТ «УКРІНБАНК» ...... В прес-релізі від [INFO] під назвою «[INFO]» за посиланням: [INFO]: «... Сумнівні судові рішення у справі щодо законності ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» ... можуть обернутися для держави, позичальників та вкладників банку значними фінансовими втратами ...». «... Фондом було виплачено понад 1,78 млрд. грн. Варто наголосити, що виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам здійснювались за рахунок кредитних коштів, залучених Фондом у Міністерстві фінансів України. Іншими словами, виплати вкладникам ПАТ «УКРІНБАНК» фінансувалися за рахунок бюджету ...».«... При цьому, зацікавлені особи, серед яких і колишні акціонери банку, за одну ніч внесли зміни ...у минулому - голова Спостережної Ради, власник істотної участі ПАТ «УКРІНБАНК» ...... «... Станом на сьогодні, невстановлені особи намагаються заволодіти активами банку і перевести їх на третю компанію. У тому числі, мова йде і про рахунки великих вкладників банку. При цьому, не здійснюються спроби відновити банківську ліцензію НБУ. Зважаючи на це, є всі підстави стверджувати, що особи, які стоять за ПАТ «УКРІНКОМ» не зацікавлені у відновленні роботи банку та задоволенні вимог його кредиторів. Натомість, перереєстрація юрособи дозволить великим позичальникам, серед яких чимало афілійованих із акціонерами банку осіб, уникнути погашення своїх кредитів ...». «... Крім того, невідомі почали чинити тиск на уповноважену особу Фонду, надсилати погрози життю через смс-повідомлення та намагатись протиправно проникнути до приміщення банку і заволодіти ним ...». «... Фонд закликає правоохоронні органи та органи досудового розслідування негайно вжити заходів реагування з метою уникнення невідворотних наслідків, втрати належного державі (в особі Фонду) нерухомого майна та припинити незаконні дії ...». В прес-релізі від [INFO] під назвою «[INFO]» за посиланням: [INFO]: [INFO]». При цьому офіційного звернення до Фонду з приводу надання доступу до приміщень банку не надходило. Крім того, чиняться спроби тиску на уповноважену особу Фонду, у тому числі надходять смс-повідомлення із погрозами ... Мають місце численні провокації, у тому числі і в інформаційному полі ...». «...Зважаючи на усі вищенаведені обставини, Фонд закликає правоохоронні органи та органи досудового розслідування негайно вжити заходів реагування з метою уникнення невідворотних наслідків, втрати належного державі (в особі Фонду) нерухомого майна та припинити незаконні дії ...». «...Станом на 1 липня 2016 року вкладниками ПАТ «УКРІНБАНК» отримано майже 1,8 млрд. грн., що становить 96,1% від загальної суми виплат гарантованого відшкодування ...». Визнати дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо розповсюдження на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб недостовірної інформації вказаної в п. 1 відносно позивача, такими, що завдали шкоди честі, гідності та ділової репутації [PERSON]. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб спростувати недостовірну інформацію зазначену в пункті 1 цієї заяви у такий же спосіб у який вона була поширена, а саме шляхом публікації повного тексту рішення суду у цій справі на головній сторінці свого сайту: www.fg.gov.ua. Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь [PERSON] 90 000,00 грн. (дев'яносто тисяч гривень 00 коп.) моральної шкоди. Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь [PERSON] 3 031,60 грн. судового збору. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав, наведених у позові, просив позов задовольнити з урахування заяви про зміну предмету позову. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28). Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України). Відповідно до ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. З матеріалів справи вбачається, що на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, [INFO] року було надруковано прес-реліз під назвою «[INFO]», [INFO] року було надруковано прес-реліз під назвою «[INFO]» та [INFO] року було надруковано прес-реліз під назвою «[INFO]». Верховний суд України у п. 18 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України). Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч. 4 ст. 277 ЦК України). Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч. 7 ст. 277 ЦК України). Крім того, згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.5 постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи» позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації , яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права. Разом з тим, як встановлено в ході розгляду даної справи, що опублікована інформація відповідача не містить жодних відомостей, які б стосувалися особи позивача, а є оціночним судженням у розумінні ст. 30 Закону України «Про інформацію». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. за № 1 зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Оцінюючи зміст оспорюваної позивачем інформації та враховуючи вищенаведене, суд надходить до висновку, що інформація про спростування якої пред'явлено вимоги є оціночним судженням, а тому відсутні підстави вважати, що дана інформація є недостовірною. Зазначені фрази, які позивач вважає недостовірними твердженнями, не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири, і відповідно не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності. Оскільки, суду не було надано доказів, які б свідчили про поширення відповідачем недостовірної інформації саме щодо позивача, позовні вимоги в частині визнання інформації недостовірною є безпідставними. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 90000 грн., то позивач у своїх доводах, викладених в позовній заяві зазначає, що в результаті неправомірних дій відповідача щодо поширення недостовірної негативної інформації про неї та її діяльність, їй було заподіяно моральну шкоду внаслідок приниження честі, гідності і ділової репутації. Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. за № 1). Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункт 3 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (пункт 5 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Даючи юридичну оцінку доказам, враховуючи те, що відсутні докази, які б підтверджували заподіяння моральної шкоди відповідачем, а тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а позивачем не було доведено та обґрунтовано своїх вимог.

Outcome: dismissed