Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2027 грн., щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 11 лютого 2006 року вона і [PERSON] уклали шлюб. Спільне сімейне життя у них не склалося, 18 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано розірвання шлюбу між ними. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки їй не надає, стан його здоров`я та матеріальне становище дозволяють йому утримувати малолітню дочку шляхом сплати аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти сплати на користь позивача аліментів на дочку [PERSON] в розмірі 2027 грн., щомісячно, не заперечує. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що з 11 лютого 2006 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, 18 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами, про що зроблено актовий запис за №\~319. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] своїх батьківських обов`язків належним чином не виконує, матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки [PERSON] позивачу [PERSON] він добровільно не надає, тому мати дитини змушена була звернутися до суду з цим позовом про стягнення з нього аліментів на дочку. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII визначено, що прожитковий мінімум у 2019 році на одну дитину віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2027 грн., з 1 липня 2118 грн., з 1 грудня 2218 грн. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги малолітній [PERSON] не надає, позов визнав, а також те, що обов`язок по утриманню дитини законом покладено на обох батьків у рівній мірі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved