Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

У серпні 2020\~року позивачка звернулась до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 13 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 396. Від шлюбу дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та побут, почуття кохання та взаємоповаги між ними втрачені. У зв`язку із постійними сварками спільне проживання стало неможливим, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини були припинені з 2017 року. З того часу вони не ведуть спільне господарство, сім`я існує формально. Позивач зазначає, що збереження родини і подальше спільне життя подружжя є неможливим. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Позивачка просила\~суд розірвати шлюб між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 13 серпня 2013 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 396. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Представником позивачки до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява, в якій останній зазначає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу він визнає та не заперечує проти задоволення позову, просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 13 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 396, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , виданим 14 листопада 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Сторони по справі дітей не мають. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті\~104, частини 3 статті\~105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат з відповідача судом не вирішується, оскільки в позовній заяві позивачка зазначила, що не бажає відшкодовувати із відповідача судові витрати, понесені на сплату судового збору.

Outcome: approved