Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ним житловим будинком № 27 по вулиці Лісова у селищі міського типу Калинівка Броварського району Київської області шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним приміщенням; стягнути із відповідача на свою користь понесені судові витрати у розмірі 640 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на підставі договору дарування житлового будинку від 13 жовтня 2016 року йому належить будинок № 27 по вулиці Лісовій у селищі міського типу Калинівка Броварського району Київської області. У належному йому будинку серед зареєстрованих осіб значиться [PERSON], яка є його племінницею та з 2012 року у будинку не проживає, витрат по утриманню не несе, добровільно залишила його, забравши всі особисті речі. З підстав визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. 14 вересня 2017 року надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Третя особа Калинівська селищна рада Броварського району Київської області у судове засідання представника не направила. 05 вересня 2017 року до суду найшло клопотання від селищного голови [PERSON] про розгляд даної справи без участі представника цієї селищної ради. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що позивачу на підставі договору дарування житлового будинку від 13 жовтня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі № 3-5141 позивачу належить будинок № 27 по вулиці Лісова у селищі міського типу Калинівка Броварського району Київської області. Відповідно до довідки від 03 серпня 2017 року № 636, виданої Калинівською селищною радою Броварського району Київської області на житловій площі у будинку № 27 по вулиці Лісова у селищі міського типу Калинівка Броварського району Київської області проживають та прописані вісім осіб: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] зареєстрована до будинку, що належить позивачу на праві власності 05 травня 1998 року. З акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Калинівської селищної ради [PERSON], вбачається, що [PERSON], [INFO], з 2015 року не проживає за вищевказаною адресою. Факт не проживання відповідача [PERSON] підтверджений сусідами, про що зазначено у актах. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно із положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. У правовій позиції у згаданій справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив про те, що власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, при розгляд справи по суті встановлено, що відповідач не проживає й не користується житловим приміщенням у будинку № 27 по вулиці Лісова у селищі міського типу Калинівка Броварського району Київської області. До спірного житлового будинку відповідач була зареєстрована за згоди колишнього власника будинку [PERSON], яка відповідно до договору дарування від 13 жовтня 2016 року відчужила належний їй житловий будинок. [PERSON] не є членом сімї теперішнього власника житлового приміщення. Посилання позивача на норми статті 156 ЖК України та статті 405 ЦК України, суд вважає необґрунтованими з огляду на обставини наведені вище. З переходом права власності до іншої особи, яка не є членом сім'ї, [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням у згаданому житловому будинку на підставі частини першої статті 391 ЦК України. Сервітут на користування спірним нерухомим майном не встановлений. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved