Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 31.10.2015 вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO] Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між подружжям припинились з січня 2018 року через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також частих сварок. За таких обставин подальше спільне сімейне життя з відповідачем позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У звязку з вищевикладеним позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. У підготовче судове засідання позивачка не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кандибей». Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Надав до суду заяву, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 31 жовтня 2015 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 159736, виданого 31 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 96 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ЖС № 304925 від 19 січня 2016 року, актовий запис № 82, який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою (а.с. 7). Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сімї, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяву відповідача про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved