Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

у січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.08.2015 року ним було надано [PERSON] у борг 200, 00 дол. США, про що відповідачем було складено відповідну розписку. Відповідач мав повернути позичені грошові кошти до 25.09.2015 року, але позивачу грошові кошти повернуто не було. Позивач зазначив, що відповідач намагався придумати безліч причин, з яких він не може повернути кошти. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 200,00 дол. США. та судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 26.08.2015 року [PERSON] було надано [PERSON] у борг 200, 00 дол. США, про що відповідачем було складено відповідну розписку. (а.с. 2). Відповідач мав повернути позичені грошові кошти до 25.09.2015 року, але позивачу грошові кошти повернуто не було. На момент розгляду справи відповідачем суму боргу позивачу не повернуто. Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. (неналежне виконання). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляються. Відповідно до ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов»язання. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що позивачем згідно розписки від 26.08.2015 року було надано у борг [PERSON] грошові кошти, згідно якої останній мав повернути їх позивачу до 25.09.2015 року та оскільки відповідач зобов'язання щодо повернення заборгованості не виконує, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 487, 20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved