Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 06.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис №735 розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище залишити Ладига. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується телефонограмою(а.с.14), позовні вимоги просила задовольнити, справу розглянути за участю свого представника. Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. У судове засідання представник позивача адвокат [PERSON], що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2039 (а.с.8) та договору-доручення про надання правової допомоги від 07.08.2017 року (а.с.7), не зявився, надав заяву про задоволення позовних вимог та розгляд справи за своєї відсутності (а.с.15). Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.13), про причини неявки суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 06.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис №735 (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] (а.с.5) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дітей сторони не мають Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved