Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 грудня 2012 року відповідач позичив у нього грошові кошти у розмірі 70 000 дол.США, які зобов»язався повернути в термін до 01 лютого 2013 року, про що [PERSON] була написана власноручно відповідна розписка, проте до цього часу відповідач борг не повернув. Тому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у вказаній сумі 1 726 273,01 грн., три проценти річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, що складає 153 803,83 грн., проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 763 816, 7 грн., а також витрати, понесені за сплату судового збору в розмірі 6890 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав та викладене підтвердив. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 грудня 2012 року відповідач позичив у нього грошові кошти у розмірі 70 000 дол.США, що станом на 21 січня 2016 року (з розрахунку 1 дол. США = 24,661043 грн.) еквівалентно 1 726 273,01 грн., які зобов»язався повернути в термін до 01 лютого 2013 року, про що [PERSON] була написана власноручно відповідна розписка, однак до цього часу відповідач борг не повернув /а.с.6/. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач в добровільному порядку ухиляється від сплати боргу, ухилився від участі у розгляді справи та жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за борговою розпискою від 10 грудня 2012 року у розмірі 1 726 273,01 грн., проценти за користування чужими коштами за період з 11 грудня 2012 року по 21 січня 2016 року, з урахуванням облікових ставок НБУ, в розмірі 763 816,7 грн., три проценти річних за період з 02 лютого 2013 року по 21 січня 2016 року в розмірі 153 803, 83 грн. (1 726 273, 01 грн. *((3%/100%)/365)*1084 дн.). Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 6 890 грн.

Outcome: approved