Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2004 року. Від спільного проживання з відповідачем мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В даний час проживають окремо. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей нерегулярно. У зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його зарплати з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття; судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Суду пояснила, що відповідач працює та має постійний заробіток, тому аліменти можна стягувати в частці. Вказала, що відповідачем дійсно купуються якісь речі, продукти, але вони не враховують щоденних потреб дітей. Вона має невелику заробітну плату, тому самостійно утримувати дітей та забезпечити найнеобхіднішим не може. Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував. Суду пояснив, що діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні. Разом з тим, він регулярно, раз на місяць, приїздить та привозить дітям різні речі. Що купувати вирішує на власний розсуд. За їх бажанням купує солодощі. Позивачка не зверталась до нього з проханням щось купувати або дати гроші на їжу. Тому свій обовязок по утриманню дітей виконує. Крім того, не бажає, щоб на роботі стало відомо про рішення суду про стягнення аліментів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 2004 року по 2009 рік. [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з матір'ю. Відповідач надає позивачці кошти на утримання дитини у добровільному порядку, однак така допомога є нерегулярною, а відтак право позивачки на стягнення аліментів на утримання дітей підлягає захисту судовим рішенням. Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимоги позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 12 серпня 2015 року. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Доводи відповідача, що він купує різні речі, продукти харчування, тому підстави для стягнення аліментів відсутні, суд до уваги не бере, оскільки така допомога є нерегулярною, тобто раз на місяць, та не враховує всіх щоденних потреб дітей. З огляду на те, що діти проживають з матір'ю, а відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу матері на утримання дитини, відповідачем не подано суду доказів щодо утримання інших осіб, які б не мали самостійного доходу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дітей аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ст. 183 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved