Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 18419 гривень 12 копійок та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] року був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 500 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі платою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору банк має право у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, передбаченими договором, чим порушив умови договору. Станом на 31 березня 2017 року відповідач має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 18419 гривень 12 копійок, у тому числі: 394 гривні 38 копійок заборгованість за кредитом, 13161 гривня 45 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом, 3510 гривень заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частина), 853 гривні 29 копійок штраф (процентна складова). Сторони у судове засідання не зявилися. Представник позивача направив суду заяви про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач про час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки. У судове засідання не з»явився повторно, про причини своєї неявки суд не повідомив. Повістка на перше судове засідання, вручена адресату відповідно до вимог ст. 76 ч. 3 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення повістки. (а. с. 41). Судова повістка про виклик відповідача у сьогоднішнє судове засідання йому не вручена, повернулася з відміткою на конверті «За відмовою адресата від одержання». З урахуванням наведеного, а також положень ст. 77 ЦПК України, суд приходить до висновку, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи, у судове засідання не прибув повторно без поважних причин. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. 20 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 500 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі платою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копією заяви відповідача (а. с. 5) та копією Умов та правил надання банківських послуг та правил користування карткою (а. с. 7-30). Зобовязання за договором позичальником належним чином не виконувалися, а тому утворився борг: 394 гривні 38 копійок заборгованість за кредитом, 13161 гривня 45 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом, 3510 гривень заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частина), 853 гривні 29 копійок штраф (процентна складова), що в сумі становить 18419 гривень 12 копійки, та підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 3, 4). За змістом ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобовязання за вказаним договором належним чином, чим порушив зазначені норми закону та умови договору, а тому суму, що включає заборгованість по тілу кредиту, заборгованість за відсотками та неустойку слід стягнути з нього за рішенням суду. Відповідно до ст. 549 ЦК України, за порушення зобовязань боржник зобовязаний сплатити кредиторові неустойку (тобто штраф або пеню). П. 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений судом, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Таким чином, у кредитному договорі передбачено подвійну відповідальність позичальника за невиконання зобов'язань, що є неправомірним, тому суд приходить до висновку, що це є обставиною, що має істотне значення, для зменшення розміру неустойки та вважає що з відповідача слід стягнути тільки штрафи, нараховані за невиконання кредитних зобов'язань. У зв'язку із наведеними обставинами,

Outcome: partial