overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У серпні 2015 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2015 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до ЖБК «Суднобудівник-6» про визнання відповіді незаконною, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування завданої моральної шкоди. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2015 року частково задоволено позов [PERSON] У заяві про перегляд заочного рішення заявник зазначає, що рішення у справі прийнято за відсутності представника відповідача, який на той час перебував у стані непрацездатності та не мав можливості повідомити про це суд. Крім того, представник відповідача стверджує, що у нього є докази отримання позивачем запитуваної нею інформації. З цих підстав, заявник просить переглянути заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2015 року та за наслідками перегляду скасувати вказане судове рішення, призначити справу до розгляду в загальному порядку. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просив суд її задовольнити. Позивач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, просила суд відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення. Зазначила, що відповідач мав достатньо часу для забезпечення явки свого представника у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2015 року частково задоволено позов [PERSON], зобов'язато відповідача надіслати на адресу [PERSON] відповідь на звернення від 27 травня 2014 року, в якій вказати структуру тарифу по витратам «Утримання житла» та перелік послуг із зазначенням їх вартості, що входять до складу витрат «Утримання житла», по квартирі [ADDRESS], а також стягнуто з відповідача на користь позивача 500 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. За приписами ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. (а.с.35) Докази, на які посилається заявник, можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ЖБК «Суднобудівник-6» про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

У серпні 2015 року представник заявника, [PERSON] звернувся до суду із заявою,уточнивши яку, просить визнати колишню дружину заявника, [PERSON] безвісно відсутньою. Заява обґрунтована тим, що шість останніх років [PERSON] не проживає у квартирі заявника і її місцезнаходження не відоме. Заявник та його представник у судове засідання не з'явились, але від представника заявника надійшла заява про слухання справи відсутність його та заявника, просив винести рішення з урахуванням уточненої заяви, яку підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, надавши письмову заяви про розгляд справи у відсутність представника. Суд дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] та [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS]. 23.09.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис № 900 (а.с. 6). Актом від 29.07.2015 року, який видано ЖЕД-205, підтверджується факт не проживання [PERSON] за вказаною вище адресою, хоча вона є зареєстрованою у даній квартирі (а.с. 7). Зі змісту довідки від 29.07.2015 року виданої ЖЕД - 205 вбачається, що [PERSON] є власником особового рахунку квартири та зареєстрована в ній з 2001 року (а.с. 8). Згідно витягу вих. № 0.64-1594/0/15-15 від 16.10.2015 року Державної прикордонної служби України надано інформацію щодо перетинання державного кордону України за останні 5 років [PERSON].(а.с. 28). Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Оскільки понад рік в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце її перебування, наявні підстави для визнання фізичної особи безвісно відсутньою. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

у серпні 2015 року представник заявниці звернувся до суду з даною скаргою. Зазначив, що у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві знаходиться на виконанні виконавчий лист №2/756/679/15 виданий 03.06.2015 року про вселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. Постановою від 07.08.2015року відкрито виконавче провадження за даним виконавчим документом. Представник заявниці зазначає, що дії державного виконавця суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Так рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.06.2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користування майном задоволено. Апеляційного суду м. Києва від 15.07.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без зміни. Посилаючись на оскарження судових рішень до касаційної інстанції, представник вважає, що державним виконавцем відкрито провадження щодо рішення суду, яке не набрало чинності, а тому просив визнати такі дії державного виконавця неправомірними, постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2015 року незаконною та скасувати його, закрити виконавче провадження. В судове засідання заявниця та її представник адвокат Шаповалов А.М. не з»явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявниці подав до суду заяву з проханням розглядати скаргу у його відсутності. Представник суб»єкта оскарження про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розгляд скарги у відсутності належним чином повідомлених сторін. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, матеріали справи встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.06.2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15.07.2015 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом передачі ключів від квартири та вселення, задоволені. Відповідно до вимог ст.319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення. Ухвала апеляційного суду м. Києва у даній справі проголошена в судовому засіданні у присутності сторін 15.07.2015 року. Таким чином рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03.06.2015 року набуло чинності 15.07.2015 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження ухвалена державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві 07.08.2015 року на виконання судового рішення, що набрало чинності, а тому дії державного виконавця цілком відповідають вимогам ЦПК України та ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, слід зазначити, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.10.2015 року вищезазначені судові рішення залишені без зміни. Суд вважає посилання представника заявниці адвоката Шаповалова А.М. на те, що рішення суду не набрало чинності, оскільки оскаржено до касаційної інстанції на час відкриття виконавчого провадження, таким, що не має правового підґрунтя, і є безпідставним, у зв»язку з чим скарга на дії державного виконавця задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У серпні 2015 року представник позивача [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] у якому просить, після уточнення позовних вимог, позбавити відповідача - [PERSON] у праві користування квартирою [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], являється власником житлової квартири [ADDRESS], що підтверджується доданою копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1433678 від 20.03.2013 року. У спірній квартирі крім [PERSON] зареєстрований відповідач - [PERSON]. Відповідач з 2001 року не проживає у спірній квартирі, витрати на комунальні послуги не сплачує. Вважає, що відповідач втратив право користування житлом, оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин та не приймає участі в її утриманні. Представник позивача у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Відповідач до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується доданою копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1433678 від 20.03.2013 року. У зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» структурний підрозділ «ЖЕД № 903» № 3683 від 29 липеня 2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивач посилається на письмові докази. З наданого акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 28 липня 2015 року вбачається, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, а саме в квартирі [ADDRESS] з 2001 року і по цей час. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У серпні 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідачів на користь КП «Червонограджитлокомунсервіс» заборгованість в розмірі 2607,85 грн. за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. На обгрунтування позову послався на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO]. За останніми рахується заборгованість в сумі 2607,85 грн., яка виникла у період з 01.05.2013 року по 01.08.2015 року (місячне нарахування з 10.07.2008 року 34,51 грн., з 01.08.2011 року 104,12 грн.). Боржники щомісячно отримують з КП «Комінтех» рахунок на оплату комунальних послуг, в якому зазначено розмір боргу, однак останні на це ніяким чином не реагують. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, двічі підряд у судові засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. З урахуванням наявності умов судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до довідки КП «Комінтех» № 1120 від 06.02.2015 року боржники зареєстровані за адресою: [INFO]. Згідно з довідкою КП «Червонограджитлокомунсервіс» № 647 від 06.08.2015 року, за боржниками, які проживають за адресою: [INFO], станом на 01.08.2015 року рахується заборгованість по оплаті послуг за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 2607,85 грн. за період з 01.05.2013 року по 01.08.2015 року. Свої зобовязання в частині своєчасної оплати послуг за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідачі належним чином не виконують, що призвело до виникнення вказаної заборгованості. Відповідно до положення статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ураховуючи вищенаведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У серпні 2015 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів, у якій просить стягнути грошову суму за актом № 201192 від 29 грудня 2014 року в розмірі 1536,18 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі проживають [INFO]. 29 грудня 2014 року представниками Приазовських електричних мереж був складений акт №201192 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, у відношенні побутового споживача електроенергії. Оглядом на місці виявлено, що відповідачі пошкодили розрахункові засоби обліку електроенергії. Згідно з п. 53 вказаних Правил, на підставі складеного акту про порушення правил користування електроенергією для населення, відповідно до п. 2.7 Методики нарахування розміру та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення споживачем ППЕЕН, споживачу було проведено нарахування за без облікове користування електричною енергією у розмірі 1536,18 грн. Актом про проведення експертизи лічильника електроенергії від 01 квітня 2015 року №104 встановлено, що для експлуатації зазначений лічильник не придатний. На теперішній час відповідачем суму боргу не погашено. Представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача грошову суму за актом у вказаному розмірі, судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідачі у судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про день розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] проживають по пров.Ключовому,83 у м. Маріуполі. 29 грудня 2014 року представниками Приазовських електричних мереж був складений акт № 201192 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, у відношенні побутового споживача електроенергії. Оглядом на місці виявлено, що відповідачі пошкодили розрахункові засоби обліку електроенергії. Згідно з п. 53 вказаних Правил, на підставі складеного акту про порушення правил користування електроенергією для населення, відповідно до п. 2.7 Методики нарахування розміру та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення споживачем ППЕЕН, споживачу було проведено нарахування за без облікове користування електричною енергією у розмірі 1536,18 грн. Актом про проведення експертизи лічильника електроенергії від 01 квітня 2015 року №104 встановлено, що для експлуатації зазначений лічильник не придатний. На теперішній час відповідачем суму боргу не погашено. Вивчивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

у серпні 2015 року представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Соцком Банк» (надалі - ПАТ «КБ «СоцКом Банк» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.06.2007 року між ТОВ «КБ «Соцком Банк» та [PERSON] укладено договір банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки [NUMBER], відповідно до якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок та видав банківську платіжну картку. 08 червня 2007 року між ТОВ «КБ «Соцком Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки [NUMBER] від 07 червня 2007 року, що вказує на встановлення кредитної схеми картрахунку. Банк виконав свої зобов»язання та надав кредитні кошти відповідачу для власного користування. Відповідач належним чином не виконує свої зобов»язання, внаслідок чого перед ТОВ «КБ «Соцком Банк» станом на 01.12.2014 рік утворилась заборгованість у розмірі 43181, 37 грн. У зв'язку із вищевикладеним представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Соцком Банк» суму боргу в розмірі 43181, 37 грн. та судовий збір у розмірі 431, 81 грн. 05.11.2015 року директор ТОВ «Брокінвестгруп» звернувся до суду із заявою про заміну сторони у справі, в обґрунтування заяви зазначив наступне. 23 липня 2015 року між ПАТ «КБ «СоцКомБанк» та ТОВ «Брокінвестгруп» укладений договір № 45-Л про передавання в управління непроданих активів. Відповідно до акту приймання-передавання кредитної заборгованості фізичних осіб управитель - ТОВ «Брокінвестгруп» в тому числі отримав і кредитну справу фізичної особи - [PERSON] Пунктом «б» ст. 2.5. зазначеного договору передбачає право процесуального правонаступництва ТОВ «Брокінвестгруп» у справах, однією із сторін яких є установник управління - ПАТ «КБ «СоцКомБанк». Відповідно до ч. 4 ст. 1033 ЦК України управитель діє без довіреності. В судове засідання сторони не з»явились. Суд, вивчивши матеріали позову, прийшов до висновку, що заява про заміну сторони у справі підлягає задоволенню. Згідно ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов»язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

у серпні 2015 року прокурор звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 04 грудня 2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України. Згідно вироку [PERSON], перевищуючи межі необхідної оборони нанесла [PERSON] удар ножем в житєво важливий орган. З приводу отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Коломийській ЦРЛ, та на його лікування було витрачено 2048 грн. 88 коп. Тому просить суд стягнути з відповідача 2048 грн. 88 коп. шкоди, завданої злочином на користь фінансового управління Коломийської районної державної адміністрації. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов заперечила та пояснила, що наскільки їй відомо, [PERSON] своє лікування оплачував самостійно. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленого статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Судом встановлено, що 04 липня 2014 року, [PERSON] нанесла потерпілому [PERSON] удар ножем у ділянку грудної клітки. За вказаний злочин [PERSON] було засуджено вироком Коломийського міськрайонного суду від 04 грудня 2014 року до покарання у виді громадських робіт. Згідно довідки Коломийської центральної лікарні № 10 від 02.02.2015 року, понесено 867,42 грн. фактичних витрат на стаціонарне лікування хворого [PERSON] у відділенні хірургії Коломийської ЦРЛ з 08.07.2014 року по 16.07.2014 року.(а.с.4). Згідно довідки Коломийської центральної лікарні № 13 від 12.03.2014 року, понесено 1181,46 грн. фактичних витрат на стаціонарне лікування хворого [PERSON] у відділенні реанімації Коломийської ЦРЛ з 04.07.2014 року по 08.07.2014 року.(а.с.5). Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. ч. 3 ст. 1206 ЦК України вказує, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. На підставі ст. 1206 ЦК України та

Outcome: approved