Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» (далі по тексту позивач, ТОВ «Ковальська-Житлосервіс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (відповідача, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просило стягнути з відповідача, яка є власником квартири [ADDRESS] , заборгованість за житлово-комунальні послуги по сплаті сум за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням 3 % річних від простроченої суми та індекс інфляції в сумі 25 926,31 грн., позивач зазнає збитків стосовно утримання будинку. Також, позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату судового збору у сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 28.09.2020 року відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до ст. 274 ЦПК України. Ухвалою суду від 30.03.2021 року прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача основний борг у розмірі 66,00 грн., 3% річних від простроченої суми 183,60 грн. та індекс інфляції 379,36 грн., всього 629,27 грн. та судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. 27.11.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позову заяву та заява про застосування строків позовної давності. У судовому засіданні представник позивача заяву про зменшення позовних вимог підтримав та наголошував на тому, що заява про зменшення позовних вимог подана з урахуванням позовної давності, та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач та її представник проти позовних вимог заперечували, пояснили, що пройшов строк позовної давності та просили у задоволені позову відмовити. Дослідивши наявні письмові матеріали справи, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 20). 28 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем укладено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 23-24). Відповідно до умов зазначеного договору, відповідач зобов`язувалась забезпечити своєчасну оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплачує вартість наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за житлово - комунальні послуги у сумі 629,27 грн., з яких: 66,00 грн. - сума основного боргу; 379,36 грн. - інфляційна складова боргу; 3 % річних - 183,60 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який перевірений судом та покладений в рішення (а.с. 63-65). Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Так, відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов`язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири. За приписом ст. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08.10.1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року плата за використовування теплової та електричної енергії, газу та водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартир, наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Посилання відповідача та її представника в судовому засіданні на строк позовної давності, суд оцінює критично, оскільки в заяві ставиться питання про строк позовної давності щодо пені, проте стороною позивача не ставиться позовна вимога щодо стягнення пені з відповідача. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп.(а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved