Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з останнього аліментів. В обґрунтування позивних вимог зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у шлюбі з 02.12.2006 року, зареєстрованому у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, у зв'язку з різних поглядів на життя та відсутності взаєморозуміння, при цьому вказує що спору відносно розподілу майна та місця проживання дітей не має. У зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 33% від доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття та розірвати шлюб. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволенні позову. Судом встановлено, що 02.12.2006 року між [PERSON] та [PERSON] у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №1368. Подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Крім того, сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження останніх, та які мешкають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖКП «Житло «Центр» № 923 від 02.08.2014 року. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Тому з урахуванням обставин справи, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання їх дітей в розмірі 33 % від доходів відповідача щомісячно починаючи з 06.08.2014 року та до досягнення дітьми повноліття. При вирішенні позовних вимог в частині розірвання шлюбу суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить також з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки в суму 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 181, 182 СК України,

Outcome: approved