Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.04.2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписуючи заяву про надання кредиту, відповідач засвідчив, що ознайомився та погодився з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. Посилаючись на те, що банк свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі та надав кредитні кошти, однак відповідач взятих на себе за кредитним договором зобов'язань не виконує, що призвело до того, що станом на 30 листопада 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 24162,75 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6867,13 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 11960,64 грн., заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом - 3708,18 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 1126,80 грн., банк просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.04.2008 року в розмірі 24 162,75 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи на підставі ст.. 158 ЦПК України у відсутності представника банку, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 34). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою місця його проживання, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Так, частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як убачається з матеріалів справи, 09 квітня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с 8-11). Відповідач [PERSON], підписуючи заяву про надання кредиту, засвідчив, що ознайомився та погоджується з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с 7), що свідчить про те, що відповідач з умовами був ознайомлений й відповідно сторони досягли домовленості щодо строків та порядку дії договору, сплати процентів та повернення кредитних коштів. Зокрема, у п. 6.5 Умов надання банківських послуг сторони погодили, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитним договором, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Крім того, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язується виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п. 6.6. договору), а при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Як встановлено судом в ході розгляду справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за укладеним кредитним договором перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, разом з тим, позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої підтверджується наданим позивачем розрахунком суми боргу (а.с. 4-6). Зокрема, станом на 30.11.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 24162,75 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 6867,13 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 11960,64 грн., заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом - 3708,18 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 1126,80 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved