Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, 15 січня 2008 року, зареєстрований виконкомом Рівнянської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом № 1. Передати їй на проживання і виховання сина, [PERSON]. Після розірвання шлюбу прізвище присвоїти [PERSON]. Судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка свій заявлений позов підтримала та пояснила, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який не поважав її як дружину, наносив їй побої, ображав. В 2013 році відповідач вигнав її з дому, і з того часу вони не підтримують стосунків. Відповідач не дозволив їй забрати дитину, тому син проживає з батьком. На даний час шлюбні відносини між ними існують тільки формально. Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим і воно суперечило б їхнім інтересам, надії на нормалізацію відносин між ними немає. У процесі розгляду справи [PERSON] уточнила позовні вимоги, просить суд залишити дитину на проживання з відповідачем [PERSON] Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що він згідний з вимогою позивачки про розірвання шлюбу, оскільки вважає, що їхня сім»я розпалася. Вважає, що саме він, як батько в повній мірі забезпечить належне матеріальне становище дитини та створить необхідні умови для її розвитку. Представник органу опіки та піклування вважає за необхідне визначити місце проживання дитини у відповідності до висновку Комісії з питань захисту прав дитини Рожнятівської РДА. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, на даний час спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачці змінити на дошлюбне. При визначенні місця проживання малолітньої дитини суд враховує, що від народження син сторін проживає батьком, в зв'язку з чим після розірвання шлюбу дитину слід і надалі залишити проживати з батьком, що буде найбільше відповідати інтересам цієї дитини. На проживання дитини з батьком погоджується і позивачка,що не позбавляє можливості та обов'язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. Питання судових витрат по справі та витрат суд вирішує у відповідності до ст.ст.84, 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved