Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 27 жовтня 2012 року між ним на відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. З лютого 2014 року відповідачка почала безпідставно вчиняти йому сцени ревнощів, заявляти, що він неповністю віддає їй заробітну плату, не допомагає їй. Вони намагалися зберегти сімю, переїхавши жити до будинку його бабусі, де їм стала допомагати його мати. Однак, відповідачку це не влаштувало і вона продовжувала вчиняти сварки. З початку жовтня 2014 року вони припинили сумісне ведення господарства і проживають окремо. Враховуючи наведене, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 жовтня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №1489, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №242845 від 27 жовтня 2012 року (а. с.4 ). Від шлюбу у сторін народилася дитина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №465477, яке видано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 10 грудня 2013 року, актовий запис №1298 (а.с.5). Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2014 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved