Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ « Всеукраїнський [PERSON]» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 01.08.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № ВLаЖГА00057974. Згідно пунктів 1.1 1.7 договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 5000 грн. з терміном його повернення 01.08.2014 року. Відповідно до п. 2.4.2 договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15% річних відповідно до п. 3 спеціальної частини договору. Позивач зі своєї сторони виконав зобовязання за договором у повному обсязі. Відповідач належним чином не виконувала своїх зобовязань за вказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 19.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 10546.68 грн., яка складається з: прострочена сума кредиту 1487.78 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 438.98 грн.; прострочена комісія за управління кредитом 962.50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 7657.42 грн.; Посилаючись на викладені вище обставини та положення закону позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА00057974 від 01.08.2011 року в сумі 10546.68 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зважаючи на ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 01.08.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № ВLаЖГА00057974. Згідно пунктів 1.1 1.7 договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 5000 грн. з терміном його повернення 01.08.2014 року. Відповідно до п. 2.4.2 договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15% річних відповідно до п. 3 спеціальної частини договору. Позивач зі своєї сторони виконав зобовязання за договором у повному обсязі. Відповідач належним чином не виконувала своїх зобовязань за вказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 19.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 10546.68 грн., яка складається з: прострочена сума кредиту 1487.78 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 438.98 грн.; прострочена комісія за управління кредитом 962.50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 7657.42 грн.; За таких обставин вимоги позивача суд вважає обгрунтованими, проте знаходить за можливе зменшити розмір нарахованої пені до простроченої суми кредиту, оскільки розмір пені значно перевищує суму основної заборгованості за кредитним договором. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором на загальну суму 4377.04 грн., яка складається з: прострочена сума кредиту 1487.78 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 438.98 грн.; прострочена комісія за управління кредитом 962.50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 1487.78 грн.; Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial