Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, в якій, згідно уточнених вимог, просила встановити факт проживання однією сім'єю її та [PERSON] з 01 січня 2004 року по [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що проживала з [PERSON] разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Вони проживали як одна родина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов'язки. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Нотаріусом заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні докази родинного зв'язку з померлим або докази проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років, тому просять задовольнити заяву. У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - Другої Павлоградської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.10/. Як вбачається з копії паспорту позивача, з 09 серпня 2002 року вона була зареєстрована [ADDRESS], а з 16 лютого 2011 року за адресою: [ADDRESS]. З акту, складеного за участю сусідів та секретаря виконкому Богданівської сільської ради Павлоградського району вбачається, що [PERSON] проживала спільно з [PERSON] з 2003 року по 2011 рік та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] /а.с.17/. Згідно акту Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, складеного за участю свідків, [PERSON] проживала спільного з [PERSON] з 2011 року по день його смерті. Вони мали спільний бюджет та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] з 09 січня 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі [PERSON], який помер [INFO] /а.с.6,21/. Крім того, у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що добре знають родину позивача. Разом з [PERSON] починаючи з 2003 року до дня його смерті проживала [PERSON], спочатку у с. Мерцалівка Павлоградського району, а у 2011 році вони переїхали до с.Дмитрівка Петропавлівського району. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, називали один одного чоловіком та дружиною. З відповіді Першої Павлоградської державної нотаріальної контори та копії спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу на підставі заяви [PERSON], інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не надходило. Згідно ч. 2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання однією сім'єю для заявника має юридичне значення, тому що дозволяє йому реалізувати право на отримання спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позивач [PERSON] довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, довела зазначені обставини, того, що вона проживала з [PERSON] однією родиною як чоловік та дружина, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved