Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким поділити спільно придбане з відповідачем майно, виділивши їй Ѕ частини домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] а також іншим рухомим майном, присудивши їй Ѕ всього майна. В основу своїх позовних вимог [PERSON] зіслалася на те, що вона з відповідачем з 03 червня 1989 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ними було побудовано житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Крім цього, за час спільного проживання в шлюбі ними придбано трактор колісний марки Т-25 А. Незважаючи на те, що шлюб між ними розірвано, відповідач створює неможливі умови для проживання, тому вона змушена звернутись в суд для розподілу спільного майна. У попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала. Суду пояснила, що вона проживає у житловому будинку. Відповідач проживає у літній кухні. Просила виділити їй частину домоволодіння, яка передбачена варіантом № 2 БТЕ. Вартість трактора, який є їхньою з відповідачем спільною власністю вона оцінює в 20000 гривень, тому просить ухвалити рішення про компенсацію їй половини вказаної суми. У судове засідання [PERSON] не прибула, направила суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач будучи допитаним у попередньому судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечив, що вони з позивачкою спільно не проживають, фактично він проживає у літній кухні, а позивачка з дітьми проживає в житловому будинку. При поділі домоволодіння просить суд врахувати, що він за особисті кошти зробив у літній кухні ремонт і на даний час там проживає. Що стосується визначеної позивачкою вартості трактора, то він з такою оцінкою погоджується, згідний відшкодувати позивачці 10 тисяч гривень - половину його вартості. Просив виділити йому половину будинковолодіння згідно варіанту три БТЕ. Відповідач у судове засідання не прибув, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, просив виділити йому домоволодіння згідно варіанту № 4 БТЕ. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що рішенням Рожнятівського районного суду від 28 липня 2016 року (а.с.6) між сторонами розірвано шлюб, який було зареєстровано 03 червня 1989 року. Спірний будинок на даний час є незавершеним та не зданим в експлуатацію, однак побудовано сторонами згідно будівельного паспорта виданого 02 грудня 1991 року (а.с.12-18) на земельній ділянці площею 0,08 га, що виділена відповідачу для будівництва і обслуговування жилого будинку (а.с.19). Згідно копії свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] (а.с.9) [PERSON] є власником трактора Т-25А. Отже, судом встановлено, що за час спільного проживання в шлюбі сторони збудували домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] , а також придбали рухоме майно, трактор [NUMBER] , що є їхньою спільною сумісною власністю, тому це майно підлягає розподілу між сторонами, як колишнім подружжям. За змістом ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року. Згідно висновку № 19111 судової будівельно-технічної,оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 28 грудня 2019 року (а.с.42-133) ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , визначена за порівняльним підходом станом на дату оцінки 24.12.2019 року, без врахування ПДВ, становить: 959718 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять) гривень, в тому числі: житловий будинок - 548574(п`ятсот сорок вісім тисяч п`ятсот сімдесят чотири) грн.; літня кухня-143095 (сто сорок три тисячі дев`яносто п`ять) грн.; навіс -8925 (вісім тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн.; стодола - 15931 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн.; хлів - 44819 (сорок чотири тисячі вісімсот дев`ятнадцять) грн.; гараж - 21690 (двадцять одна тисяча шістсот дев`яносто) грн.; дровітня - 3167 (три тисячі сто шістдесят сім) грн.; комора - 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) грн.; сарай -22265 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн.; вбиральня - 2409 (дві тисячі чотириста дев`ять) грн.; криниця - 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) грн.; вигрібна яма - 4990 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто) грн.; ворота з хвірткою - 6814 (шість тисяч вісімсот чотирнадцять) грн.; огорожа літ. № 1- 24665 (двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят п`ять) грн.; огорожа літ. №2- 25337 (двадцять п`ять тисяч триста тридцять сім) грн.; огорожа літ. № 3 - 72747 (сімдесят дві тисячі сімсот сорок сім) грн. Крім того, висновком № 19111 судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 28 грудня 2019 року запропоновано варіанти розподілу даного домоволодіння. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Що стосується розподілу домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] , то суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в літній кухні, а позивачка в житловому будинку. Крім того, позивачка використовує за призначенням приміщення хліву й стодоли і це сторонами не оспорюється. \~ \~ \~ \~Однак сторони не можуть домовитися між собою щодо варіанту розподілу домоволодіння, у звязку з чим, визначитися з варіантом розподілу необхідно суду. Суд приходить до переконання, що розподіл спірного домоволодіння слід провести відповідно до варіанту розподілу 4, запропонованого висновком будівельно-технічної експертизи, оскільки саме при вказаному варіанті реальна та ідеальна частка обох співвласників мають найменше відхилення (2686 гривень). При цьому варіанті поділу для відповідача виділяється приміщення літньої кухні в якій він на даний час проживає, а позивачці, в житловому будинку зайнята нею житлова кімната. Що стосується поділу трактора Т-25А, то оскільки сторони узгодили вартість даного майна -20000 грн, позивачка на нього не претендує, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути половину його вартості. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вартість майна, що підлягає поділу становить 959718 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять) гривень - нерухомого майна + 20000 (двадцять тисяч) гривень вартість рухомого майна, тобто ціна позову складає - 979718 дев`ятсот сімдесят дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять) гривень. Позивачці судом визначено частку в нерухомому майні вартістю 477173 гривень та рухомого майна на суму 10000 гривень, а всього майна загальною вартістю 487173 гривень, а відповідачу 482845 гривень нерухомого майна і 10000 гривень рухомого, а всього вартість майна складає 492845 гривень. З кожної сторони по справі необхідно достягнути несплачений судовий збір згідно вартості присудженого їм майна відповідно до положень Закону України «Про судовий збір». З врахуванням суми судового збору оплаченого позивачкою при зверненні з позовною заявою 773,20 грн. За таких обставин, з позивачки на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 4098 гривень 53 копійки (4871.73 773,20), а з відповідача - 4928 гривень 45 копійок. На підставі ст.ст. 355, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст.60, 69, 70, 71 СК України,

Outcome: partial