Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що вона є власником житлового будинку по вул. Прорізна, 43 в с. Петропавлівська Борщагівка. Вказала, що між ними тривали судові спори, та рішенням суду було поновлено її право власності. Але відповідачі продовжують бути зареєстровані у даному будинку. Вона в будинку не проживають, добровільно залишив житлове приміщення, забрали всі свої речі. За час відсутності відповідачі будинком не цікавився, комунальні послуги не сплачували. У родинних стосунках з нею не перебувають. Тому просили позивач суд усунути перешкоди в користування житловим будинком шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими що втратила право користування частиною житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Петропавлівська Борщагівка, вул. Прорізна, 43 та зобовязати виконавчий комітет Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради зняти їх з реєстраційного обліку. У судове засідання позивачка не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідачі не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У судове засідання представник Петропавлвсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2015 року визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0823 га, кадастровий номер 3222485901:01:004:0047, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Прорізна, 43, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] за реєстровим № 159. Застосовано наслідки недійсності договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 31.01.2014 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] за реєстровим № 159, а саме: скасувати рішення приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 10535087 від 31.01.2014 року. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 226,6 кв.м, житловою площею 114,0 кв.м, з надвірними будівлями і спорудами, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Прорізна, 43, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] за реєстровим № 155. Застосовано наслідки недійсності договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 31.01.2014 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] за реєстровим № 155, а саме: скасувати рішення приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 10531862 від 31.01.2014 року. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомості №65401956 від 09 серпня 2016 року вбачається, що право власності на земельну ділянку та житловий будинок, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Прорізна, 43, зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є членами сімї власника житлового будинку, ні колишнім членом сімї власника житлового будинку. Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сімї такими, що втратила право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС в Київській області вбачається, що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Прорізна, 43 зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб . За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Ст. 155 ЖК України жилі будинки, квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користуватись жилим будинком, квартирою. На підставі наведеного суд вважає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що відповідачі не проживають в житловому будинку, своїх речей там не зберігають, житловою площею не цікавляться, витрати по його утриманню не несуть, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинили. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення, не є членом сімї нового власника будинку, що відповідно до вимог закону дає підстави суду визнати відповідачів таким, що втратили право користуватись житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Прорізна, 43, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, позовні вимоги про зобовязання зняття з реєстрації не підлягають задоволенню.

Outcome: partial