overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької обрості з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. На обгрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору від 31 березня 2010\~року № б/н із [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписавши заяву, позичальник висловила свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк взяті на себе зобовязання щодо надання кредиту виконав у повному обсязі. Відповідач умови договору належним чином не виконала, у звязку із чим у неї утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 30 листопада 2017 року становить 50224,25 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 3881,80 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом -40279,74 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3194,89 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2367,82 грн., у звязку із чим,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , Громадської організації «Стоп корупції» про захист честі, гідності та ділової репутації. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказав, що він є потерпілим у кримінальному провадженні № 12017220360000053 за обвинуваченням [PERSON], у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 27.04.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та призначено покарання. Оскільки протиправними діями відповідача позивачу було завдано матеріальної шкоди у розмірі 9900 грн., яка до даного часу йому не повернута, просив стягнути її з відповідача. У судовому засіданні позивач позов підтримав, прохав його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом порядок, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Суд, розглянувши позов, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2017 року вироком Краснокутського районного суду Харківської області, який набув чинності 29.05.2017 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, але на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном тривалістю 3 роки, з покладенням обов'язків, передбачених ст.76 КК України. Згідно вказаного вироку суду, 02 лютого 2017 року, приблизно о 15 год. 00 хв., [PERSON] перебував у будинку [PERSON], по [ADDRESS], де разом з останнім, а також з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] розпивали спиртні напої. Достовірно знаючи, що у потерпілого є грошові кошти у сумі 9900 грн., [PERSON],

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 19.11.2013 року, від якого мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обовязки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Після розірвання шлюбу місцем проживання їх спільного сина просить визначити з матірю відповідачем по справі. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви в яких просили справу розглянути без їхньої участі, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а відповідач не заперечила проти їх задоволення, після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін, місцем проживання їх спільного сина визначити з нею. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2013 року (а.с. 4), від якого мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та дитині, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання дитини, [PERSON], визначити за місцем проживання матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 04 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 246, зареєстрував шлюб з [PERSON] За час перебування у шлюбних відносинах народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Посилався, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ним та відповідачем взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 2017 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Представник позивача в підготовче засідання не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 4) Сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 2017 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 06 жовтня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1590, зареєстрував шлюб з [PERSON] За час перебування у фактичних шлюбних відносинах народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Посилався, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ним та відповідачем взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Останні два роки знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою та бажає укласти з нею шлюб. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з жовтня 2015 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Представник позивача в підготовче засідання не зявився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 5) Сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з жовтня 2015 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Згідно\~ст.141 ЦПК України\~понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 29 серпня 2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що складено актовий запис № 1634. В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, зазначає про те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, відповідач фактично не проживає з позивачем протягом тривалого часу, не веде спільний побут та бюджет, не підтримує сімейних стосунків, шлюб існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судовим розглядом встановлено, що 29 серпня 2009 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що складено актовий запис № 1634, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб виданого 29.08.2009 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, у зв'язку із тим, що останні мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові та поваги одне до одного. Протягом тривалого строку сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, проживають окремо. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному конкретному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем в юридичному шлюбі, який був зареєстрований 18 червня 2010 року Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області за актовим записом №65. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у січні 2017 року, з цього часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Вважає, що подальше збереження родини недоцільне, а тому просив їх шлюб розірвати. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 січня 2018 року заяву було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 лютого 2018 року. 22 січня 2018 року позивач надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та задовольнити позов у повному обсязі. 22 січня 2018 року відповідач надала до суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позову і розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3, 6). Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно з вимогами ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. У відповідності з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме - з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного, ст.ст.112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору від 01\~листопада 2006\~року № б/н із [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 2800\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписавши заяву, позичальник висловив свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк взяті на себе зобовязання щодо надання кредиту виконав у повному обсязі. Відповідач умови договору належним чином не виконав, у звязку із чим у нього утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 31 грудня 2017\~року становить 38729,23 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 2611,44 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 33797,35 грн., штрафу (фіксована частина) 500\~грн., штраф (процентна складова) 1820,44 грн., у звязку із чим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.09.2011 року між ним та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, за актовим записом № 1458. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Вже протягом тривалого часу позивач та відповідач не проживають однією сім'єю. Шлюбні відносини вже декілька років фактично припинені. Відновлення родини неможливе через різні погляди на життя, різний тип характерів та через тривале проживання окремо один від одного. Сім'ю зберегти неможливо. Позивач просить не давати час на примирення. У підготовчому судовому засіданні від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначив, що позов підтримує повністю. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила, що позов визнає. У зв'язку з неявкою в підготовче судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.08.2013 року між ним та відповідачем Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, за актовим записом № 2122. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та непорозуміння. Спільне господарство сторонами не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам чоловіка, жінки та дитини, що має істотне значення. Протягом тривалого строку сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, проживають окремо. У підготовчому судовому засіданні від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначив, що позов підтримує повністю. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила, що позов визнає. У зв'язку з неявкою в підготовче судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved