Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У своїй заяві позивач вказує, що працював у відповідача на посаді водія автотранспорту товариства. 03.11.2009 року він був звільнений з посади за ст.. 38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідачем не проведений з ним повний розрахунок в день звільнення, у зв»язку з чим він звертався до Рівненського міського суду із заявами про видачу судових наказів 24.11.2011 року та 19.10.2012 року про видачу судового наказу про стягнення з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» заборгованості по заробітній платі. Вказаними наказами стягнуто з відповідача ВАТ «РЗТА» заборгованість в сумі 9338 грн.29 коп. Остаточний розрахунок з ним проведено 23.04.2013 року та 30.04.2013 року. Просить стягнути з ВАТ «РЗТА» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені 03.11.2009 року у розмірі 17433 грн 00 коп. за період з 01.10.2012 року по 30.04.2013 року. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Вказав, що на даний час заборгованість відповідачем не сплачена. Представник відповідача Павлюк І.А. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, вказала, що позивачем пропущений строк звернення до суду, оскільки заборгованість йому виплачена у квітні 2013 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими вони обґрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON] працював у Рівненському заводі тракторних агрегатів та був 03.11.2009 року він був звільнений з роботи за власним бажанням, що сторонами не оспорювалось. Судовим наказом від 24 листопада 2011 року та 19 жовтня 2012 року на користь [PERSON] із ВАТ «№РЗТА» стягнуто 2602 грн 91 коп. та 6735 грн. 38 коп. відповідно. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до розрахунку середньомісячної заробітної плати [PERSON] та обставин встановлених рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10.12.2012 року та Ухвали від 23 січня 2014 року його середньомісячний заробіток складає 2574,06 гривень а середньоденна заробітна плата 117 гривень. Згідно порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати включаються як основна заробітна плата, так і доплати і надбавки, виробничі премії. Середньомісячна заробітна плата для оплати вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи. Працівникам, які працювали на підприємстві менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Нарахування виплат, що обчислюються з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Період затримки розрахунку при звільненні, згідно розрахунку позивача, що не оспорювався представником відповідача становить 149 робочих днів, а саме з 01 жовтня 2012 року по 30 квітня 2013 року А отже загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні становить 17433 гривні 00 копійок. (117 грн. х 149 днів = 17433 гривень. Посилання представника відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду не заслуговує на увагу, оскільки у відповідності до Рішення Конституційного Суду України № 9-рп/2013 від 15 жовтня 2013 року у справі за конституційним зверненням [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення сумм індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. На підставі викладеного та

Outcome: approved