Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У серпні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач всупереч Рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007р. та 22.05.2008 року, яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України» на 2007 та 2008, в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та всупереч ст. 22 Конституції України, здійснював нарахування та виплату всупереч законодавства. У звязку з наведеним позивач просить визнати протиправною відмову відповідача в здійсненні перерахунку пенсії, зобовязати його здійснити вказаний перерахунок та провести виплати з 01.01.2009р. по 31.07.2010р. та зобовязати здійснювати виплати в подальшому. Відповідач надав заперечення на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що на позивача поширюється дія ч.4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Оскільки підвищення до пенсії виплачується на підставі лише одного закону, а тому проводити виплату відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» недоцільно. В судове засідання позивач та представник відповідача не зявились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. В звязку з наведеним суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що позивач має статус «Дитини війни», що підтверджується пенсійним посвідченням ( а.с. 5 ). Відповідно до ст.2 Прикінцевих Положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів. З довідки УПФУ в Машівському районі Полтавської області вбачається, що позивач отримує підвищення до пенсії відповідно до ч.4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Ветеранам війни, які мають право на підвищення до пенсії на підставі кількох законів, виплата проводиться за їх вибором ( а.с. 13-14 ). За таких обставин, враховуючи те, що позивач за своїм вибором отримує підвищення до пенсії на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за змістом чинного законодавства вона може отримувати допомогу лише на підставі одного із законів, а тому її вимога про стягнення з відповідача підвищення до пенсії на підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є безпідставною і задоволенню не підлягає. Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, а тому здійснені ним витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed