Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач зазначила, що вона є одноосібним власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 05.04.2016 року. [PERSON] була зареєстрована в помешканні як член сім`ї колишнього власника [PERSON] , при цьому після відчуження квартири не знялася з реєстраційного обліку. На даний час [PERSON] має намір розпорядитися своєю власністю, однак реєстрація [PERSON] у квартирі [ADDRESS] створює позивачу перешкоди у розпорядженні майном. У зв`язку із цим, позивач просила про задоволення позовних вимог. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, звертали увагу суду, що в позові йде мова про усунення перешкод теперішньому власнику у користуванні власністю шляхом визнання особи, члена сім`ї колишнього власника такою, що втратила право користування житлом у зв`язку з відчуженням квартири у якій вона залишилась зареєстрованою. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказувала, що не має іншого житла і зазначала про постійне проживання у вказаному помешканні. Третя особа проти задоволення вимог не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Відповідно до договору дарування від 05.04.2016 року [PERSON] є одноосібним власником квартири [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, [PERSON] , як власник майна має право вимагати усунення перешкод права користування та розпорядження належною квартирою [ADDRESS] . У відповідності до договору дарування від 05.04.2016 року відчужувана квартира належала [PERSON] . Згідно довідки Форма №3 від 18.05.2016 року [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 24.01.2008 року. В судовому засіданні з`ясовано, що [PERSON] була зареєстрована в квартирі, як член сім`ї колишнього власника [PERSON] . Згідно висновків Верховного Суду України у справі №6-158цс14 право користування житлом для членів сім`ї власника, може виникати та існувати лише за умови, якщо особа, членами сім`ї якої вони є, сама володіє правом власності на житло. Таким чином, припинення цього права у колишнього власника, тягне за собою втрату його членами сім`ї права користуватися житлом. За рішенням Конституційного суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99- справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» даний термін застосовується відносно осіб, які пов`язані сімейними правами й обов`язками. Це можуть бути лише особи, які проживають однією сім`єю, пов`язані між собою особистими немайновими і (або) майновими правами й обов`язками. Судом встановлено та підтверджено позивачем, що вона проживає і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 13.06.2015 року і не пов`язана з [PERSON] спільністю життя, сімейними правами та обов`язками. За ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Таким чином, на думку суду, право користування [PERSON] чужим житлом підлягає припиненню на вимогу власника цього житла, оскільки право користування цим майном є похідним від права власності. З огляду на зазначене, враховуючи позицію в аналогічних справах, беручи до уваги те, що відповідач не є членом сім`ї позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: approved