Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернуласядо суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 15 червня 2012 року між нею тавідповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки подружнє життя у них не склалося, вони мають різні характери, погляди на життя та створення сімї, що призводить до непорозумінь та частих сварок, які проходять в присутності неповнолітньої дитини, почуття любові та поваги між ними втрачено, позивач вважає, що їх шлюб існує лише формально. Подальше сімейне життя і збереження родини неможливі, на примирення з відповідачем категорично не погоджується. У судове засіданні сторони не зявилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви [PERSON] підтримує в повному обсязі позовні вимоги та просить розглядати справу без її участі (а.с.11). Зі змісту заяви [PERSON] вбачається, що він визнає позовні вимоги позивача та просить розглядати справу без його участі (а.с. 12). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 15 червня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтво про шлюб серії І-ОК № 132008, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 125 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 280311, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис - № 521 (а.с.4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Між сторонами досягнуто згоди про те, що донька [PERSON], [INFO], буде проживати разом з [PERSON]О За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що судом на підставі зібраних по справі доказів установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, вжиті судом заходи примирення сторін бажаного результату не дали, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дітей, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачка просила судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved