Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] і просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеною квартирою. В обґрунтування заявленого позову вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 24 березня 2017 року він набув у власність квартиру [ADDRESS] . На момент придбання квартири у ній були зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які за умовами договору купівлі-продажу повинні були знятись з реєстрації у зазначений квартирі в строк до 01 червня 2017 року. Проте, відповідачі залишаються зареєстрованими у вказаній квартирі. Вказує, що фактичне місце проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] йому не відоме, а реєстрація відповідачів у належній йому квартирі перешкоджає йому, як власнику, належним чином користуватись та розпоряджатись даною квартирою. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Козак І.О. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, просить позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подавали. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2020 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 24 березня 2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Сарело Т.П., зареєстрованим в реєстрі за №592, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №83402505 від 24 березня 2017 року. Зазначену квартиру [PERSON] придбав у [PERSON] , якому зазначена квартира належала на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Старокостянтинівської держаної нотаріальної контори Хмельницької області Шовтенко Н.П. 01 1992 року за реєстровим №4343. На момент набуття [PERSON] права власності на вищезазначену квартиру у ній з 21 квітня 1998 року зареєстровано місце проживання [PERSON] , а з 29 січня 2000 року - [PERSON] , що підтверджується довідками відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №1578/03-27/2020 та №1579/03-27/2020 від 26 серпня 2020 року. Відповідно до умов, викладених у пункті 16 договору купівлі-продажу від 24 березня 2017 року, [PERSON] та [PERSON] були зобов`язані знятись з реєстрації постійного місця проживання у квартири [ADDRESS] в строк до 01 червня 2017 року. Однак, на момент подачі позову [PERSON] та [PERSON] , які не є членами сім`ї позивача та не пов`язані із ним спільним побутом, залишаються зареєстрованими у квартирі [ADDRESS] , однак у спірній квартирі не проживають та не користуються нею, витрат по утриманню квартири не несуть, в добровільному порядку з реєстрації місця проживання у спірній квартирі не знімаються. Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок (квартира), садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з статтею Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки [PERSON] як новий власник, який придбав спірну квартиру в установленому законом порядку на підставі договору купівлі-продажу, не може користуватись своєю власністю через те, що [PERSON] та [PERSON] , які втратили право користування спірною квартирою в зв`язку із її відчуженням, в добровільному порядку не знімаються з реєстрації у цій квартирі, тому порушене право позивача, як нового законного власника квартири, підлягає захисту в обраний ним спосіб, а саме усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою. З огляду на викладене, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Оскільки позов [PERSON] задоволено, тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів на його користь слід стягнути по 840 грн. 80 коп. понесених ним судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved