Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У серпні 2016 року ПАТ «Актабанк» предявило через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що 02.04.2013 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №0860601302/Т/973819 на споживчі потреби, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 60\~000,00 грн. в обмін на зобовязання позичальника по повернення кредиту, сплати процентів, комісії в обумовлені договором строки. Утім, позичальник порушив умови договору, та станом на 19.07.2016 р. прострочена заборгованість складає 82\~553,13 грн., яка складається з: 21\~003,61 грн. строкова заборгованість по кредиту, 24\~999,61 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 0,02 грн. строкова заборгованість по відсоткам, 10,19 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, 30\~240,00 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 6\~300,00 грн. - штраф по кредиту. Про стягнення даної суми з відповідача у позові й заявлено відповідну вимогу. В поданій через канцелярію суду заяві представник позивача клопотав про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України. 02.04.2011 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №0860601302/Т/973819 на споживчі потреби, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 60\~000,00 грн. в обмін на зобовязання позичальника по повернення кредиту, сплати процентів, комісії в обумовлені договором строки. Укладаючи договір, сторони за ним погодили усі умови. Утім, позичальник порушив умови договору, та станом на 19.07.2016 р. прострочена заборгованість складає 82\~553,13 грн., яка складається з: 21\~003,61 грн. строкова заборгованість по кредиту, 24\~999,61 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 0,02 грн. строкова заборгованість по відсоткам, 10,19 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, 30\~240,00 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 6\~300,00 грн. - штраф по кредиту. За змістом ст.526, 527, 530, 532, 533 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 05 -06), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що останнім не заперечувалось та не спростовано. Оскільки іншого не доведено, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054, 10561 ЦК України не сплачував тіло кредиту і з порушенням ст. 529 ЦК України відступив від умов про частину, виконуваного обов'язку і строків виконання, у зв'язку з чим станом на 19.07.2016 р. прострочена заборгованість складає 82\~553,13 грн., яка складається з: 21\~003,61 грн. строкова заборгованість по кредиту, 24\~999,61 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 0,02 грн. строкова заборгованість по відсоткам, 10,19 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, 30\~240,00 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 6\~300,00 грн. - штраф по кредиту, та дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідача.

Outcome: approved