Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у червні 2009 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 207217 грн., терміном до 28 липня 2015 року, під 19% річних. В порядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки. Позичальник неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. За таких обставин, та з урахуванням вимог заяви про збільшення розміру позовних вимог від 30 березня 2015 року позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість по кредитному договору у сумі 3716534,05 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у задоволенні позову, застосувати наслідки спливу позовної давності. Зазначив, що розмір нарахованої пені не є співмірним із розміром основного зобов'язання, при укладенні договору кредиту банк ввів в оману позичальника, застосувати нечесну підприємницьку практику, не надав позичальнику інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, явку свого представника не забезпечив, заяв, клопотань на адресу суду не надіслав, про час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою своєї реєстрації. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 28 липня 2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №77.1/АА-01390.08.2, за умовами якого позивач відкрив відповідачу невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 207217,00 грн., терміном по 28 липня 2015 року включно. Кредитні кошти надаються для купівлі автомобіля та сплату страхових платежів. За умовами п. 1.5. кредитного договору процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 19 процентів річних. Згідно з п.п.3.1.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісяця до 10-ого числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 2466,87 грн. та сплачувати нараховані проценти. Також п.3.6. кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості. За умовами п. 5.2 договору банк має право вимагати повернення одержавних кредитів, сплати нарахованих процентів, відшкодування збитків, у разі недотримання позичальником умов цього договору. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладений договір поруки від 28 липня 2008 року № 77.1/АА-01390.08.2-3/П, за умовами якого останній зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором від 28 липня 2008 року №77.1/АА-01390.08.2, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодувань збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. За приписами ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит у сумі 207217 грн., що підтверджується заявою про видачу готівки. (а.с. 28) Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої договірні зобов'язання з погашення кредитної заборгованості, по сплаті процентів за користування кредитними коштами, припинив сплачувати кошти за кредитним договором, починаючи з червня 2011 року. Станом на 23 березня 2015 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить 3716534,05 грн., у тому числі заборгованість за кредитом - 255150,78 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 3372163,96 грн., три проценти річних - 17315,66 грн., інфляційні втрати - 71903,65 грн. За приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Аналізуючи розрахунок суми пені за кредитним договором, суд доходить висновку, що позичальник, отримавши кредит у розмірі 207217 грн., здійснив часткове погашення такого кредиту та сплатив проценти за користування кредитними коштами з порушенням строків, встановлених у договорі. Разом з тим, нараховані штрафні санкції мають бути співмірними із розміром заборгованості за договором та відповідати реальним збиткам позивача, завданим внаслідок невиконання позичальником договірних зобов'язань. Розмір пені, яку позивач просить стягнути на свою користь з позичальника, в тринадцять разів перевищує заборгованість відповідача за основною сумою кредиту. На переконання суду такий розрахунок суми неустойки за кредитним договором свідчить про намагання позивача отримати надприбутки від кредитування та не відповідає реальним збиткам позивача, завданим внаслідок невиконання позичальником договірних зобов'язань. За таких обставин, суд вважає за доцільне зменшити суму пені з 3372163,96 грн. до 30000 грн. Заперечуючи проти позову, представник відповідача [PERSON] зазначив, що під час укладення кредитного договору позичальник був введений в оману, йому не було роз'яснено умови кредитування, проінформовано про сукупну вартість кредиту. Підстави, з яких відповідач заперечує проти задоволення позову, мають значення при вирішенні вимог про визнання договору (правочин) недійсним. Зустрічний позов відповідачем з цих підстав не заявлений. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Матеріалами справи підтверджено, що у додатках № 1, 2 до кредитного договору позичальнику надано інформацію про детальний розпис сукупної вартості кредиту та про орієнтовну сукупну вартість кредиту. (а.с. 11-16) Отже, в цій частині доводи представника відповідача не знайшли свого підтвердження матеріалами справи. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справі № 6-116цс13, у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. За приписами ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Матеріалами справи підтверджено, що строк виконання основного зобов'язання по кредитному договору встановлений до 28 липня 2015 року. Позивач звернувся до суду з позовом у січні 2015 року. Відтак, позивачем не пропущено строк позовної давності та відсутні підстави вважати поруку [PERSON] припиненою. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує стягнути у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 28 липня 2008 року № 77.1/АА-01390.08.2, що виникла за період з 28 липня 2008 року по 23 березня 2015 року, а саме: заборгованість по кредиту у сумі 255150,78 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту у сумі 30000 грн., три проценти річних у сумі 17315,66 грн., інфляційні втрати у розмірі 71903,65 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3654 грн.

Outcome: partial