Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом до Кременчуцького міського управління юстиції. Посилаючись на статтю 246 ЦК України, статтю 36 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», позивач просив суд про наступне: - визнати недійсними реєстраційну картку форми №7 від 11 березня 2008 року з доповненням від 12 березня 2008 року, і реєстраційні записи в ній щодо проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - кооператива «Ятрань» - у зв'язку з ліквідацією по рішенню засновників; - визнати недійсними реєстраційні дані про проведення державної реєстрації юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією, згідно яких державний реєстратор Бондаренко І.В. внесла до Єдиного державного реєстру юридичних осіб помилковий реєстраційний запис № 15851110002005897 від 12 березня 2008 року. Представник позивача [PERSON] суду пояснив, що оскаржувані реєстраційна картка та реєстраційні дані перешкоджають повній реалізації прав [PERSON], як засновника кооператива «Ятрань», оскільки ліквідація кооперативу відбулася на підставі рішення трьох «недійсних» засновників - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Державний реєстратор Бондаренко І.В. діяла неправомірно, тому що прийняла документи від неповноважного представника кооперативу. Позовні вимоги [PERSON] представник обгрунтував, зокрема, посиланнями на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31 травня 2012 року, рішення Апеляційного суду Полтавської області від 10 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 14 листопада 2013 року, які набрали законної сили. Строк позовної давності представник позивача просив поновити, оскільки вперше [PERSON] отримав доступ до реєстраційної справи у березні 2011 року на підставі рішення Автозаводського районного суду від 02 лютого 2011 року (заява про поновлення строку, а.с. 34). Відповідач позов не визнав. Представник відповідача [PERSON] суду пояснила, що юридична особа - кооператив «Ятрань» - була зареєстрована рішенням Крюківського райвиконкому 17 жовтня 1991 року; одним із засновників кооперативу був [PERSON] Протоколом загальних зборів членів кооперативу № 9 від 01.10.1998 року - [PERSON] було звільнено з посади голови та виключено зі складу членів кооперативу. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 7 грудня 2004 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позову про поновлення на роботі та в членах кооперативу. Представник зазначала, що позивач не являвся ні членом кооперативу, ні його керівником на момент вчинення оскаржуваних реєстраційних дій. Дії державного реєстратора та реєстраційні записи відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», зокрема, статей 8,17 Закону. Оскарження реєстраційної картки, записів в ній, на думку представника, є непередбаченим законом способом захисту цивільних справ. Представник відповідача зазначала також, що 17 березня 2011 року [PERSON] ознайомився із реєстраційною справою, а в суд із даним позовом звернувся тільки 25 серпня 2014 року. На думку представника строк позовної давності пропущений без поважної причини; тому представник просила суд застосувати наслідки пропуску строку. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: Рішенням Крюківського райвиконкому м.Кременчука від 17 жовтня 1991 року № 369/1 було зареєстровано юридичну особу - кооператив «Ятрань», одним із засновників якого виступив [PERSON]. У подальшому, 1 жовтня 1998 року рішенням загальних зборів членів кооперативу «Ятрань» (протокол №9) [PERSON] було звільнено з посади голови кооперативу та виключено зі складу його членів. [PERSON] оскаржив рішення зборів в суд. Рішенням колегії суддів Судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області від 7 грудня 2004 року (а.с. 56-58) було скасоване рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 26 липня 2004 року та додаткове рішення суду від 9 серпня 2004 року про часткове задоволення позову [PERSON], та в задоволенні позовних вимог [PERSON] до кооперативу «Ятрань» відмовлено. Ухвалою Верховного Суду України від 7 лютого 2007 року касаційна скарга [PERSON] на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 7 грудня 2004 року залишена без змін (а.с. 59-60). Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 2 лютого 2011 рокуё яка набрала законної сили, було визнано незаконним дії виконкому Кременчуцької міської ради про ненадання доступу [PERSON] до документів в реєстраціній справі кооперативу «Ятрань». Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31 травня 2012 року, яке набрало законної сили, було задоволено позов [PERSON] до Кременчуцького відділення ПАТ «Укрсиббанк» про зобов'язання відповідача надати [PERSON], як засновнику кооператива «Ятрань», доступ до засновницьких документів і видати завірені копії установчого протоколу № 1 від 20 вересня 1991 року та Статуту (а.с. 40). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 10 липня 2014 року, яке набрало законної сили, (а.с. 45-46) задоволений позов [PERSON] та визнано недійсним реєстраційну картку форми №6 від 20 вересня 2007 року про включення помилкових реєстраційних відомостей про юридичну особу - кооператив «Ятрань», згідно якої державний реєстратор [PERSON] внесла до Єдиного державного реєстру юридичних осіб помилковий реєстраційний запис № 15851200000005897 від 20 березня 2007 року. Як вбачається зі місту вказаних судових рішень, позивач не повідомляв судам про те, що виключений зі складу членів кооперативу, на ці обставини не посилалися відповідачі, яким про них не було відомо. Віповідно, ці обставини не були предметом дослідження у судових засіданнях. Представник позивача [PERSON] вважав, що факт виключення [PERSON] зі складу членів кооперативу не має значення для вирішення справи, оскільки позивач являвся одним із засновників кооперативу «Ятрань», і це дає йому «пожиттєвий» статус засновника і відповідні права на участь у діяльності кооперативу. Із матеріалами реєстраційної справи [PERSON] ознайомився 17 березня 2011 року, що підтверджується фотокопією його заяви (а.с. 54). Вирішуючи спір, суд виходить із приписів ЦПК України про те, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України). Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається зі змісту положень спеціального закону - Закону СРСР «Про кооперацію в СРСР» (статті 10-15), який діяв до набрання чинності Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року № 1087-4 і був чинним на момент організації кооперативу та виключення [PERSON] з його членів, права на участь в управлінні кооперативом ґрунтувалися на факті членства в кооперативі. Так само, відповідно до Закону України «Про кооперацію», який набрав чинності 11 листопада 2004 року, права та обов'язки на участь в управлінні кооперативом, прийняття рішень про його реорганізацію та ліквідацію мають члени кооперативу. Члени кооперативу, які заснували кооператив, не мають якогось особливого, переважного перед іншими членами кооперативу, «пожиттєвого» статусу. Отже, судом встановлено, що рішенням загальних зборів членів кооперативу «Ятрань» від 1 жовтня 1998 року [PERSON] із членів кооперативу виключений. Судом це рішення загальних зборів визнане законним. Оскаржувані дії державного реєстратора, які були вчинені в березні 2008 року, реєстраціна картка № 7 від 11 березня 2008 року з доповненнями від 12 березня 2008 року, реєстраційні записи в ній щодо проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - кооперативу «Ятрань» на підставі рішення загальних зборів його членів від 17 серпня 2007 року - не порушують охороняємих законом прав, свобод чи інтересів позивача. Позивачем пропущений трирічний строк позовної давності звернення до суду. Так, про оскаржувані реєстраційну картку та реєстраційний запис він дізнався 17 березня 2011 року, а в суд звернувся 25 серпня 2014 року. Підстав для того, щоб вважати причини пропуску строку поважними та для поновлення строку, немає. На підставі викладеного, відповідно до статей 212-215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed