Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

У серпні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.12.2007 року. Від шлюбного життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] Зазначила, що з грудня 2017 р, вони з відповідачем припинили спільне подружнє життя. Спільне життя з відповідачем протерічить її інтересам. Спроби до примирення позитивних результатів не надали, тому вона прийшла до переконання що родина розпалась остаточно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі. Пояснила, що сторони не проживають разом з березня 2017 року. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не з'явився. Своїми процесуальними правами скористався на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступне. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 21.12.2007 року підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 21.12.2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 23. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.03.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького району Запорізької області, сторони по справі мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Судом також було встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не мають з березня 2017 року. Спір стосовно майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на час розгляду даної справи - відсутній. Після розірвання шлюбу, дитина буде проживати з матір'ю. Питання про виплату аліментів у зазначеній справі не вирішується. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, та не мають наміру на збереження шлюбу, суд приходить до висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - «[PERSON]». Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивачка [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказаного питання не розглядає. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved