Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 12 липня 2002 року вона перебувала у шлюбі, який рішенням Баглійським районни судом м. Дніпродзержинська від 24 жовтня 2011 року був розірваний. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Відповідач офіційно працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на утриманні дитини. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги змінила. Не заперечувала проти стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги частково. Пояснив, що він одружений і його нова жінка вагітна. Також, пояснив, що має вже на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Він офіційно працює, матеріальну допомогу на утримання дитини надавати буде, але просить суд зменшити розмір аліментів з розміру 1/4 частини до 1/6 частини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Також, у судовому засіданні встановлено, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач офіційно працює, матеріальну допомогу на утримання дитини надавати буде, але просив суд зменшити розмір аліментів з розміру 1/4 частини до 1/6 частини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає, працює, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повнолітня дитини. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви у провадження судових органів України, тобто з 12 січня 2015 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved