Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У січні 2017 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 1), [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 2, разом поіменовані - співвідповідачі), про стягнення заборгованості за кредитним договором № 057-2008-944 від 03.04.2008 року в сумі 63600 доларів США. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 03.04.2008 року між позивачем та відповідачем 1 укладено кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу 1 кредитні кошти, шляхом банківського переказу коштів на її рахунок. У свою чергу, відповідач 1 зобов`язалася вчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно кредитного договору. Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач 1 не виконала взяті на себе зобов`язання. Також, для забезпечення виконання зобов`язань відповідача 1 за кредитним договором 03.10.2012 року між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки. Заборгованість за кредитним договором позивач визначає в сумі 74458,28 доларів США, з яких: 690,78 доларів США - прострочена заборгованість за кредитуом; 57904,45 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 15728,68 доларів США - заборгованість за відсотками; 134,37 доларів США - заборгованість за підвищеними відсотками. Оскільки кредитодавець може на власний розсуд вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просить суд стягнути зі співвідповідачів заборгованість у розмірі 63600 доларів США, еквівалент якої становить 1631034 грн. Ухвалою суду від 14.11.2018 року дану справу прийнято до провадження. 28.10.2020 року на адресу суду відповідачем 1 подано письмові пояснення, у яких остання звернула увагу суду на те, що нею фактично було сплачено 388856,47 грн., що на 85856 грн. більше, ніж отриманий кредит. 18.12.2020 року стороною позивача долучено до матеріалів справи пояснення, у яких зазначено, що станом на день подання позову заборгованість відповідача 1 за кредитним договором становила 74458,28 доларів США. Відповідно до приписів чинного законодавства України, позивач має право стягнути заборгованість повністю або частково, тому останній просить стягнути лише частину боргу, а саме 63600 доларів США. Стосовно доводів відповідача 1 про те, що нею сплачено кредитну заборгованість в повному обсязі та має місце переплата у розмірі 85856,47 грн., представник позивача зазначила, що відповідачем 1 не надано суду методику, на підставі якої здійснено розрахунки. При цьому, відповідачем 1 не враховано умови договору, згідно якого вона зобов`язувалась не лише повернути кредитні кошти, а й сплатити відсотки за весь час користування такими коштами. Таким чином, твердження відповідача 1 про фактичне виконання зобов`язання не відповідають дійсності. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Співвідповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, 03.04.2008 року між позивачем та відповідачем 1 укладено кредитний договір № 057-2008-944 (надалі за текстом - Кредитний договір), за яким відповідач 1 отримала кредит у сумі 60000 доларів США, а також повинна сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,45 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором (т. 1, а. с. 5-10). Кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Підпунктом 1.1.1. Кредитного договору сторони погодили, що за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37,35 % річних. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору строк кредитування становить період з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 1 квітня 2038 року включно. У відповідності до п.2.4. Кредитного договору відповідач 1 зобов`язалась погасити кредит шляхом сплати щомісячних платежів в останній день, що передує 01 числу кожного місяця. Розмір щомісячного платежу сторони визначили в Графіку погашення кредиту (п.2.5 Кредитного договору). Згідно з п.п. 2.12 Кредитного договору відповідач 1 погодилась на право позивача змінювати/збільшувати процентну ставку зам кредитом у випадку зміни НБУ курсу долару США по відношенню до гривні. Факт отримання [PERSON] кредиту згідно Кредитного договору не спростовано. У забезпечення кредитного договору, 03.10.2012 року між позивачем та відповідачем 2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручався перед позивачем за виконання відповідачем 1 усіх зобов`язань перед позивачем, що виникли з кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем 1, в повному обсязі як існуючих на момент укладення, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (т. 1, а.с.74-78). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 057-2008-944 вбачається, що за відповідачем 1 рахується заборгованість у сумі 74458,28 доларів США, з яких: 690,78 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 57904,45 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 15728,68 доларів США - заборгованість за відсотками; 134,37 доларів США - заборгованість за підвищеними відсотками. Оскільки кредитодавець може на власний розсуд вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просить суд стягнути зі співвідповідачів заборгованість у розмірі 63600 доларів США, еквівалент якої становить 1631034 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 5.2.4 Кредитного договору сторони погодили, що відповідно до вимог законодавства України (зокрема, ст. ст. 525, 611 ЦК України), у випадку настання будь-якої із нижчевказаних обставин та направлення банком позичальнику відповідного повідомлення/вимоги вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань ) позичальника за кредитним договором з дня направлення банком відповідного повідомлення/вимоги позичальнику. Обставинами, настання яких (або будь-якої з них) є істотним порушенням умов договору та/або є підставою для встановлення нового терміну/строку виконання основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичальника за кредитним договором, сторони вважають: прострочення сплати чергового щомісячного платежу та/або інших грошових зобов`язань позичальника за договором (зокрема, але не виключно щодо оплати кредиту (його частини) та/або процентів за користування Кредитом тощо). На підставі положень Кредитного договору, а саме, п.5.2.4. та вимог чинного законодавства 20.01.2015 року на адресу, яка була вказана при укладанні кредитного договору, позивач направив співвідповідачам вимогу про дострокове погашення суми заборгованості. Однак, співвідповідачі не вчинили жодних дій, які б свідчили про намір сплатити прострочену заборгованість у добровільному порядку. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк/термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язання. Згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд доходить висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач 1 порушила умови договору, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 74458,28 доларів США, з яких: 690,78 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 57904,45 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 15728,68 доларів США - заборгованість за відсотками; 134,37 доларів США - заборгованість за підвищеними відсотками. Оскільки кредитодавець може на власний розсуд вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просить суд стягнути зі співвідповідачів заборгованість у розмірі 63600 доларів США, еквівалент якої становить 1631034 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. За приписами ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи доведеність факту порушення основним боржником своїх грошових зобов`язань за кредитним договором, суд констатує наявність правових підстав для стягнення відповідних коштів солідарно як з основного боржника, так і з його поручителя. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на співвідповідачів в рівних частинах. На підставі викладеного,

Outcome: approved