overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

У серпні 2020 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Позивач посилається на те, що з 14.10.1995 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис 2139. В шлюбі неповнолітніх дітей не має. Позивач вказує, що спільне з відповідачем життя не склалося, відсутнє взаєморозуміння. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

У серпні 2020 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що з 21.09.2011 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 272. В шлюбі народилась донька, [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне з відповідачем життя не склалося, з січня 2018 року подружжя не проживає разом, не веде спільного господарства, відсутнє взаєморозуміння, просить шлюб розірвати. Позивач підтримав заявлений позов з викладених в ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

У серпні 2020 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що з 25.07.2014 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис 1453. В шлюбі народився син [PERSON] [INFO] . Позивач вказує, що спільне з відповідачем життя не склалося, з грудня 2019 року подружжя не проживає разом, не веде спільного господарства, відсутнє взаєморозуміння, просить шлюб розірвати. Позивач підтримав заявлений позов з викладених в ньому підстав. Відповідач надав заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

У серпні 2020 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач та представник відповідача надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У серпні 2020 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за невиконані вчасно підрядні роботи і стягнення пені за прострочення виконання,. Позивач зазначив, що за договором на поставку матеріалів та виконання робіт № ЄВ-0000000127 від 11.11.2018 відповідач зобов`язався поставити протягом п`яти днів позивачу квартирні двері на сумі 60000 грн., яку оплатив позивач. Посилаючись на те, що умови договору відповідачем не виконані, позивач просить стягнути з відповідача 60000 грн. та пеню за порушення строків виконання зобов`язань в сумі 3653,63 грн. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов визнали на загальну суму 63653,63 грн. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

У серпні 2020 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. Позивач зазначила, що з 19.10.2007 перебуває у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Великогорбашівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис №6. В шлюбі у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем погіршились, вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати, визначивши місце проживання сина разом з позивачем. У зв`язку з тим, що з відповідачем не досягнуто згоди про утримання та матеріальне забезпечення дитини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, [PERSON] в розмірі 1/4 з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31.08.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач надав заяву про розгляд справи без участі. Відповідач надав заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У серпні 2020 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості.Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № 2018/І_С323-000287 від 05.02.2018 року в сумі 31 681 грн 39 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що 05.02.2018 року між сторонами був укладений договір № 2018/І_С323-000287 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки, згідно якого банк встановив ліміт кредитування у національній валюті в сумі 22 700 грн 00 коп. на строк 12 місяців зі сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом та овердрафтом, виходячи з 36% річних. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.6). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 08.04.2020 року має заборгованість - 31 681 грн 39 коп., яка складається з: -602,35 грн - поточна заборгованість; -7 253,36 грн - прострочена заборгованість; Сума кредиту неповернутого в строк визначений кредитним договором складає: -13 536,25 грн - поточна заборгованість; -10 289,43 грн - прострочена заборгованість; Отже, заборгованість до стягнення становить - 31 681 грн 39 коп. Тому, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № 2018/І_С323-000287 від 05.02.2018 року в сумі 31 681 грн 39 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У серпні 2020 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості.Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № 2019/І_С323-000245 від 15.01.2019 року в сумі 45 039 грн 58 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що 15.01.2019 року між сторонами був укладений договір № 2019/І_С323-000245 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки, згідно якого банк встановив ліміт кредитування у національній валюті в сумі 32 400 грн 00 коп. на строк 12 місяців зі сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом та овердрафтом, виходячи з 36% річних. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.6). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 01.04.2020 року має заборгованість - 45 039 грн 58 коп., яка складається з: -679,54 грн - поточна заборгованість; -10 307,76 грн - прострочена заборгованість; Сума кредиту неповернутого в строк визначений кредитним договором складає: -18 637,48 грн - поточна заборгованість; -15 414,71 грн - прострочена заборгованість; Отже, заборгованість до стягнення становить - 45 039 грн 58 коп. Тому, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № 2019/І_С323-000245 від 15.01.2019 року в сумі 45 039 грн 58 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 67. В обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку, яка проживає з позивачем. Сімейне життя з відповідачем за останні роки погіршилось, що призвело до припинення шлюбних відносин, сторони не ведуть спільне господарство. 16.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 19.09.2020 року позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 26.02.2005 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 67. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Слід зазначити, що звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу в серпні 2020 року, на час вирішення цієї справи позивач своєї думки не змінив. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 липня 2011 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис №2. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. Позивач зазначив, що вони з [PERSON] не проживають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, а тому просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2011 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис №2 (а. с. 4). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 5). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 листопада 1990 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАЦСу Мінського РВК м. Києва, актовий запис №2170. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , а [INFO] - донька [PERSON] , які на час розгляду справи в суді є повнолітніми. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. Позивач зазначив, що вони з [PERSON] хоч і проживають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, а тому просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 1990 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАЦСу Мінського РВК м. Києва, актовий запис №2170 (а. с. 8). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , а [INFO] - донька [PERSON] , які на час розгляду справи в суді є повнолітніми. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи хоч і мешкають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved