Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У січні 2020 р. Національний університет харчових технологій (далі по тексту - позивач) звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості по оплаті за навчання в розмірі 7 200 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. [PERSON] навчався у Національному університеті харчових технологій у період з 13.03.2017 по 30.06.2018. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 21 600 грн. Вартість одного семестру складає 7 200 грн. 13.03.2017 відповідача зараховано на навчання для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» студентом першого курсу заочної форми навчання за кошти фізичних та юридичних осіб, а 01.09.2017 відраховано з університету за порушення умов п. 14 «Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти». Договір не виконано з вини [PERSON] , оскільки останнім не було подано жодної заяви про розірвання договору та про відрахування його з університету, у зв`язку з чим нарахована заборгованість за надані послуги по навчанню в розмірі 7 200 грн. З метою досудового врегулювання спору, Національний університет харчових технологій звернувся до відповідача з претензією від 05.06.2018, яка залишилася без уваги останнього. На підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2020 вказаний позов передано за територіальною підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою від 17.03.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У строк, встановлений вищевказаною ухвалою, відповідачем не подано заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та письмового відзиву на позов. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд встановив такі обставини. 10.03.2017 між Національним університетом харчових технологій (виконавцем) та [PERSON] (одержувач) було укладено договір № 005-МВз17М про надання освітньої послуги між Національним університетом харчових технологій та фізичною особою. За умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги за спеціальністю 073 «Менеджмент», ступінь вищої освіти «магістр», заочна форма навчання (а.с. 6-7). Відповідно до пункту 5.2 вказаного договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання на момент укладення договору становить 21 600 грн. За перший календарний рік навчання вартість освітньої послуги становить 14 400 грн. Згідно пункту 3.1 відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором. Відповідач вносить плату за освітню послугу на рахунок позивача кожного семестру до 01.09 та до 01.02 поточного навчального року. З урахуванням пункту 5.4 договору відповідач зобов`язаний був не пізніше 13.03.2017 перерахувати кошти на рахунок позивача у вигляді попередньої оплати за навчальний семестр у розмірі 7 200 грн. без ПДВ. Однак, зазначені кошти на поточний рахунок позивача не надходили. 01.09.2017 відповідач відрахований з Національного університету харчових технологій за порушення умов договору (у разі відрахування одержувача з навчального закладу згідно із законодавством), що підтверджується наказом від 11.09.2017 № 1079-кс (а.с. 10). Судом встановлено, що відповідач не здійснив попередню оплату за навчальний семестр за період з березня по червень 2017 р. в розмірі 7 200 грн. Відповідно до положень частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За загальним правилом, встановленим статтею 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). З огляду на вищевикладене суд вважає доведеним, що відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, на підставі договору про надання освітніх послуг, щодо своєчасного внесення сплати за освітню послугу. Отже зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення закону суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог Національного університету харчових технологій, що є підставою для їх задоволення. Зважаючи на результат розгляду справи, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved