Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 липня 2018 року і до досягнення повноліття дитини чи до закінчення навчання, але не довше досягнення нею 23 років. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість оскільки є фізично здоровим та може працювати. Тому вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просила заслухати справу у її відсутності не заперечила проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не прибув. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4) та копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5) підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки і на переконання суду, може сплачувати аліменти на утримання дитини. З урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі до досягнення дитиною повноліття. Позивачка просила стягувати аліменти на утримання дочки до закінчення навчання у вищих учбових закладах, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь які докази того, що дочка сторін Христина на даний час навчається у вищому навчальному закладі та буде продовжувати навчання після досягнення повноліття у матеріалах справи відсутні, тому суд вважає вимогу про стягнення аліментів до закінчення дочкою навчання передчасною і такою, що до задоволення не підлягає. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved