Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , на час відкриття спадщини. Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті рідного батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його рідний батько [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, яку фактично прийняв його рідний брат, рідний син померлого - [PERSON] . Оскільки на момент смерті батька всі проживали разом, а зареєстровані були в різних місцях, то до нотаріуса щодо прийняття спадщини позивач не звертався, оскільки все вирішили оформляти на брата [PERSON] . Але в 2020 році він найшов в документах батька оригінали документів на нерухоме майно, а саме будівельний паспорт та дозвіл на виконання будівельних робіт на земельній ділянці [ADDRESS] . У відповідь на запит адвоката було отримано рішення Жовтневої районної ради народних депутатів Миколаївської області від 16.09.1994 року, відповідно до якого земельна ділянка [ADDRESS] була надана померлому [PERSON] в приватну власність. Згідно відповіді відділу земельних ресурсів інформація щодо видачідержавного акту на спірну земельну ділянку за період з 1992 по 2021 року відсутня, тобто земельна ділянка не була приватизована померлим за життя. Оскільки позивач проживав разом з батьком на момент його смерті, але не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, він вважає, що є всі підстави для встановлення факту його проживання з ним на день смерті в судовому порядку. Також оскільки є спадкоємець, який звернувся до нотаріуса з приводу відкриття спадщини, а саме відповідач по справі - його рідний брат [PERSON] , тому існує спір про право. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач також не з`явився в судове засідання, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер рідний батько позивача [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі рішення Жовтневої районної ради народних депутатів Миколаївської області від 16.09.1994 року. Спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним, без реєстрації місця проживання, проживав позивач [PERSON] , що підтверджується актом про проживання. У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У відповідності до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на положення наведеної норми Закону, Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вбачає підстави для задоволення позову. Доказів, які спростовують висновки суду, судовим розглядом не здобуто.

Outcome: approved