Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

У серпні 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява вмотивована тим, що між позивачкою та відповідачем 15.02.2008 укладено шлюб, зареєстрований Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Від спільного з відповідачем життя дітей не мають. Позивачка зазначає, що сторони подружні стосунки не підтримують з 2019 року через різні погляди на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, відсутність взаєморозуміння, зловживання відповідачем спиртними та наркотичними засобами. На думку позивачки подальше сумісне життя і примирення між подружжям неможливе та суперечить їх інтересам, тому вона вимушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.\~22), надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує, а також просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с.\~20). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.\~25). Заяв, клопотань та відзиву на позовну заяву до суду не надав. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 15.02.2008 між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.\~7). Від спільного з відповідачем життя дітей не мають. Сторони подружні стосунки не підтримують з 2019 року, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно із ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved