Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

У січні 2017 року позивач через свого представника за довіреністю № 2-16/06-07 від 16 червня 2016 року та довіреністю № 229/12-1 від 29 грудня 2016 року /ас. 12,40/ [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] 9428,17 грн. кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. На обґрунтування позову зазначила, що 20.01.2014 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» / далі ПАТ «Ідея Банк»/ та відповідачем був укладений кредитний договір № Р25.193.71482, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 14708 грн. зі сплатою 6% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені договором. На виконання умов договору відповідач отримала зазначений розмір кредиту. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором не виконала, у зв'язку з чим утворилась вказана заборгованість. 29.04.2016 року між ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 29/04-1. Згідно умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Рантье» набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Рантье» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу її реєстрації. Останній платіж боржником здійснено 02.12.2016 року на суму 1089 грн., після відступлення права вимоги. Сума боргу відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 23.12.2016 становить загальної сумою 9428,17 грн., з якої : 8197,82 грн. - заборгованість за кредитом; 1230,25 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. В судове засідання представник позивача не зявилась, згідно поданого клопотання просить справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /ас.42/. Відповідач повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку, передбаченому частиною пятою статті 74 Цивільного процесуального кодексу України /далі-ЦПК України / ас. 34-35,45-46/, причину неявки суд не повідомила, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надала, заяв про розгляд справи за її відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення відповідно до положень статей 158, 169, 197,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що 20 січня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р25.193.71482 / копія ас.5-6/. Відповідно до п. п. 1.1 частини першої вказаного договору банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 14708,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), в обмін на зобовязання останньої одержати одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами договору. За змістом п. п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 частини першої означеного вище кредитного договору Банк надає кредит у день підписання договору строком на 30 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 6,0000% річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 1,5500% від початкової суми кредиту. Ставки процентів, передбачені цим договором, є стабільними і не можуть змінюватись банком без попереднього повідомлення та погодження позичальника. Плати за обслуговування кредитної заборгованості, передбачені цим договором, є стабільними і не можуть змінюватися. Пунктами 2.1, 2.3 частини другої кредитного договору визначено, що позичальник повертає кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 30 місячних внесках включно до 20 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором. Нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, до дати сплати щомісячного внеску. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим договором. Базою для нарахування процентів є непогашена сума кредиту, базою для нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості є початкова сума кредиту. Графік щомісячних платежів позичальника за цим договором в разі сум погашення кредиту, процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості є невідємною частиною цього договору. З графіку платежів, який викладений у частині 6 кредитного договору і є невідємною його частиною, з яким відповідачка ознайомлена під розпис, вбачається, що в строк до 20 числа кожного місяця, починаючи з 20 лютого 2014 року, [PERSON] повинна була сплачувати банку кредит рівними платежами у розмірі 757 грн. 15 коп. на місяць, який складається із тіла кредиту, нарахованих відсотків та комісії / копія а. с. 6/. 29 квітня 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК«Рантье» було укладено Договір факторингу № 29/04-1, за яким право вимоги по кредитному договору № Р25.193.71482 від 20 січня 2014 року було відступлене на користь ТОВ «ФК«Рантье» /копії а.с.17-23/ Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Рантье» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу реєстрації [PERSON] І . / копія а.с.24/ Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані нормами Цивільного кодексу України /далі ЦК України/. Згідно статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідач не належним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором № Р25.193.71482 від 20 січня 2014 року, внаслідок чого у відповідача перед позивачем існує заборгованість в загальній сумі 9428 грн. 17 грн., з яких: 8197,92 грн. - заборгованості за кредитом; 1230,25 грн. - за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Суд розглядає справу у відповідності до вимог статті 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статей 60 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач порушила грошове зобовязання, і відповідно до укладеного між сторонами договору зобов'язана повернути кредит, сплатити відсотки та передбачену договоромкомісію. Суд погоджується з розрахунком позивача і вважає за можливе покласти його в основу судового рішення, оскільки відповідач не надала суду належних і допустимих доказів у спростування позовних вимог, чим не виконала вимоги статей 10, 58-59 ЦПК України. Судом таких доказів не встановлено і при розгляді справи. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено, тому суд вважає позов обґрунтованим, порушене право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України Про судовий збір , що діяв на час подачі позову до суду, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved