Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

У січні 2018 року позивач ТОВ «Нью Файненс Сервіс» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №Z02.177.71665, укладеним 24.10.2014 р. між ПАТ «Ідея Банк» і відповідачем, на загальну суму 91546 грн., зі сплатою 10 % річних. Відповідач кредит отримав, але неналежним чином не виконує зобов'язання за договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитом, відсотках та комісії на загальну суму 87417,30 грн.17.11.2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1, згідно умов якого ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», згідно умов чинного законодавства, набув право грошової вимоги за кредитним договором. В подальшому, 28.02.2017 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» уклала договір факторингу № 28/02-1 з ТОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило назву на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором. Станом на 28.02.2017 року сума заборгованості за кредитним договором становить 77966.30 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, на підставі ст. 211 ЦПК України просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав та не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подавалось. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомила та не подала до суду відзив, суд вважає можливим розглянути дану справу відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору Z02.177.71665 від 24.10.2014 року відповідач отримав у ПАТ «Ідея Банк» кредит у розмірі 91546 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік. 17.11.2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1, згідно умов якого ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», згідно умов чинного законодавства, набув право грошової вимоги за кредитним договором. 28.02.2017 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» уклала договір факторингу № 28/02-1 з ТОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке, в подальшому, змінило назву на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов'язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 28.02.2017 року становить 77966,30грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, , 610-612, 614-615, 625, 1048-1050, 1054, 1057 ЦК України та

Outcome: approved