Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У серпні 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 06.07.2011 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] укладено договір №б/н від 06.07.2011 року, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. ПАТ КБ ПРИВАТБАНК свої зобовязання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит у розмірі 2500 грн.. Обовязки, передбачені договором, [PERSON] не виконує, тому станом на 31.07.2015 року має заборгованість в розмірі 14232 грн. 06 коп., з яких: заборгованості за кредитом в сумі 2489 грн. 20 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 8138 грн. 95 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2450 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (відсоткова складова) в сумі 653 грн. 90 коп.. Відповідач на звернення позивача щодо сплати боргу не реагує, а тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання повторно не зявився, заперечень проти позову не надав та про причини неявок суд не повідомив. У відповідності до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 06.07.2011 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] укладено договір №б/н від 06.07.2011 року, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Обовязки, передбачені кредитним договором [PERSON] не виконує, тому станом на 31.07.2015 року має заборгованість в розмірі 14232 грн. 06 коп., з яких: заборгованості за кредитом в сумі 2489 грн. 20 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 8138 грн. 95 коп., заборгованість за комісією в сумі 2450 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (відсоткова складова) в сумі 653 грн. 91 коп., яка підлягає стягненню у судовому порядку. Дані обставини підтверджуються: анкетоюзаявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 06.07.2011 року, кредитним договором №б/н від 06.07.2011 року, розрахунком заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.07.2011 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.610, 611, 623 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст.ст.525, 526, 530 цього Кодексу, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 14232 грн. 06 коп.. В силу ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору, які були сплачені позивачем при поданні позову, що підтверджується платіжним дорученням №РROМ0ВR8GK від 10.08.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved