Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

У січні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову позивач зазначив, що з 27 листопада 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, сварок, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. З травня 2019 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вирішив розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, тому позивач звернувся до суду із даним позовом. 24 лютого 2020 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлено за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану справу передано на розгляд судді Радзівіл А.Г. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 30 квітня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27 листопада 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київські області, актовий запис № 970 (а.с. 7). Суд встановив, що на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 1 ст. 110 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved