Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . На теперішній час відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Сама ж вона не має можливостей для всебічного та повного забезпечення дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України зазначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, судом по справі встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 22. Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження, батьком якої записаний відповідач [PERSON] . Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Сама ж позивач не має можливостей для всебічного та повного забезпечення дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач працездатний, хронічними захворюваннями не хворіє, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та зважає на положення ст.27 Конвенції про права дитини, відповідно до якої батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а тому, вважає за можливе, зобов`язати відповідача виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 14 січня 2020 року. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved