Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області частково задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь позивача 174\~705 грн. 74 коп., матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди та 1990 грн. 65 коп. судового збору, а всього 176\~696, 39 грн. Борг було частково погашено 27 липня 2016 року в сумі 48\~811 грн. шляхом передачі 1/5 частини будинку стягувачу. Таким чином сума боргу становить 127\~885 грн. 39 коп. Крім того індекс інфляції та 3 % річних на суму заборгованості становить 44\~319, 97 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] ,інфляцію та 3 % річних в рахунок погашення боргу, що складає 44\~319, 97 гривень. А також судовий \~ \~ \~ \~збір в розмірі 704, 80 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу за відсутності позивача, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Причин неявки до суду не повідомила. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19.01.2014 року о 19 год. 0 хв. по а\\д [PERSON] Вишневе [PERSON] керуючи автомобілем Volkswagen д/н [NUMBER] не впоралась з керуванням, виїхала на смугу зустрічного руху, де здійснила зіткнення з зустрічним автомобілем Honda, д/н [NUMBER] , чим порушила вимоги п. 12.1 ПДР України і здійснила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.04.2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та призначено адміністартивне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.10.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 174\~705, 74 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди, 243, 60 грн. судового збору, а всього 1\~243 грн. 60 коп. 12 грудня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів. Постановою від 03.04.2015 року старшого державного виконавця Крижановського О.А. відділу ДВС Черкаського РУЮ відкрито виконавче провадження на підставі вищевказаного виконавчого листа. 22.07.2016 року старшим державним виконавцем Крижевським О.А. Черкаського РВ ДВС винесено постанову про передачу в рахунок погашення боргу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію стягувачу, а саме: 1/5 частину житлового будинку, [ADDRESS] та складено акт про передачу майна від 22.07.2016 року. На підставі вказаного акту 22.07.2016 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що складається з 1/5 частини вищевказаного будинку. Відповідно до висновку про вартість майна від 08 січня 2016 року, ринкова вартість об`єкта оцінки, житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 61, 30 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] станом на 05 січня 2016 року складає 244\~054, 00 грн., в тому числі 1/5 частини складає 48\~811, 00 грн. Таким чином сума боргу з врахуванням часткового погашення складає 127\~885, 39 грн. Згідно ч. 4 ст. 81 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та три відсотки річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів га отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання. А тому, вони є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, позов про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних, та трьох відсотків річних за час не виконання зобов`язання підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved