Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться по вул. [ADDRESS] у с. Н. Струтин, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер дідусь позивача [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, по вул. [ADDRESS] у с. Н. Струтин, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Спадкоємцями за законом є відповідачі [PERSON] та [PERSON] Однак позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, складеним спадкодавцем 13 серпня 1996 року. Для оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа власності на спадкове домоволодіння. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з'явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, представник позивача позов підтримує, а відповідачі, та представник відповідача визнають. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У с. Нижній Струтинь, по вул. [ADDRESS] Рожнятівського району Івано-Франківської області, знаходиться домоволодіння, що складається із житлового будинку, стодоли, стайні, шопи, туалету, воріт, огорожі, хвіртки, криниці, септику, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ФОП [PERSON] (а. с. 6- 8). Власником вказаного домоволодіння був [PERSON], що підтверджується довідкою №609 від 10 липня 2018 року, виданою Нижньострутинською сільською радою (а.с. 09). [PERSON], який доводився дідом позивачу, помер [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про одруження та про смерть (а.с. 10-14). Все своє майно, в тому числі домоволодіння, що знаходиться у с. Нижній Струтинь, по вул. [ADDRESS], [PERSON] заповів позивачу, що підтверджується копією заповіту, складеного спадкодавцем 13 серпня 1996 року (а.с. 15). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 названого кодексу, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачем письмові докази судом встановлено, що [PERSON] був власником домоволодіння, що знаходиться у с. Нижній Струтинь, по вул. [ADDRESS], яке заповів позивачу. Позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, а тому його слід поновити. Спір між сторонами з приводу спадкового майна відсутній. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове майно та пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса № 193/01-16 від 11липня 2018 року (а. с. 13). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивачка захистити не може, а тому право власності на спадкове майно за ним необхідно визнати рішенням суду. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 392, 1223, 1272 ЦК України,

Outcome: approved