Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення інфляційного збільшення відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 337 325,35 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 серпня 2008 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» було укладено Кредитний договір № 11380204000, відповідно до умов якого Банком було надано кредитні кошти в розмірі 40 000,00 дол. США. Згодом між АКБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з яким право вимоги за Кредитним Договором та Договором застави транспортного засобу перейшло до ПАТ «Дельта Банк». 18 вересня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1930/К, згідно з яким право вимоги за Кредитним Договором та Договором застави транспортного засобу перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором Відповідачем, Кредитор звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про стягнення боргу за Кредитним договором. 26 листопада 2014 року судом було ухвалено судове рішення у справі № 754/14775/13-ц, яким позов було задоволено та стягнуто з Відповідача 541 749,47 грн. заборгованості на користь кредитора. 02 березня 2020 року Деснянським районним судом м. Києва була постановлена ухвала про заміну стягувача у справі № 754/14775/13-ц, якою замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Вказане рішення не виконане станом на дату подання цього позову, у зв`язку з чим позивач просить стягнути інфляційне збільшення відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 337 325,35 грн. за період з 20.02.2016 по 20.08.2021. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.08.2021 позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору у розмірі 5059,88 грн. На виконання вимог ухвали позивачем подано платіжне доручення про сплату судового збору, а також додано заяву про усунення недоліків, до якої додано заяву про уточнення позовних вимог, у якій зазначається, що відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 20.08.2018 по 20.08.2021 складають 345 076,94 грн., 3 % річних за період з 20.08.2018 по 20.08.2021 від простроченої суми складають 48 846,51 грн. Підсумкова заборгованість: 393 923,45 грн. Однак Позивач бажає стягнути не всю суму, а частину у розмірі 337 325,35 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.09.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 09.11.2021. 09.11.2021 розгляд справи не відбувся з об`єктивних причин. Справа призначена до розгляду на 22.12.2021. 25.11.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначається про те, що в матеріалах доданих до позовної заяви міститься відповідь Деснянського ВДВС про те, що з 16.06.2016 виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення Деснянського районного суду від 26.11.2014 відсутнє. Таким чином, позивач обізнаний, що стягнення в порядку виконання даного рішення на даний час неможливе і не здійснюється. Відсутність виконавчого провадження з виконання судового рішення у справі № 754/14775/13-ц підтверджується даними з АСВП. До того ж, у провадженні судді Деснянського районного суду Галась І.А. перебуває справа № 754/6754/21 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Предметом спору у даній справі є правовідносини з приводу стягнення з відповідача у даній справі - [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованості за кредитним договором № 11380204000 від 05.08.2008, тобто ті самі правовідносини, що й були предметом розгляду у справі № 754/14775/13-ц. Так, 01.04.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис № 5260 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованості за кредитним договором № 11380204000 від 05.08.2008, укладеним між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» станом на 17.03.2021 в сумі 2 323 874,08 грн. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем Яцишиним Андрієм Миколайовичем було відкрито виконавче провадження АСВП № 65210703. На даний час виконавчі дії у даному провадженні зупинені на підставі ухвали суду про забезпечення позову у справі № 754/6754/21. З аналізу даних фактів вбачається, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» фактично саме відмовилося від виконання судового рішення у справі № 754/6754/21 і виконавче провадження з цього приводу відсутнє (понад 5 років). При цьому, зловживаючи своїми процесуальними правами ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося з позовом про стягнення штрафних санкцій за рішенням, за яким виконавчі дії не вчиняються і одночасно намагається стягнути в рази завищену суму боргу з усіма уявними штрафними санкціями шляхом звернення до виконання виконавчого напису нотаріуса з тих самих правовідносин. Окрім того, недобросовісність позивача підтверджується тим, що відповідно до розрахунку індексу інфляції, наведеного у позовній заяві, інфляційні втрати позивача складають 345 076,94 грн, а насправді розрахунок індексу інфляції за даний період з суми 541 749,47 грн складає 120 376,63 грн. Рішення у справі № 754/14775/13-ц припинило дію кредитного договору, з чим фактично і погоджується Позивач, пред`явивши даний позов. Після набрання законної сили рішенням суду, згодом виконується рішення суду, а не договір. Факт припинення зобов`язання у даних правовідносинах і розірвання договору був встановлений судом при ухваленні судового рішення у справі № 754/14775/13-ц і слугував підставою для задоволення позову. Застосування ст. 625 ЦК має похідний характер від виконання основного зобов`язання - судового рішення у справі № 754/14775/13-ц. Оскільки основне зобов`язання з виконання судового рішення у справі № 754/14775/13-ц не може бути виконаним через відсутність виконавчого провадження з виконання даного рішення, то й відповідальність за невиконання рішення не може наступити. На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить суд встановити факт зловживання процесуальними правами з боку Позивача та відмовити у задоволенні позову. У судове засідання 22.12.2021 з`явився представник відповідача, заперечив щодо позовних вимог та просив відмовити у позові. Представник позивача до суду не з`явився. 22.12.2021 від сторони позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 05 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 11380204000, відповідно до умов якого Банком було надано кредитні кошти в розмірі 40000,00 дол. США. Згодом між АКБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з яким право вимоги за Кредитним Договором та Договором застави транспортного засобу перейшло до ПАТ «Дельта Банк». 18 вересня 2019 року ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1930/К, відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договорами, в тому числі і за кредитним договором № 11380204000 від 05.08.2008. Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26.11.2014 стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» кошти в розмірі 541 749,47 грн та судові витрати в розмірі 3441,00 грн. Деснянським районним судом міста Києва на виконання судового рішення видано ПАТ «Дельта Банк» виконавчі листи для пред`явлення їх до виконання. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02.03.2020 замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра Гарантія» у виконавчих листах № 754/14775/13. Згідно з листом Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.07.2021, адресованим позивачу, 20.02.2016 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на майно боржника. 16.06.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно виконавчий лист № 2-482/2014 виданий Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» коштів в розмірі 541 749,47 грн та судових витрат в розмірі 3441,00 грн. до відділу на виконання не надходив та на виконанні не перебуває. Згідно з довідкою від 17.03.2021 станом на 17.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра Гарантія» не отримувало жодних платежів щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 11380204000 від 05.08.2008. Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами частини першої статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Чинне законодавство (частина перша статті 598, статті 599 - 601, 604 - 609 ЦК України) не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення. Вказана правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 921/107/15-г/16. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач виконав зобов`язання за кредитним договором щодо погашення заборгованості у розмірі 541 749,47 грн, а отже грошове зобов`язання відповідача за кредитним договором не є припиненим. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що розрахунок інфляційних втрат за період з 20.08.2018 по 20.08.2021, обчислений позивачем, є помилковим. Сума інфляційних втрат за період з 20.08.2018 по 20.08.2021 становить 124 336,60 грн., виходячи з такого розрахунку: Індекс інфляції за весь період 20.08.2018 по 20.08.2021 = (101,90 : 100) x (101,70 : 100) x (101,40 : 100) x (100,80 : 100) x (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) = 1.22950940 Інфляційне збільшення становить: 541 749,47 x 1.22950940 - 541 749,47 = 124 336,60 грн. З урахуванням наведеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до [PERSON] про стягнення заборгованості про стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню на суму 124 336,60 грн. Згідно з вимогами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial