Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернуся до суду з позовом до [PERSON], по якому просив: - визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканість ділової репутації, [PERSON], [INFO] (адреса мешкання: [ADDRESS]) інформацію поширену відповідачем, [PERSON], [INFO] (адреса мешкання: [ADDRESS]) в заяві від 25.06.2018 р. до АТ КБ ПриватБанк, а саме вислів: К сведению о Вашем сотруднике: [PERSON] уроженец [INFO], бывший работник органов МВД, работат в Приморском РОВД г. Одессы, где за период службы успел получить 4 квартиры (хтя того чтобы не было подозрительно и с целью скрыть факты коррупции он все квартиры оформил на близких родственников: мать, отец, жена, дети). Подтверждением факта коррупции стало получение квартир на одной улице в одинаковое время. От соседей, бывших сослуживцев в МВД, [PERSON] характеризуется как негативный человек, склонен к обману, морально неуравновешенный, часто обманывает, с соседями постоянно конфликтует. Полагаю если тщательно проверить Вашего сотрудника, рекомендую на детекторе лжи, то [PERSON] придете к выводу что данный человек порочит честь банка. 04 апреля 2018 после начата ремонта, примерно через час, во двор забежали трое до этого мне неизвестные люди. Уже позже я узнал, что это и есть сотрудники вашего банка: [PERSON], [PERSON] и [PERSON], которые вместе работают в одном отделении банка. Результатом этой встречи стало мое и моей жены обращение в больницу за оказанием медицинской помощи (по данному факту внесены ведомости в ЕРДР по статье умышленное причинение телесных повреждений). Обратите внимание, что сотрудники Вашего банка причинили телесные повреждения моей жене, подчеркиваю [PERSON] ПРИЧИНИЛИ ПОВРЕЖДЕНИЯ ЖЕНЩИНЕ, что является унижением престижа службы безопасности и отдела кадров Вашего банка. Используя свои преступные связи в МВД, [PERSON], всячески пытался это дело закрыть, однако это ему не удалось, так как против Закона своими преступными способами он противостоять не может. Кроме прочего, работник Вашего банка [PERSON] в своих целяъ (не служебных) использует данные с банковских носителей информации, что подтверждается запросами от его имени в гос. инстанции в которых он выкладывает информацию, которая доступна работнику банка. Разобраться тщательным образом с поведением сотрудников банка, которые прикрывают своих работников, т.к. [PERSON], [PERSON] и [PERSON] в рабочее время совершают противоправные действия нарушая нормы уголовного Кодекса Украины при этом получают у [PERSON] зарплату. По факту разглашения банковской тайны гр. [PERSON], прошу передать информацию в правоохранительные органы, для внесения в ЕРДР. - стягнути з [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]), на користь, [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) 500 000 (пятсот тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди. Позивач надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши\~та проаналізувавши\~матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.07.2018 р. [PERSON] стало відомо про поширення щодо нього [PERSON], недостовірної інформації шляхом подання заяви до АТ КБ ПриватБанк, копія заяви до АТ КБ ПриватБанк від 25.06.2018 р. наявна в матеріалах справи. Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 Про судову практику про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, відповідно статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь і ділову репутацію. Ч. 4 ст. 32 Конституції України, встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Згідно положень ст. 277 ЦК України та роз'яснень, які містяться п. 19 Постанови № 1 фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з п. 15 Постанови № 1 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширення інформації, стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Інформація про [PERSON] була поширена шляхом подання заяви в електронному вигляді до головного управління АТ КБ ПриватБанк. Поширення щодо позивача зазначеної недостовірної інформації, а саме вислів: К сведению о Вашем сотруднике: [PERSON] уроженец [INFO], бывший работник органов МВД, работал в Приморском РОВД г. Одессы, где за период службы успел получить 4 квартиры (для того чтобы не было подозрительно и с целью скрыть факты коррупции он все квартиры оформил на близких родственников: мать, отец, жена, дети). Подтверждением факта коррупции стало получение квартир на одной улице в одинаковое время. От соседей, бывших сослуживцев в МВД, [PERSON] характеризуется как негативный человек, склонен к обману, морально неуравновешенный, часто обманывает, с соседями постоянно конфликтует. Полагаю если тщательно проверить Вашего сотрудника, рекомендую на детекторе лжи, то [PERSON] придете к выводу что данный человек порочит честь банка. 04 апреля 2018 после начала ремонта, примерно через час, во двор забежали трое до этого мне неизвестные люди. Уже позже я узнал, что это и есть сотрудники вашего банка: [PERSON], [PERSON] и [PERSON], которые вместе работают в одном отделении банка. Результатом этой встречи стало мое и моей жены обращение в больницу за оказанием медицинской помощи (по данному факту внесены ведомости в ЕРДР по статье умышленное причинение телесных повреждений). Обратите внимание, что сотрудники Вашего банка причинили телесные повреждения моей жене, подчеркиваю [PERSON] ПРИЧИНИЛИ ПОВРЕЖДЕНИЯ ЖЕНЩИНЕ, что является унижением престижа службы безопасности и отдела кадров Вашего банка. Используя свои преступные связи в МВД, [PERSON], всячески пытался это дело закрыть, однако это ему не удалось, так как против Закона своими преступными способами он противостоять не может. Кроме прочего, работник Вашего банка [PERSON] в своих целяъ (не служебных) использует данные с банковских носителей информации, что подтверждается запросами от его имени в гос. инстанции в которых он выкладывает информацию, которая доступна работнику банка. Разобраться тщательным образом с поведением сотрудников банка, которые прикрывают своих работников, т.к. [PERSON], [PERSON] и [PERSON] в рабочее время совершают противоправные действия нарушая нормы уголовного Кодекса Украины при этом получают у [PERSON] зарплату. По факту разглашения банковской тайны гр. [PERSON], прошу передать информацию в правоохранительные органы, для внесения в ЕРДР. Зазначена інформація, є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності. На спростування наведеного відповідачем до суду не надано жодного доказу. Згідно абз. 5, 6 п. 15 Постанови № 1 недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Тобто, визнання інформації негативною, відтак, недостовірною, та покладення на відповідача обов'язку довести протилежне, достатньо, щоб Позивач вважав, що поширена інформація порушує його немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно із ч. 2 ст. 47-1 Закону України Про інформацію оціночним судженням, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема: критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема: гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Суди при вирішенні зазначених справ повинні застосовувати, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права абз. 2 п. 2 Постанови № 1. Ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. У рішення Європейського суду з прав людини у справі Лінгенс проти Австрії суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. В справі De Haes Gijsels v. Belgium Європейського суду з прав людини зазначив, що залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, є оціночним судженням, може бути певною мірою перебільшеним або навіть провокаційним при відсутності будь-якої фактичної підстави. Зважаючи на вищезазначене, інформація, поширювана Відповідачем, має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення позивачем вимог чинного законодавства України та прийнятих у суспільстві принципів моралі, етики тощо. Не є оціночним судженням, а обов'язок доказування її достовірності покладається на Відповідача. Суд вважає, що поширення окресленої інформації порушує немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію позивача. Згідно з п. 4 Постанови № 1 чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових службових, громадських чи інших обов'язків. Поширення неправдивої інформації свідчить про принизливе ставлення Відповідача до позивача, що в свою чергу впливає на зниження цінності особи приниження його гідності. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що поширенням недостовірної інформації щодо [PERSON], Відповідачем завдано шкоди немайновим інтересам позивача. Таким чином, по справі доведено порушення відповідачем особистих немайнових прав позивача, які виражаються в поширенні відповідачем неправдивої інформації, яка ображає честь, гідність та принижує ділову репутацію, чим в сукупності завдано моральної шкоди. Згідно з частинами першою-третьої\~статті 23 Кодексу\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З огляду на глибину завданих душевних страждань позивача та виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 1\~000,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial