Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

У серпні 2020р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 1810136600:04:003:0039, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] , наступним чином: за померлою [PERSON] - 52/100 часток, за [PERSON] 48/100 часток. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , і єдиним спадкоємцем, що у визначений законом строк звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на частину будинку за адресою: [ADDRESS] , та частину земельної ділянки за тією ж адресою. Відповідач подав заяву про відмову від прийняття спадщини. За результатом звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №66/03-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , в зв`язку з неможливістю визначити частку померлої у праві спільної часткової власності на земельну ділянку. Позивач зазначає, оскільки померлій [PERSON] на праві спільної часткової власності належало 52/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , то при визначенні часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер 1810136600:04:003:0039, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), повинна застосовуватись та ж пропорція. Посилаючись на те, що позивач немає можливості іншим чином оформити право власності на нерухоме майно спадкодавця, просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Кулініч Р.В. в листі від 22.09.2021р. просив розгляд справи здійснювати у його відсутність (а.с.46). Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.5). Як вбачається з державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №631920 від 24.03.2010р., [PERSON] на підставі рішення Житомирської міської ради від 06.11.2009р. №1094 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.9). Згідно списку співвласників земельної ділянки (додаток до державного акта на право власності на земельну ділянку) співвласниками земельної ділянки без визначення часток у спільній власності є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). З наявних у справі документів судом встановлено, що на зазначеній земельній ділянці розташований житловий будинок, власниками якого згідно копії технічного паспорту є [PERSON] з розміром частки власності 48/100 та [PERSON] з розміром частки власності 52/100. Розмір частки власності 52/100 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] також підтверджується копією свідоцтва про право власності серії [NUMBER] (а.с.48). Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Кулініч Р.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з неможливістю визначити частку померлої у праві спільної власності на земельну ділянку згідно наданих документів. Скориставшись своїм процесуальним правом [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою про визначення частки померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Вирішуючи питання на предмет задоволення позовних вимог, суд враховує наступне. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Матеріали справи свідчать, що співвласниками земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , без визначення часток у спільній власності є [PERSON] та [PERSON] . Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ч.1 ст.355 ЦК України). Частиною 1 ст.357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Частиною 1 статті 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Як визначено приписами ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 3 ч.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до абз.3 п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно з ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до положень статті 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом (ч.ч.3,4 ст.89 Земельного кодексу України). Згідно із пунктом «г» частини 1 статті 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. З урахуванням наведених норм та розміру часток [PERSON] у праві власності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , можна зробити висновок про те, що земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 1810136600:04:003:0039, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за вищевказаною адресою у розмірі 52/100 часток належить [PERSON] та [PERSON] у розмірі 48/100 часток. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими й такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved