Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У січні 2015 року Заступник Броварського міжрайонного прокурора Київської області звернувся до суду в інтересах Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, та просив стягнути із [PERSON] на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» (м. Київ, 04107, вул. Баггоутівська, 1, р/р 35428001000113 в ГУДКСУ у Київській області, МФО 821018, код ЄДРПОУ 01993701) кошти, витрачені на стаціонарне лікування [PERSON] в розмірі 2 347 грн. 70 коп., а також судових витрат у дохід держави. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України, а саме в результаті ДТП заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження, у зв'язку з якими той проходив стаціонарне лікування у Київській обласній клінічній лікарні. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.13.2013 року (у справі № 361/5793/13р-к) [PERSON] визнано винним у пред'явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік та шість місяців без позбавлення права керування всіма видами транспорту. У результаті протиправних дій відповідача [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, переломів ребер з розвитком плевриту, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 81 від 14 червня 2013 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості. У зв'язку з отриманими ушкодженнями [PERSON] в період з 23 лютого по 27 лютого 2013 року перебував на стаціонарному лікуванні у то рако - пульмонологічному центрі Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня». Витрати на лікування потерпілого склали 2 347 грн. 70 коп. Відповідно до п. п. 2, 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день, й підлягає стягненню з обвинуваченого, що вчинив суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Посилаючись на викладене, Броварська міжрайонна прокуратура Київської області звернулася до суду із зазначеним вище позовом. У судовому засіданні представник Броварської міжрайонної прокуратури Київської області Мольченко О.О. позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення.. Від головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» Анкіна М.Л. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника їх закладу, в якому позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що всі витрати на лікування він відшкодував потерпілому за вироком суду та страхова компанія за рішенням суду також провела відповідні відшкодування. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала, якщо особа доведе, що шкода завдана не з її вини, то вона звільняється від її відшкодування. Судом встановлено, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.13.2013 року (у справі № 361/5793/13) [PERSON] визнано винним у пред'явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік та шість місяців без позбавлення права керування всіма видами транспорту. У результаті протиправних дій відповідача [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, переломів ребер з розвитком плевриту, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 81 від 14 червня 2013 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості. У зв'язку з отриманими ушкодженнями [PERSON] в період з 23 лютого по 27 лютого 2013 року перебував на стаціонарному лікуванні у то рако - пульмонологічному центрі Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня». Витрати на лікування потерпілого склали 2 347 грн. 70 коп. У п. п. 2, 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 545 від 16 липня 1993 року, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день, й підлягає стягненню з обвинуваченого, що вчинив суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У абз. 3 п. 3 Постанови Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року роз'яснено, що термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. З наявної в матеріалах справи калькуляції, складеної Комунальним закладом Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня», вбачається, що [PERSON], знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 23 лютого по 27 лютого 2013 року в торако - пульмонологічному центрі Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня». Витрати на лікування потерпілого склали 2 347 грн. 70 коп. (а.с.17). Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З дослідженого у судовому засіданні рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.09.2014 року вбачається, що зазначеним рішення було стягнуто з ПрАТ «СК «Лафорт» на користь [PERSON] (власника транспортного засобу, що потрапив у ДТП) 33 472,02 грн. страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу та страховий збір. Будь - які виплати за проходження лікування [PERSON] (водієм транспортного засобу) не відшкодовувалось. Крім того, з досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.13.13 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 09.10.2013 року вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 15 000 грн. моральної шкоди та 4 800 грн. матеральної - куди входить правова допомога та виплати за пошкоджені банки. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на рахунок Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» витрат на лікування [PERSON], який є потерпілим від злочину, у розмірі 2 374 грн. 70 коп. Правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З цих підстав стягненню із відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного

Outcome: approved