Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулася в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що з листопада 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2010 року розірвано. Від шлюбу з відповідачем у позивача народився син [PERSON], 2004 року народження. Позивач зазначає, що відповідач життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з сином, участі у його вихованні не приймає. За таких обставин, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], 2004 року народження. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Урядовий кур'єр», про причини неявки не повідомив. Від представника третьої особи на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримують. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження від 12 лютого 2005 року, серія [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] в м. Києві, батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.8) Шлюб, зареєстрований між сторонами, розірвано 19 листопада 2010 року, що підтверджується рішенням Оболонського районного суду м. Києва.(а.с. 13-14) Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Матеріалами справи підтверджено, що малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Неповнолітній [PERSON] навчається у спеціалізовані школі № 298 м. Києва з 2011 року. Вихованням дитини займається мати [PERSON], батько у вихованні сина участі не бере, жодного разу до школи не з'являвся, навчанням та успішністю сина не цікавився. Згідно з висновком від 12 жовтня 2015 року № 104-7651 орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], 2004 року народження. Враховуючи вищенаведене та доводи, викладені у позовній заяві, суд доходить висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина, відтак позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими. За таких обставин, суд вирішує задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved