Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

У серпні 2021 року позивач акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. В позові зазначено про те, що 04 квітня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з відновлювальною кредитною лінією, відповідно до якого він отримав грошові кошти у сумі 12519,00 грн на строк дії платіжної картки. АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за договором виконало, а саме надало [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, та станом на 30.07.2021 року має заборгованість перед банком у розмірі 14053,97 грн. Позивач прохав стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої прохала розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом строк і порядок, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, відзив не подав. У відповідності до ст. 280, 223 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 04 квітня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з відновлювальною кредитною лінією, відповідно до якого він отримав грошові кошти у сумі 12519,00 грн на строк дії платіжної картки. Таким чином, між сторонами склалися договірні відносини, врегульовані ЦК України, а саме: ст.1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 1050 та частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Позовні вимоги позивача, окрім вищевказаного договору, також підтверджуються умовами користування встановленою відновлювальною кредитною лінією, заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), випискою по картковому рахунку, розрахунком заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості АТ «Державний ощадний банк України», заборгованість [PERSON] по кредитному договору станом на 30.07.2021 року складає 14053,97 грн, з них: загальна сума основної заборгованості (основного боргу) 12235,76 грн, загальна сума заборгованості за процентами 1713,14 грн, загальна сума заборгованості за РКО (комісія) 29,90 грн, загальна сума заборгованості за пенею 0,70 грн, розмір 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму простроченого кредиту 36,25 грн, розмір 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму прострочених процентів 14,82 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 23,40 грн. [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за вказаним договором, внаслідок чого в нього перед АТ «Державний ощадний банк України» виникла заборгованість. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що згідно з укладеним між сторонами кредитним договором відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту і позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов`язанням. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн, що підтверджено квитанцією про сплату, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved