Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У січні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 1351844,02 грн. за кредитним договором, укладеним з ПАТ «ОТП Банк», у якого позивач придбав кредитний портфель і до позивача перейшло право вимоги первісного кредитора до позичальника та поручителя про стягнення суми. Уточнивши свої позовні вимоги позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості за кредитним договором CL-507-706/018/2008 від 26 лютого 2008 року у розмірі 4114550,64 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № CL-507-706/018/2008. 12.11.2010 року між ПАТ«ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ«ОТП Банк» продав права на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає такий кредитний портфель та зобовязується сплатити на користь ПАТ«ОТП Банк» винагороду. На виконання умов договору банк передав відповідачу [PERSON] кредитні кошти у розмірі 33898,81 доларів США на строк до 25 лютого 2015 року. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 26 лютого 2006 року між банком і відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № SR-ML 706/018/2008, відповідно до умов якого відповідач зобовязувався відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору. Відповідач [PERSON] умови договору не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31.03.2015 року становить 4114550,64 грн. та складається із суми боргу по тілу кредиту 34029,69 США, що еквівалентно 797745,26 грн., заборгованості з нарахованих за користування кредитними коштами відсотками у розмірі 3715,64 дол. США, що еквівалентно 87104,35 грн. та заборгованість з нарахованої пені у розмірі 3229701 грн. Позивач також просив стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав та просив їх задовольнити. Представник Відповідача [PERSON], [PERSON] проти позову заперечувала, посилалася на те, що [PERSON] в забезпечення зобовязань [PERSON] за кредитним договором 26.02.2008 року з банком уклав договір поруки № SR-ML 706/018/2008, але додатковий договір №1 від 02.06.2009 року до договору поруки від 26.02.2008 року щодо збільшення процентної ставки за кредитним договором з 10,99% до 11,17%, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності відповідач не укладав і не підписував. Відповідач [PERSON] про явку в судове засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд позовні вимоги позивача задовольняє частково, виходячи з наступного: Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст.526,629 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 26.02.2008р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого являвся ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] на придбання автомобілю був укладений кредитний договір № CL-507-706/018/2008, за яким [PERSON] отримав кредит у сумі 33898,81 дол. США строком до 25.02.2015р., фіксована процентна ставка складала 10.99% річних. В забезпечення виконання кредитного договору між банком і відповідачем [PERSON] 26.02.2008р. був укладений договір поруки № SR-ML 706/018/2008 відповідно, за яким поручитель зобовязувався відповідати за виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором у повному обсязі як солідарні боржники. 02.06.2009 року між банком і [PERSON] був укладений додатковий договір №2 до кредитного договору № CL-507-706/018/2008 від 26.02.2008 року, згідно умов якого фіксована процентна ставка що застосовується за кредитним договором підвищується на 4% річних. Також до позову прикладена копія додаткового договору №1 від 02.06.2009 р. до договору поруки № SR-ML 706/018/2008 від 26.02.2008 року укладеного між банком і [PERSON] щодо підвищення процентної ставки. Згідно умов кредитного договору, відповідач-1 зобовязувався у встановлений договором строк повернути кредитні кошти і сплатити проценти за користування ними. У звязку з невиконанням ним умов договору станом на 31.03.2015р. утворилась заборгованість у розмірі 4114550,61 грн. та складається: із суми боргу по тілу кредиту 34029,69 США, що еквівалентно 797745,26 грн., заборгованості з нарахованих за користування кредитними коштами відсотками у розмірі 3715,64 дол. США, що еквівалентно 87104,35 грн. та заборгованості з нарахованої пені у розмірі 3229701 грн. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з боржників окремо. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував факт підписання 02.06.2009 р. [PERSON] додаткового договору до договору поруки та за його клопотанням судом призначалась почеркознавча експертиза, яка проведена не була, оскільки банком на вимогу суду не було надано оригіналу додаткового договору від 02.06.2009 року до договору поруки. За правилами ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Посилання позивача на укладення банком з поручителем [PERSON] додаткового договору до договору поруки про збільшення процентної ставки за кредитним договором, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності останнього не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року до позивача перейшли усі права банку щодо права вимоги до відповідачів виконання зобовязання за кредитним договором, то на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором з відповідача [PERSON] Суд відмовляє позивачу у задоволені позову щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] з підстав викладених вище. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у сумі 3654 грн.

Outcome: partial