Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, неповнолітню дочку залишити проживати з матірю. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 25 вересня 2013 року. Від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. У них з відповідачкою різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сімї. На початку спільного сімейного життя вони з відповідачкою проживали у будинку її батьків, де, крім них проживали батьки відповідачки, а її сестра з чоловіком та дітьми. З метою збереження сімї він запропонував відповідачці перейти проживати у смт. Перегніське до успадкованого ним житлового будинку, однак вона відмовилась, тому він покинув сімю та перейшов проживати до вказаного будинку сам. З того часу вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить його інтересам, а тому наполягає на його розірванні. У судове засідання позивач не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка позов визнала, на розірвання шлюбу згідна, підтвердила, що спільно з чоловіком не живе більше трьох років. Однак вважає, що причиною розпаду сім»ї є негативна поведінка позивача, який не приділяє їй та дитині відповідної уваги. Він постійно виїжджає на роботу за межі України, а коли повертається, то зловживає спиртними напоями, до неї і дитини не навідується, приходить тільки на декілька хвилин перед черговим виїздом на роботу. ЇЇ таке сімейне життя не влаштовує, а тому вона не заперечує щодо задоволення позову та розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище та залишити їй на виховання і проживання дитину. Вислухавши відповідачку та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи що відповідачка, яка змінила прізвище при реєстрації шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що така її вимога підлягає до задоволення. Оскільки неповнолітня дочка сторін проживає з матірю, спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, то суд вважає за потрібне дитину залишити проживати з відповідачкою.

Outcome: approved