Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

У серпні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов позов [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Шевченко С.С. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: 1) приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, 2) приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 24.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем складено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 2333. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. відкрито виконавче провадження. Крім того, 13.05.2021 приватним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 02.06.2021при ознайомленні з матеріалами вказаного виконавчого провадження виявлено, що виконавчий напис № 2333 вчинено на підставі не посвідченого нотаріального Кредитного договору № 49.32/41/06-Z та вчинено з порушеннями приписів процедури вчинення виконавчого напису, а сааме виконавчий напис № 2333 вчинено нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, Личуком Т.В. без наявності усіх передбачених законом документів, без врахування строків давності. Документи, які подані для примусового виконання, не свідчать про безспірний характер заборгованості [PERSON] , а виконавчий напис вчинено без наявності необхідних документів, а сума заборгованості 223 306,17 грн. перед відповідачем є спірною. Крім цього, з дня виникнення права вимоги за зазначеним кредитним договором № 49.32/41/06-Z минуло більше трьох років. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис складений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, [PERSON] , 24.02.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 2333 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 49.32/41/06-Z від 20.12.2006 в сумі 223 306,17 грн. та стягнення 1000 грн. за вчинення вказаного виконавчого напису нотаріусом та стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 09.08.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 65308739, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем на підставі виконавчого документу - виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, [PERSON] 24.02.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 2333. 09.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомленням (виклику) учасників справи. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивач [PERSON] отримав ухвалу про відкриття провадження 21.08.2021, відповідач отримав ухвалу та поштове відправлення 18.08.2021, приватний виконавець отримав ухвалу та поштове відправлення 25.08.2021. Приватний нотаріус приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович ухвалу від 09.08.2021 не отримав, рекомендований лист повернувся до суду не врученим з відміткою «повертається заь закінченням зберігання», в зв`язку з чим, судом було розміщено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомленні про розгляд справи, клопотань із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не надходило, відповідачем у встановлений судом строк не надано відзиву, тому суд вважає на можливе провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 24.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 2333, яким запропоновано стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 49.32/41/06-Z від 20.12.2006, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Публічним акціонерним товариством «КРЕДИТПРОМБАНК» та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» за вказаним кредитним договором є ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору № б/н про відступлення прав вимоги від 20.05.2013, правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору відступлення права вимоги № 2306/К від 23.09.2020. Строк платежу за Кредитним договором № 49.32/41/06-Z від 20.12.2006 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.09.2020 по 09.12.2020. Сума заборгованості складає 223 306,17 грн. Встановлено, що даний виконавчий напис було вчинено на підставі того, що 20.12.2006 між Акціонерним товариством «КРЕДИТПРОМБАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 49.32/41/06-Z. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. відкрито виконавче провадження за № 65308739. Та в межах даного виконавчого провадження 13.05.2021 винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Слід зазначити, що відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове врегулювання спору не минув строк, передбачений законом. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Як вбачається зі спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус керувався ст.262 Цивільного кодексу України, статтями 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 № 296/5 та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що виплив кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, при цьому, суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 вказаної постанови. Проте, приватний нотаріус Личук Т.В. під час вчинення виконавчого напису не звернув увагу, що норми які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнанні нечинними з дня їх прийняття. Крім того, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Позивач звертаючись до суду з позовом зазначав, що виконавчий напис вчинено без врахування строків давності, а документи які подані для примусового виконання, не свідчать про безспірність заборгованості. Однак, відповідач не надав належних доказів на підтвердження безспірності заборгованості, тому суд приходить до висновку що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути безспірною. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису вчиненого 24.02.2021 таким, що не підлягає виконанню, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 362,00 грн. (908,00 грн. - за подачу позовної заяви та 454,00 грн. - за подачу заяви про забезпечення позову). У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7 ст.158 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved