Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа - [PERSON] про зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що 14 липня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомості, за яким у майбутньому, але не пізніше 14 серпня 2009 року сторони зобов'язалися укласти основний договір купівлі-продажу квартири за адресою - [ADDRESS]. На виконання умов попереднього договору [PERSON] було передано в рахунок оплати квартири суму 957 854 грн., однак у порушення своїх зобов'язань, [PERSON] продала дану квартиру іншій особі. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 957 854 грн., а ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2010 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Зазначив, що у процесі здійснення виконавчого провадження, внаслідок укладення між ним та [PERSON] договору цесії, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.11.2013 року було змінено стягувача у виконавчому провадженні № ВП 25894841. Вказав, що квартира [ADDRESS] перебувала в іпотеці, однак рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2013 року іпотечний договір № 39.6-14/081, укладений 01.06.2007 року припинено. Посилаючись на те, що перебування квартири [ADDRESS] в Державному реєстрі іпотек позбавляє позивача, як стягувача у виконавчому провадженні можливості отримати з [PERSON] суму заборгованості та враховуючи, що відповідач не виконав рішення Подільського районного суду м. Києва від 22.03.2013 року, просить зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» подати до Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві заяву про державну реєстрацію припинення іпотеки майнових прав та заяву про державну реєстрацію припинення обтяження забороною на відчудження на квартиру [ADDRESS], що виникла у зв'язку із укладенням іпотечного договору №39.6-14/081 від 01.06.2007 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Пояснив, що заборону на відчуження квартири [ADDRESS] було накладено приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], а тому саме він і повинен знімати дану заборону, а не Реєстраційна служба ГУЮ у м. Києві. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності представника відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 957 854 грн. 00 коп. за невиконання умов попереднього договору від 14.07.2009 року (а.с. 6-7). Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2010 року, з метою забезпечення вимог [PERSON], було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON], зокрема і на квартиру [ADDRESS] (а.с. 8-9). 18 квітня 2011 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження ВП № 25894841 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 957 854 грн. та накладено арешт на все майно боржника (а.с. 10-11). У судовому засіданні представник позивача пояснив, що 01 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги № 13149, згідно до якого відбулося відступлення права вимоги по стягненню з [PERSON] заборгованості у сумі 957 854 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2013 року замінено стягувача [PERSON] на [PERSON] у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-3259/10 ( а.с. 12). Представник позивача пояснював, що у процесі виконавчого провадження позивачу стало відомо про те, що квартира [ADDRESS] перебуває в іпотеці, в якості забезпечення за іпотечним договором № 39.6-14/081 від 01.06.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2013 року іпотечний договір № 39.6-14/081, укладений 01.06.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] припинено, у зв'язку із припиненням основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою (а.с. 13-19). Відповідно до витягів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, зареєстровано обтяження у тому числі на майнові права на квартиру [ADDRESS] на підставі іпотечного договору (а.с. 21-23). За змістом ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, або особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Застава права на чужу річ здійснюється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відповідно до договору або закону потрібна згода власника. Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувала, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. 09 грудня 2013 року позивачем на ім'я відповідача для вирішення питання у досудовому порядку було направлено заяву з вимогою здійснити державну реєстрацію припинення іпотеки на квартиру [ADDRESS] (а.с. 24-25). Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, дана заява відповідачем залишилася проігнорована та заборона не знята. У зв'язку з припиненням іпотеки майнових прав на квартиру [ADDRESS] відповідач не подавши заяв до реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві для зняття заборони і вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису щодо спірної квартири, порушує права позивача, як стягувача, щодо можливості отримати з [PERSON] суми заборгованості. Суд не приймає до уваги посилання представника третьої особи на те, що заборону на квартиру [ADDRESS] повинен знімати саме приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], а не Реєстраційна служба ГУЮ у м. Києві, оскільки з 01 січня 2013 року саме до Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві перейшли повноваження щодо накладення та зняття обтяжень на нерухоме майно. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи те, що відповідач не виконав рішення Подільського районного суду м. Києва від 22.03.2013 року, що порушує права позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved