Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Крім позивача спадкоємцями є мати позивача [PERSON], сестра [PERSON], які відмовляються від своєї частки у спадщині на користь позивача. Однак коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак, надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON].(а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно довідки № 251 від 02 березня 2017 року, виданої Комаргородською сільською радою Томашпільського району, до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] Крім того в довідці зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом залишилась дочка [PERSON], яка на протязі шести місяців прийняла все спадкове майно під своє володіння, сплачувала страхові внески і податкові платежі (а.с.32). Згідно довідки про показники об'єкта нерухомого майна № 104 від 28 липня 2016 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.33). Відповідно до абз. 8, 9 п. 3.1 витягу із узагальнення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, яий втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належниим правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві праві приватної власності спадкодавцеві. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 5 листопада 1957 року Комаргородською сільською радою Томашпільського району Вінницької області [PERSON] є донькою покійного [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 12/0116 від 11 січня 2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у зв'язку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (а.с. 17). Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 58/0116 від 01 лютого 2017 року спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] заведена за № 92/2016 року. Як вбачається із спадкової справи № 92/2016 року, позивач [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву, про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на спадкове майно, а саме на земельну ділянку (а.с.22). Відповідно до заяв [PERSON], [PERSON], останні відмовляються від своєї частки у спадщині на користь позивача (а.с.24,25). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved