Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Рішення суду допустити до негайного виконання. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають троє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалось, тому більше одного року вони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати й утримувати дітей. Відповідач у добровільному порядку коштів на їх утримання не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює сезонно та має високий дохід. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч.2 ст. 197 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 6-8). Діти на даний час проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, матеріально-побутові умови проживання важкі, відповідач виїжджає на сезонні роботи у Польщу, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки від 09 грудня 2015 року (а. с. 12). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки: дочки [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачка надала докази, що відповідач працює, а відповідач не надав доказів про те, що за своїм матеріальним становищем не здатний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, а тому суд вважає за необхідне присудити стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, то судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved