Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

У серпні 2020 року на адресу суду надійшов вищевказаний позов. Позовна заява вмотивована тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 18 квітня 2014 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Сидоренко Ю.В., позивач є власником будинку [ADDRESS] . В зазначеному будинку на даний час зареєстровані, як за місцем проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі зареєстровані в зазначеному вище будинку з 18 травня 2018 року, тобто на момент набуття позивачем права власності, у зазначеному будинку відповідачі вже були зареєстровані, однак в ньому не проживали, особистих речей не зберігали та комунальні платежі не сплачували. Позивач зазначає, що [PERSON] є колишньою дружиною його рідного брата, а [PERSON] є донькою [PERSON] . Оскільки, з вересня 2018 року відповідачі в вищевказаному будинку не проживають, їх місцезнаходження не відоме, за комунальні послуги вони не сплачують, тому позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 04.09.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.11.2020 року було закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач підтримав поданий позов та просив суд його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріли справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 квітня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Сидоренко Ю.В. та зареєстрованим в реєстрі за №250 (а.с.6). В будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією довідки №02-31/565 від 30 червня 2020 року виданої Виконавчим комітетом Гнідинської сільської ради (а.с.11). З акту перевірки факту проживання фізичних осіб від 29 липня 2020 року виданого Гнідинською сільською радою вбачається, що у будинку [ADDRESS] громадяни [PERSON] та [PERSON] з вересня 2018 року по даний час в вищевказаному будинку не проживають (а.с.10). Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] вже більше року, не користуються цим житлом та не сплачують за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу покладає на позивача додаткові витрати, адже він змушений сплачувати житлово-комунальні послуги за не проживаючих осіб. За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК, ст.71 ЖК України

Outcome: approved