Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

У серпні 2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулись до суду з позовом та уточненою позовною заявою про захист прав споживачів, в якому просили визнати протиправними дії АТ «Полтавагаз» з припинення газопостачання будинку [ADDRESS] ; зобов`язати ТзОВ «Полтавагаз Збут» та АТ «Полтавагаз» за власний рахунок встановити газовий лічильник у будинку [ADDRESS] та відновити газопостачання до будинку; стягнути на користь [PERSON] з АТ «Полтавагаз» витрати на правову допомогу; стягнути на користь [PERSON] з АТ «Полтавагаз» матеріальну шкоду у сумі 23507,80 грн.; стягнути на користь [PERSON] з АТ «Полтавагаз» моральну шкоду у загальній сумі 50 000 грн., стягнути на користь [PERSON] з АТ «Полтавагаз» моральну шкоду у загальній сумі 50 000 грн., стягнути на користь [PERSON] з АТ «Полтавагаз» моральну шкоду у загальній сумі 150 000 грн. В обґрунтування вимог позивачі вказали, що [PERSON] є власником житлового будинку за [ADDRESS] , ним укладено договір № [NUMBER] від 01.07.2015 року про надання населенню послуг з газопостачання з Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» та АТ «Полтавагаз»; отже він є побутовим споживачем природного газу. Станом на 26.07.2019 року у позивачів була відсутня будь-яка заборгованість за спожитий природний газ, оплата проводилася на підставі показів лічильника. 26.07.2019 року працівниками служби експлуатації внутрішньобудинкових газових мереж та обладнання виробничих служб м.Полтави та Полтавського району АТ «Полтавагаз» було проведено перевірку, начебто, безпечності внутрішнього будинкового газопроводу у будинку [ADDRESS] . Однак, працівниками АТ «Полтавагаз» фактично жодної перевірки проведено не було. Натомість, працівниками АТ «Полтавагаз» було демонтовано газовий лічильник, про що складено акт б/н від 26.07.2019 року. В акті вказано, що мається підозра на позаштатний режим роботи лічильника, без вказівки в чому ця підозра полягає та з яких підстав вона виникла. Складено та видано позивачу на руки акт про направлення лічильника газу на експертизу б/н від 26.07.2019 року. Одночасно, працівниками АТ «Полтавагаз» складено акт б/н від 26.07.2019 року про відключення газового обладнання від газової мережі та відключено будинок [ADDRESS] , шляхом опломбування опуска перед газовим лічильником. За змістом акту про відключення вказано, що причиною відключення газу є невідповідність проектно-технічної документації; порушення ПБСГ. В подальшому, при зверненнях позивача до оператора ГТС йому було повідомлено про необхідність внести коригування до проекту газопостачання, виставлено рахунок на оплату відповідних робіт. Позивачем було повідомлено працівників оператора ГТС про те, що проектна документація на газифікацію будинку [ADDRESS] була складена працівниками самого ж АТ «Полтавагаз» та підрядні роботи з монтажу системи газопостачання будинку були виконані працівником самого ж АТ «Полтавагаз» [PERSON] , який був одночасно зареєстрований як ФОП. Після цього, самим же АТ «Полтавагаз» було прийнято об`єкт в експлуатацію. Позивач 01.08.2019 року провів оплату 1100,80 грн. за коригування проектної документації на газ. Керувався при цьому метою якомога швидшого відновлення газопостачання, оскільки на цей період часу з ним проживали крім дружини з незадовільним станом здоров`я, невістка та неповнолітній внук. Відсутність газопостачання вкрай негативно відбилася на нормальній життєдіяльності його сім`ї: неможливість приготування їжі і відповідно, гарячого харчування, відсутність можливості підігріву води для потреб особистої гігієни, тощо. 01.08.2019 року лабораторією АТ «Полтавагаз» було проведено експертизу лічильника, демонтованого з будинку по [ADDRESS] . Експертизою ознак втручання чи механічного пошкодження не встановлено. Виявлено в той же час перевищення допустимої похибки вимірювань. Похибку пояснено технічним станом лічильника та повідомлено позивачу працівниками АТ «Полтавагаз» в усній формі, що лічильник буде замінено на новий за рахунок оператора ГТС. Після цього, через деякий час, позивач знову звернувся до АТ «Полтавагаз» із вимогою відновити газопостачання. У відповідь він отримав пропозицію за власний рахунок вчинити перебудову зовнішньої газорозподільної мережі по [ADDRESS]. Після відмови позивача повідомили, що газопостачання до будинку відновлено ними не буде. Станом на час подачі цього позову газопостачання будинку [ADDRESS] відсутнє. Позивач зазначає, що відключення будинку від газопостачання було протиправним, вчиненим з порушенням Правил постачання природного газу, Кодексу газорозподільних систем та Договору №29856 від 01.07.2015 року. Відповідачами було грубо порушено умови Договору № [NUMBER] від 01 липня 2015 року про надання населенню послуг з газопостачання з Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» та АТ «Полтавагаз». Відповідно до п.1 Договору, ТОВ «Полтавагаз збут» зобов`язується постачати природний газ споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у житловому будинку, для побутових потреб (приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень). Це зобов`язання за Договором ТОВ «Полтавагаз збут» протиправно не виконується. Моральна шкода, полягає в тому, що з 26.07.2019 року по теперішній час у будинку [ADDRESS] , належному позивачу, відсутнє газопостачання. На момент відключення газопостачання у цьому будинку, крім [PERSON] , проживали його син [PERSON] , його дружина [PERSON] , та неповнолітній син [PERSON] , 2004 року народження. Наслідком відсутності газопостачання у житловому будинку стала неможливість використання газової плити, що використовується для приготування їжі для усіх мешканців; неможливість підігріву води. Таким чином, усі мешканці будинку з липня 2019 року по цей час не мають можливості нормально харчуватися, змушені користуватися послугами закладів громадського харчування або ж харчуватися готовими продуктами чи напівфабрикатами, що не потребують термічної обробки.. Вказане призводить з неминучістю до душевних страждань, викликаних тим, що зухвале порушення закону й договору відповідачем позбавило людей можливості навіть споживати гарячу їжу. Відсутність можливості підігріву води призвело до значних душевних страждань усіх мешканців будинку. Відсутність можливості дотримання особистої гігієни спричинило порушення нормальної організації життя мешканців будинку; порушення нормальних життєвих зв`язків. Таким чином, вказані фактори спричинили позивачам значної моральної шкоди, що виразилася у моральних стражданнях, необхідності додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності, втратах часу та коштів, постійній знервованості, порушеннях звичайного режиму роботи та відпочинку, життєдіяльності в цілому; як наслідок - порушенні нормальних та сталих життєвих зв`язків. З огляду на вказане, позивачі оцінюють спричинену [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду у сумі 50 000, 00 грн. - кожному та просять стягнути її з АТ «Полтавагаз» як з винної особи. Моральна шкода, спричинена позивачу [PERSON] , є більш тяжкою. Всі вищеописані фактори та наслідки є особливо чутливими для молодої жінки. Проживаючи в умовах відсутності мінімальних побутових зручностей, позивач постійно перебувала у знервованому стані, схвильована та роздратована. Вказане призвело до погіршення стану її здоров`я. На фоні постійного нервування та душевних страждань, викликаних протиправними діями працівників АТ «Полтавагаз», [PERSON] 24.08.2019 року мала приступ та була доставлена службою «швидкою допомоги» до 1 МКЛ м.Полтави, де госпіталізована до стаціонару. У ході надання їй медичної допомоги було встановлено діагноз «транзисторна ішемічна атака». Вказане є підставою для стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди у сумі 150 000,00 грн., яку позивач просить стягнути з АТ «Полтавагаз», як з винної особи. Ухвалою суду від 30.08.2019 року було відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.51- ухвала суду). 23.09.2019 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на грошові кошти Акціонерного товариства «Полтавагаз» у розмірі 273507,80 грн., що містяться в тому числі, але не виключно на банківських рахунках Акціонерного товариства «Полтавагаз»: р/р [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , філія - Полтавське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 331467, ЄДРПОУ 03351912 (а.с. 75-77 - заява). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2019 року в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут», Акціонерного товариства «Полтавагаз» про захист прав споживачів відмовлено(а.с. 78-79 - ухвала). 24.09.2019 року через канцелярію суду від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог, вважає їх необґрунтованими. Вказав, що взаємовідносини оператора газорозподільних систем із споживачами природного газу, а також умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу; доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання і їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (умови технічного доступу); доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу); механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу визначено Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року №1379/27824, Кодекс ГРМ, Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року №1382/27827. Згідно розділу V пункту 5 підпункту 5.7 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Міністерством енергетики та вугільної промисловості України Наказом №285 від 15.05.015 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 року за №674/27119 (далі - ПБСГ) відключенню від системи газопостачання із встановленням заглушки підлягає обладнання за умови, зокрема: не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації. Тому, газопостачання (розподіл природного газу) за адресою: [ADDRESS] припинено, у зв`язку порушенням пункту 5.7. ПБСГ, а саме невідповідності проектно-технічної документації, про що складено відповідний акт від 26.07.2019 року. 26.07.2019 року за адресою: [ADDRESS] демонтовано лічильник газу Візар G -6 зав.№ 0241052, 2010 року випуск, у зв`язку з підозрою на позаштатний режим роботи, про що складено відповідний акт від 26.07.2019 року, лічильник направлено на експертизу. За результатами експертизи лічильника газу Візар G-6 зав. № 0241052, 2010 року випуску несанкціоноване втручання в конструкцію лічильника не виявлено. Метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 3336-96. Лічильник не відповідає вимогам Р50-071-98. Державним підприємством «Полтавський науково-технічний центр стандартизації, сертифікації та метрології» 01.08.2019 року видано Довідку №13-Т3 14744 про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - лічильника газу Візар G -6 зав.№ 0241052, 2010 року випуску. Відповідно до п.6 розділу 7 глави VI Кодексу ГРМ відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). Враховуючи вищевикладене, АТ «Полтавагаз», як Оператор ГРМ, при припиненні газопостачання (розподілу природного газу) за адресою: [ADDRESS] та при проведенні експертизи лічильників обліку природного газу та Візар G -6 за в.№ 0241052, 2010 року випуску, діяло у спосіб та порядок, передбачений чинним законодавством України (а.с.80-81 - відзив). 24.09.2019 року через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог, вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного. Споживачу [PERSON] оператор ГРМ присвоїв персоніфікований ЕІС-код 56 [NUMBER] , а товариством на даного абонента відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати за спожитий природний газ. Після ретельної перевірки особового рахунку № [NUMBER] , який закріплений за адресою: [ADDRESS] встановлено, що заборгованість за спожитий природний газ відсутня. Оскільки, заходи з припинення постачання природного газу товариством не здійснювалися, то і підстави для відновлення газопостачання, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідачем у позивачів відсутні. Щодо встановлення лічильника природного газу зазначив, що товариство не має законних підстав встановлювати лічильники природного газу, оскільки не є суб`єктом господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, та не є суб`єктом господарювання що отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу (а.с.93-96 - відзив). 11.10.2019 року через канцелярію суду від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити позивачам у задоволенні уточненої позовної заяви. Зазначив, що, відповідно до підпункту 12 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ та підпункту 5.7. пункту 5 розділу V ПБСГ газопостачання (розподіл природного газу) за адресою: [ADDRESS] припинено у зв`язку порушенням пункту 5.7. ПБСГ, а саме невідповідності проектно-технічної документації, про що складено відповідний акт від 26.07.2019 року. Які саме невідповідності встановлено 01.08.2019 року актом обстеження системи газифікації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого, працівниками АТ «Полтавагаз» була виявлена наступна невідповідність системи газопостачання проектній документації: газовий стояк встановлений з порушенням будівельних норм (відстань від фундаменту будівлі до підземного газопроводу менше 2 м.), прокладка фасадного газопроводу не відповідає раніше виданому проекту, в приміщенні кухні доступ до газопроводу та вимикаючого пристрою ПГ-4 відсутній, розміщення газового котла не відповідає раніше виданому проекту та не витримана нормативна відстань від газового котла до газового лічильника. Безпідставним є також посилання позивачів, що проектна документація на газифікацію будинку [ADDRESS] була складена працівниками АТ «Полтавагаз» та підрядні роботи з монтажу системи газопостачання були виконані працівником самого ж АТ «Полтавагаз» [PERSON] [PERSON] не перебував у трудових відносинах з АТ «Полтавагаз», що підтверджується довідкою №15/167 від 25.09.2019 року, виданою відділом кадрів АТ «Полтавагаз. 26.07.2019 рокуза адресою: [ADDRESS] демонтовано лічильник газу Візар G -6 зав.№ 0241052, 2010 року випуску, у зв`язку з підозрою на позаштатний режим роботи, про що складено відповідний акт від 26.07.2019 року, лічильник направлено на експертизу. За результатами експертизи лічильника газу Візар G -6 зав.№ 0241052, 2010 року випуску, несанкціоноване втручання в конструкцію лічильника не виявлено. Метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 3336-96. Лічильник не відповідає вимогам Р50-071-98. Державним підприємством «Полтавський науково-технічний центр стандартизації, сертифікації та метрології» 01.08.2019 видано Довідку №13-Т3 14744 про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - лічильника газу Візар G -6 зав.№ 0241052, 2010 року випуску. Таким чином, АТ «Полтавагаз», не має законних підстав відновити газопостачання та встановити газовий лічильник за власний рахунок, оскільки порушення на день надання відзиву не усунене (а.с.11-113 - відзив). В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Плескач Г.А. позов підтримала, просила задовольнити повністю. Вказала, що в актах не було жодних підстав для відключення газопостачання, оскільки повірка газового лічильника не тягне за собою відключення газу. Працівник відповідача спочатку відключив газопостачання перед газовим лічильником, а потім, як зазначено в акті, зняв газовий лічильник. Лічильник повинні встановити і підключити газ обидва відповідачі, бо з ними є договори у споживача. Була усна вимога, тому позивач сплатив 1100 гривень за коригування документації; про повернення коштів не звертався до відповідача. Про відключення позивачів не попереджали. Протягом двох місяців лічильник повертається до споживача, але його не повернули до цього часу. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» - Захаренко В.І. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову до них. Вказав, що згідно ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» відповідач не має ані працівників, ані ліцензії для встановлення лічильників споживачам. Відключення газопостачання позивачам відповідач не здійснював, тому немає підстав для його підключення ТОВ «Полтавагаз Збут». Представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» - Заліпа Н.Ю. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Вказала, що позивачі добровільно не вирішили питання, їх не влаштовує ціна, тому газ не може бути поновлений до будинку. Заборгованості по сплаті газу у позивача немає. Газовий лічильник визнаний непридатним, позивач може його добровільно отримати, але технічно відповідач не може встановити новий лічильник, бо газопостачання припинено. Лічильник повинен сам споживач придбати і встановити. 01.08.2019 року позивач [PERSON] звернувся з заявою про внесення змін в технічну документацію, йому надано було розрахунок на оплату. Відповідачем складено акт 01.08.2019 року про виявлені порушення, ці порушення були виявлені при відключенні споживача від газопостачання. На даний час немає можливості здійснити корегування технічної документації, оскільки необхідно замовити інший проект, але позивачі відмовились від проектування цих робіт. Акт від 01.08.2019 року споживач не підписував, акт йому не направлявся. До 26.07.2019 року споживача не повідомляли про відключення, бо були порушені правила безпеки. Порушення не усунуто, тому не може бути встановлений лічильник. Витрати на електричний котел не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки не зрозуміло де живуть позивачі та де вони встановили цей котел. Доказів на підтвердження морального позову не надано, вина АТ теж відсутня, тому вимоги не підлягають задоволенню. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 04.08.2011 року, витягом про державну реєстрацію прав від 05.08.2011 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.08.2011, технічним паспортом (а.с.9-18). Як вбачається з матеріалів справи та відповідачами не було спростовано цю обставину, разом з власником домоволодіння станом на 26.07.2019 року в будинку проживали його син [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх неповнолітній син [PERSON] , 2004 року народження. 01.07.2015 року між ТОВ «Полтавагаз Збут» та [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання№ [NUMBER] (а.с.19-21). Відповідно до п.42 вказаного договору, строк дії договору встановлено на 1 рік, цей строк вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку однією із сторін не буде заявлено про намір його розірвання або перегляду. Споживачу[PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Сторонами не заперечується факт того, що у [PERSON] відсутня заборгованість з оплати спожитого природного газу. 26.07.2019 року працівниками служби експлуатації внутрішньо будинкових газових мереж та обладнання виробничих служб м.Полтави та Полтавського району АТ «Полтавагаз» було демонтовано газовий лічильник в будинку [ADDRESS] , про що складено акт б/н від 26.07.2019 року. В акті вказано, що мається підозра на позаштатний режим роботи лічильника (а.с.23 - акт). Складено протокол про направлення лічильника газу на експертизу від 26.07.2019 року (а.с.24 - протокол). Одночасно, працівниками АТ «Полтавагаз» складено акт б/н від 26.07.2019 року про відключення газового обладнання від газової мережі та відключено будинок [ADDRESS] , шляхом опломбування опуска перед газовим лічильником. За змістом акту про відключення вказано, що причиною відключення газу є невідповідність проектно-технічної документації; порушення ПБСГ (а.с.37 - акт). Крім того, як вбачається з акту обстеження 01.08.2019 року системи газифікації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , працівниками АТ «Полтавагаз» була виявлена наступна невідповідність системи газопостачання проектній документації: газовий стояк встановлений з порушенням будівельних норм (відстань від фундаменту будівлі до підземного газопроводу менше 2 м.), прокладка фасадного газопроводу не відповідає раніше виданому проекту, в приміщенні кухні доступ до газопроводу та вимикаючого пристрою ПГ-4 відсутній, розміщення газового котла не відповідає раніше виданому проекту та не витримана нормативна відстань від газового котла до газового лічильника. Зазначений акт споживачем не підписаний та йому не направлявся (а.с.125). Звертаючись до суду із заявами, позивачі посилалися на те, що припинення постачання природного газу до житлового будинку є неправомірним. Згідно матеріалів позову, власник будинку неодноразово звертався до АТ «Полтавагаз» із вимогою відновити газопостачання. У відповідь він отримав пропозицію за власний рахунок вчинити перебудову зовнішньої газорозподільної мережі по [ADDRESS] . Після відмови позивача повідомили, що газопостачання до будинку відновлено не буде і на теперішній час газопостачання будинку [ADDRESS] відсутнє. Закон України «Про ринок природного газу» № 329-VIII 9 квітня 2015 року (далі - Закон № 329-VIII) визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу. Статтею 12 даного Закону № 329-VIII, яка регламентує правила постачання природного газу, визначено, зокрема, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Згідно зі статтею 40 Закону № 329-VIII, яка регулює послуги розподілу природного газу, передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором. 27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 N 2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодексу ГРС), затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 за № 1379/27824. Крім того, на виконання вимог статей 12 Закону № 329-VIII НКРЕКП було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова Національної комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831) і Типовий договір розподілу природного газу (постанова НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829) (дата набрання чинності вищевказаних постанов НКРЕКП 01 грудня 2015 року). Таким чином, відповідно до вимог наведеного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, споживач повинен укласти договір про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи та договір про постачання природного газу з постачальником, який зобов`язується поставити споживачеві природний газ. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з пунктом 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді ; подання споживачем або його постачальником (який уклав з оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; розірвання договору розподілу природного газу; несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; несанкціоноване відновлення газоспоживання; визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); відмова представникам оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; в інших випадках, передбачених законодавством. Пунктом 4 КГС встановлено, що при припиненні (відновленні) газопостачання (розподілу природного газу) складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 р. за № 674/27119, зокрема п.1.27,1.9,5.7 встановлено, що: 1.27. Для тимчасового припинення витоку газу на зовнішніх газопроводах допускається накладати муфту або хомут, які забезпечують герметичність місця витоку, за умови їх щоденного огляду. 1.9. Виявлені під час експлуатації витоки газу необхідно негайно усувати. Усунення витоків газу на обладнанні, що працює, забороняється. 5.7. Підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації. Постановою НКРЕ № 2500 від 30.09.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1386/27831, затверджений Типової договір постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно з п.6.2. договору постачальник зобов`язується: 1) забезпечити безперервне постачання природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим Договором; 2) забезпечувати належну якість надання послуг з постачання природного газу відповідно до вимог чинного законодавства та цього Договору. Судом встановлено, що позивач є належним споживачем послуг з газопостачання, виконує умови укладеного між сторонами договору, тоді як дії відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» з відключення житлового будинку є неправомірними. Як вбачається із наведених вище актів, у таких не було встановлено факту аварійної ситуації чи загрози такої. Жодних даних, які б вказували про технічні несправності приладів, відсутність тяги, витоки газу, тощо матеріали справи не містять. Також, слід вважати, що таке газопостачання було санкціоноване ПАТ «Полтавагаз» з 2011 року, зважаючи на акт про прийом закінченого будівництва об`єкту газопостачання - газифікація жилого будинку [ADDRESS] , вимоги закону про періодичні перевірки з безпеки газопостачання спеціалізованими організаціями у приміщеннях, у яких здійснюється споживання газу, здійснення яких відповідач не заперечував ( а.с.32 - акт про прийом закінченого будівництва об`єкту газопостачання - газифікація жилого будинку [ADDRESS] ) . Отже, той факт, що прилади у будинку позивача функціонували за призначенням та позивачем сплачувались кошти за газопостачання принаймні з 2011 року по 26.07.2019 року (відключення газопостачання у будинок позивача) додатково вказує на відсутність аварійної ситуації чи загрози такої у домі позивачів. Постачання газу у будинок позивача принаймні більше семи років відповідачем при загрозі аварійної ситуації слід вважати неможливим. Із наведеного також слід зробити висновок про те, що відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» з 26.07.2019 року намагається зобов`язати позивача привести технічну документацію з газопостачання у його будинку у відповідність до нормативно правових актів, що були прийняті у 2015 році (зокрема, Кодекс ГРМ, Правила безпеки систем газопостачання) та фактично саме відключення газопостачання мало місце у зв`язку із не приведенням позивачем технічної документації у відповідність до нових вимог закону. Позивач же відмовляється здійснювати такі дії зважаючи на те, що ним здійснювалось споживавання газу за узгодженими з відповідачем технічними умовами від 30.11.2011 року, без жодних змін на теперішній час, тими ж приладами, встановленими відповідно до закону, який діяв на час їх встановлення та відповідачем з 2015 року по 26.07.2019 року до нього жодних претензій висловлено не було. З цього приводу слід зазначити, що акт про виявлені 01.08.2019 року порушення системи газифікації житлового будинку [ADDRESS] (а.с.125) не має підпису споживача або підпису представника органу місцевого самоврядування, складений вже після відключення будинку від газопостачання, тому вищевказаний акт є недопустимим доказом по справі. Також, слід вказати про те, що відключення житла громадянина від газопостачання в цілому однозначно слід вважати грубим втручанням в приватне життя особи. Так, відключення позбавляє особу належних умов до існування, однозначно призводить до змін у побуті, укладі життя особи, тощо. Відповідно таке втручання повинно ґрунтуватись на законі, переслідувати законну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві (ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). Такими діями відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» порушив права позивача як споживача послуг з газопостачання та членів його сім`ї. Тому, суд вважає задовольнити вимоги позивачів та визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» з припинення газопостачання до будинку [ADDRESS] ; зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» відновити газопостачання до будинку [ADDRESS] . Що стосується інших позовних вимог [PERSON] про стягнення на його користь з АТ «Полтавагаз» матеріальної шкоди у сумі 23507,80 гривень, то суд вважає відмовити у їх задоволенні, оскільки позивач не навів суду переконливих доказів, які б доводили, що внаслідок вчинення працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» 26.07.2019 року дій по припиненню газопостачання до будинку позивача, йому було заподіяно матеріальних збитків у вигляді оплати 1100,80 грн. за коригування проектної документації на газ, вартості придбаного електричного котла в сумі 17172 гривень та вартості виконаних робіт по його встановленню в сумі 5235 гривень. В задоволенні позовних вимог до ТОВ «Полтавагаз Збут» слід відмовити, оскільки встановлено, що ТОВ «Полтавагаз Збут» у відношенні зі споживачами, у тому числі із позивачами, є постачальником природного газу, до сфери діяльності якого не належать повноваження із врегулювання відносин та/або вчинення дій щодо відновлення газопостачання, встановлення вузла обліку природного газу (лічильника). Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до неналежного відповідача. З приводу вимог по встановленню газового лічильника в будинку позивачів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо врегульовано, що засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки ( результати вимірювань яких використовуються саме для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюється за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водовідведення. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонт засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-,газо- і водопостачання. За положеннями п.п.17,18 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал) ; повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам. Згідно Кодексу газорозподільних систем, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування, монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ. Для належної організації періодичної повірки лічильників газу по об`єктах побутових споживачів Оператор ГРМ повинен: забезпечити належний моніторинг термінів спливу міжповірочного інтервалу для складання графіка проведення періодичної повірки лічильників; забезпечити періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) побутових лічильників газу вказаний в паспортах приладів обліку і становить 5 або 8 років, залежно від типу лічильника і виробника. Як вбачається із матеріалів справи, представником відповідача за місцем проживання позивачів: [ADDRESS] проводилася повірка лічильника газу типу Візар G-6, зав. № 0241052 , 2010 року випуску, який встановлено 28.11.2011 року (а.с.35 - 36). Згідно ст.29 п.11 договору про надання населенню послуг з газопостачання, газорозподільне підприємство зобов`язується якісно та в порядку, визначеному Правилами газопостачання забезпечити повірку, ремонт та технічне обслуговування лічильників газу. Між тим, дані про повірку лічильника газу за вказаною адресою з часу його встановлення до 26.07.2019 року відсутні. В результаті обстеження ЗВТ, який перебуває у власності позивача, було виявлено порушення, а саме: за результатами експертизи лічильника газу Візар G -6 зав.№ 0241052, 2010 року випуску, несанкціоноване втручання в конструкцію лічильника не виявлено. Метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 3336-96. Лічильник не відповідає вимогам Р50-071-98 (а.с.33). Державним підприємством «Полтавський науково-технічний центр стандартизації, сертифікації та метрології» 01.08.2019 року видано довідку №13-Т3 14744 про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - лічильника газу Візар G -6 зав.№ 0241052, 2010 року випуску. Підставою зазначено: похибка вимірювань перевищує допустиму п.6.9.1 Р50-071-98 (а.с.34). Згідно акту від 26.07.2019 року зазначений ЗВТ демонтовано представниками газопостачальної організації, у зв`язку з підозрою на позаштатний режим роботи лічильника, та направлено для проведення експертизи, про що складено відповідний протокол ( а.с.23-24). Взаємовідносини між газопостачальними/газорозподільними підприємствами та фізичними особами, які використовують лічильники газу для обліку газу в побуті, під час проведення експертизи лічильників газу регламентуються вимогами Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року за №619 (далі - Положення) та Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 та Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», яка втратила чинність 16 липня 2016 року ( далі - Правила), Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Відповідно до пункту 2.1 Положення, експертиза лічильника газу - це комплекс дій, які проводяться з метою установлення придатності лічильника газу до застосування у разі сумніву в цьому споживача або постачальника газу. Умовами пункту 3.1 Положення передбачені випадки, у разі виявлення яких лічильник газу, під час експлуатації, підлягає експертизі, зокрема, у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: невідповідності показів лічильника об`ємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірочного тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу, що передбачено умовами п.п.3.1.3 Положення. Відповідно до умов підпункту 3.2.2 Положення, у разі виявлення представником газопостачального підприємства ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків. У відповідності до вимог підпункту 3.2.5 Положення, представник газопостачальної організації спільно із споживачем складають та підписують акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи у двох примірниках за формою, наведеною у додатку № 2 до Положення. У разі демонтажу лічильника газу на підставі акта про виявлені порушення на період проведення експертизи газопостачальна (газотранспортна) організація при демонтажу лічильника газу зобов`язана безкоштовно встановити на його місце лічильник газу з власного обмінного фонду( п.3.2.7 Положення). Проте, доказів неможливості встановлення такого лічильника газу у житловому будинку позивача матеріали справи не містять. У разі коли лічильник газу, що встановлений у споживача та перебуває у власності газорозподільного підприємства, визнано в установленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, демонтаж, транспортування та монтаж нового лічильника газу здійснюються за рахунок зазначеного підприємства. При цьому газорозподільне підприємство встановлює споживачеві новий лічильник газу протягом двох місяців з дня визнання його непридатним до експлуатації та ремонту. Відповідно до п.3.3.3.4 Положення у разі висновків комісії про непридатність лічильника газу до застосування та висновків щодо неможливості проведення ремонту, лічильник газу передається споживачеві. До цього часу лічильник газу позивачеві не повернуто, питання щодо встановлення приладу обліку сторонами не врегульовано. Оскільки, відповідач свої обов`язки, як суб`єкт господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, виконував неналежним чином, порушив строки проведення повірки ЗВТ, не вирішив питання щодо встановлення приладу обліку, суд приходить до висновку щодо неправомірності дій відповідача, що призвело до порушення прав позивача, як споживача послуг, які надає АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз». Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Як вбачається із преамбули Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій громадян споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного ( приладного обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного виробника. Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, коштів відповідного бюджету, інших джерел, не заборонених законодавством.( ч.1 ст.3 Закону). Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу( ст.4 Закону). Посилання представника відповідача на те, що новий лічильник газу у помешканні позивача повинен бути встановлений саме за його рахунок у відповідності до положень Кодексу ГРС, так як визнаний експертизою непридатним до експлуатації, є безпідставними, оскільки саме на відповідачеві лежить обов`язок з обліку та контролю за ЗВТ, які перебувають у власності фізичних осіб. Більш того, в судовому засіданні було встановлено, що на час проведення експертизи термін експлуатації лічильника газу даного типу закінчився у 2016 році та підлягає списанню. А тому, проведення експертизи, на думку суду, за таких обставин, взагалі не мало ніякого сенсу. Зважаючи на викладене, відповідач як суб`єкт господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території з врахуванням вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», який передбачає повне запровадження комерційного обліку природного газу для населення всіх категорій без обмежень, та обставин даної справи, зобов`язаний був встановити позивачеві безкоштовно лічильник газу з врахуванням вимог вищевказаного Закону. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» за власний рахунок встановити газовий лічильник у будинку [ADDRESS] . Щодо стягнення моральної шкоди позивачам суд приходить до наступного. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Пунктом 8 розділу VІ Правил постачання природного газу передбачено, що відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в разі, якщо постачання газу побутовому споживачу було припинено через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання газу побутовому споживачу. У такому випадку постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу після його безпідставного припинення. При цьому постачальник відшкодовує побутовому споживачу збитки (обсяг недовідпущеного газу), які обчислюються, виходячи з фактичного середньогодинного споживання газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на газ, що діяли в період відсутності газопостачання. Крім того, якщо внаслідок цього побутовому споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її на підставі рішення суду. Враховуючи зазначене, відшкодування моральної шкоди побутовому споживачу передбачене Правилами постачання природного газу у випадку припинення через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника газу побутовому споживачу. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість подовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В обґрунтування спричинення моральної шкоди позивачі посилалися на ті обставини, що внаслідок протиправного відключення їх домоволодіння від газопостачання був порушений звичайний устрій їх життя, сім`я була обмежена в приготуванні їжі, підігріві води. Через необхідність вирішення питань, пов`язаних з усуненням наслідків відключення, вони відчували душевні страждання, оскільки були позбавлені можливості проживання в нормальних умовах. Суд вважає, що позивачами доведено заподіяння неправомірними діями відповідача моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує обставини, при яких вона була заподіяна, час, протягом якого позивачі не отримали захисту порушених прав, з врахуванням вимог розумності та справедливості вважає, що підлягає стягненню з АТ«Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на користь позивачів моральна шкода в загальній сумі 3000 гривень - по 1000 гривень кожному. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково. Згідно із п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позов задоволений частково, задоволено шість немайнових позовних вимог, з АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 4610,40 гривень. Відповідно до ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком сплаченого нею судового збору. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Представник відповідача заперечувала проти стягнення витрат на правову допомогу, оскільки позивачі не вказали орієнтовну суму таких витрат як при подачі позову так і при уточненні позовних вимог. Крім того, представник позивачів не надала платіжний документ про отримання таких витрат, а надана квитанція не є таким документом. Згідно пояснень представника позивачів - адвоката Плескач Г.А., у позовних заявах дійсно відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла сторона позивача і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Суд, враховуючи вищевикладене, вважає відмовити у стягненні судових витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial