Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

У серпні 2021 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народився позивач, [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Шлюб між батьками розірвано. Після розірвання шлюбу позивач залишився проживати разом з матір`ю. Позивач є студентом Національного університету «Запорізька політехніка», факультету: комп`ютерних наук і технологій, спеціальності: КНТ-120, «121 Інженерія програмного забезпечення», денної форми навчання за контрактом. Враховуючи, що позивач не працює, навчається на денній формі, то немає можливості десь працювати, тому потребує додаткових коштів на своє утримання. На виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 53450579, за яким боржником є [PERSON] , стягувачем є [PERSON] . Вказане виконавче провадження було відкрито в результаті стягнення аліментів на утримання позивача по досягненню повноліття, які його відповідач сплачував регулярно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, та заборгованість на день повноліття позивача відсутня. Посилається на те, що батько є працездатною особою, працює майстром у Запорізькому машинобудівному конструкторському бюро «Прогрес» та має достатній заробіток для надання матеріальної допомоги на утримання позивача в період навчання. Тому, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.08.2021 р. і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-х років. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. Відповідач відзиву на позов не подавав. Згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи суд встановив, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . За наявною копією свідоцтва про розірвання шлюбу судом встановлено, що шлюб між батьками позивача розірвано. [INFO] [PERSON] досяг повноліття, проте продовжує навчання, та самостійного заробітку не має. Судом встановлено, що відповідно до договору від 14.09.2020 р. № 121-2/91 про надання освітніх послуг укладеним між Національним університетом «Запорізька політехніка» та фізичною особою [PERSON] для [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 60 800 грн. Згідно довідки № 724 від 09.08.2021, виданої Національним університетом «Запорізька політехніка», [PERSON] є студентом вказаного закладу, на денній формі навчання (контрактна) факультету Комп`ютерних наук і технологій Національного університету «Запорізька політехніка». За таких обставин, [PERSON] не має самостійних доходів та потребує матеріальної допомоги від батька. Статтею ст. 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Позивач вказує, що відповідач є працездатною та здоровою особою, працює майстром у Запорізькому машинобудівному конструкторському бюро «Прогрес» та має достатній заробіток для надання матеріальної допомоги на утримання сина у період навчання. Обставин, які б вказували на неможливість сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, судом не встановлено. Позивачем вказано, що витрати пов`язані зі сплатою навчання, проїзду, канцтоварів, підручників, продуктів харчування, ліків несе його мати. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. За роз`ясненнями, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно з ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. [PERSON] на час розгляду справи судом виповнилось 18 років, він як студент не має змоги працевлаштуватись та частково себе забезпечувати. Обставин які б вказували на неможливість сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, судом не встановлено. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує, що відповідач є працездатною особою, працює, має дохід. Суд встановив, що відповідач який працездатний, без обмежень, має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину на період навчання. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). На підставі викладеного, суд вважає заявлені вимоги [PERSON] про стягнення аліментів законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно п. 3 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, тож судовий збір належить стягнути з відповідача. Судовий збір в сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнений від його сплати на підставі закону. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved