Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У січні 2015 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до її повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] Після народження дитини, 06.04.2013 року зареєстрували шлюб. З січня 2015 року сторони проживають окремо, відповідач ухиляється від покладеного обовязку - утримувати дочку. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, коштів які вона отримує не достатньо, відповідач має нерегулярні доходи, аліментів нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. На адресу суду позивач направила заяву відповідно до якої просить здійснювати розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] для розгляду справи в судове засідання не зявивсь. Про час і місце судового розгляду належним чином повідомлений, причина неявки до суду невідома, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, заперечень не подавав. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі відповідача та вважає, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ППК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ППК України. Тому, враховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах позовних вимог, приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що сторони, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ТП № 178662 та копією свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 099177 (а.с.5-6). Довідкою № 177 від 21.01.2015 року виданою КП «Коростишівська комунальна служба» підтверджено, що на утриманні [PERSON] знаходиться дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 7). [PERSON] перебуває на обліку в Коростишівському РУПСЗН та отримала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею три річного віку за період з серпня 2014 р. по січень 2015 р. в розмірі 2048 грн. 34 коп. ( а.с 4). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Одним із способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не має стабільного доходу, що дає підстави суду присудити аліменти в твердій грошовій сумі. Разом з цим, суд враховує, те, що позивач є непрацююча, отримує допомогу, здійснює догляд за дитиною, відповідач за віком є працездатним, інвалідом не являється, законом на відповідача покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, про те відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно, що ставить позивача, з якою проживає дитина, в скрутне матеріальне становище. При цьому, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання неповнолітньої дитини. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача на утримання дочки, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача в частині розміру аліментів в сумі 1000,00 грн., які остання просить стягнути з відповідача на утримання малолітньої дочки щомісячно, оскільки позивач не надала суду доказів про розмір витрат, які вона несе на утримання дочки [PERSON]. Крім того, суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на утримання дитини в такому розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість визначення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Суд вважає, що саме цей розмір аліментів на дитину відповідає вимогам виваженості та справедливості, а тому приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з відповідача в дохід держави. В звязку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача на користь держави 243 гривень 60 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову з 26.01.2015 р. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з вищевикладених підстав.

Outcome: partial