Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] Є,Ф., [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. Позивачі вказують на те, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований в зазначеній квартирі. Проте, з 2006 року у квартирі не проживає, комунальні платежі за квартиру не сплачує, його майна в квартирі немає. Посилаючись на викладене, позивачі просили визнати відповідача на підставі ст. 405 ЦК України, таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, яке позивачі зазначали третьою особою, подало до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника управління, посилаючись на те, що рішення суду, що набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації. Заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом. На підставі договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2005 року позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] (паспорт громадянина України серії ЕО №151644) та позивач [PERSON] (паспорт громадянина України серії ЕО № 151545) зареєстровані за адресою: [INFO] з 11 листопада 2015 року. Відповідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Миколаївській області від 22 вересня 2015 року відповідач зареєстрований за даною адресою з 21 квітня 2006 року. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] фактично не проживає у вказаній квартирі. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідач не вживає. Його майна у квартирі немає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачує, заходів по вселенню у квартиру не приймає. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає в [INFO] понад один рік без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку підлягає частковому задоволенню. [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування квартирою № 3 по вул. А. Олійника,5 у м. Миколаєві. Що стосується вимог позивачів про зняття з реєстраційного обліку відповідача, то визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття такої особи з реєстрації.

Outcome: partial