Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У січні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 56071 грн 42 коп. та судові витрати по справі у розмірі 1600 грн 00 коп., посилаючись на ті підстави, що сторони уклали договір №б/н від 17.12.2010 згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості, позивач надав кредит в встановлений кредитом, однак відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитному та відсотками, тобто порушив умови зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у прохальній частині позовної заяви зазначив, що у разі неявки представника слухати справу у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом поштових повідомлень, причини неявки суд не повідомила (а.с. 47, 47-а, 51, 52). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено в судовому засіданні, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір №б/н від 17.12.2010 згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцем терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8-31). Згідно п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України згідно якої договором приєдання є договір, умови якого встановлені однією стороною із сторін у формулярах або інших стандарних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного зобов'язання, станом на 31.12.2016 у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 56071 грн 42 коп., яка складається із: 4885 грн 15 коп. заборгованість за кредитом; 44563 грн 26 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3476 грн 75 коп. заборгованість за пенею та комісією; також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. штраф (фіксована частина); 2646 грн 26 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 3-5). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 79 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1600 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved