Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

у серпні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором № 421-ф/06 від 22.09.2006 року у розмірі 6 393 грн. 39 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір № 421-Ф/06 про відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ «Укргазбанк». Відповідно до договору банк відкриває клієнту картковий рахунок № 26251127302001, а також картковий рахунок № 26250127302002 в національній валюті України для обліку операцій з банківською платіжною карткою ПАТ АБ «Укргазбанк» та надання короткострокового кредиту у формі овердрафт на умовах цього договору, здійснює видачу Клієнту БПК та виконує розрахунково - касове обслуговування Клієнта ПАТ АБ «Укргазбанк» за дебетовою схемою. Згідно з п. 2.5.5 [PERSON] встановлює дозволений овердрафт в сумі 7 000,00 гривень. За фактичне користування дозволеним овердрафтом Клієнт сплачує Банку відсотки згідно Тарифів на послуги. Банк виконав взяті на себе зобовязання, проте відповідач, зобовязання за договором належним чином не виконує та систематично порушує умови договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що 22 вересня 2006 року між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено Договір № 421-ф/06 про відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки ВАТ АБ «Укргазбанк». Відповідно до п. 1.1 [PERSON] відкриває Клієнту картковий рахунок № 26251127302001, а також картковий рахунок № 26250127302002 в національній валюті України для обліку операцій з банківською платіжною карткою ВАТ АБ «Укргазбанк» та надання короткострокового кредиту у формі овердрафт на умовах цього договору, здійснює видачу Клієнту БПК та виконує розрахунково - касове обслуговування Клієнта ВАТ АБ «Укргазбанк» за дебетовою схемою. Згідно з п. 2.5.5 [PERSON] встановлює дозволений овердрафт (ліміт овердрафту) в сумі 7 000,00 гривень. За фактичне користування дозволеним овердрафтом Клієнт сплачує Банку відсотки згідно Тарифів на послуги, що надаються держателям БПК ВАТ АБ «Укргазбанк» (а.с. 15-17). Загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 22 березня 2016 року складає 6\~393 грн. 39 коп. (а.с. 6-7). Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України жодних доказів щодо недостовірних даних у розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до статті 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 статті 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 1049 ЦК України позивальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки з усіма умовами банку щодо надання коштів відповідач ознайомлений, що підтверджується його підписом на відповідних документах. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а порушене право позивача захисту. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача по справі на користь позивача підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved