Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

У серпні 2020 року до суду надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зарічна 1-Г» (далі по тексті - ОСББ «Зарічна 1-Г», позивач) до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок затоплення місць загального користування багатоквартирного будинку у розмірі 19 200 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.12.2019 вночі сталося затоплення місць загального користування з 24 поверху по перший поверх із затопленням ліфтових кабін. При прибутті на 24 поверх, представників позивача, в місце звідки відбувався потік води, було встановлено причину залиття, що було також відображено в Акті № 30/12-2019 від 30.12.2019 про залиття, аварію, пошкодження конструктивних елементів: нежитлових приміщень, шахти вантажного ліфта, кабіни вантажного ліфта за адресою: [ADDRESS] , що із шафи технічного призначення, яка розташована в місці загального користування багатоквартирного будинку, в місці розведення внутрішньобудинкової системи водопостачання багатоквартирного будинку до точки приєднання системи водопостачання та системи постачання гарячої води до житлового приміщення, що належить власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] , із самовільно встановленої, у не передбаченому для цього місці та прикріпленої верхньої частини - поліпропіленової головки з латунної різьби Ѕ, моделі схожої на Aquafilter FHPR12-B1-AQ, який є фільтром для очищення води, виливалася холодна вода прямо на підлогу у шафі. Друга частина вказаного фільтру, а саме прозора колба з поліетилентерафталата, лежала внизу на підлозі шафи. Власник квартири [PERSON] була присутня при усуненні наслідків затоплення.Внаслідок затоплення було нанесено матеріальну шкоду, а саме: повне затоплення на 24 поверсі місць загального користування багатоквартирного будинку з боку квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ; з 24 поверху до 1 поверху будинку були затоплені шахти 3 х ліфтів, та самі ліфти; теплі сходи; стіни теплих сходів та придбанники теплих сходів. Внаслідок затоплення із ладу вийшов вантажний ліфт та система виклику ліфтів. Згідно Акту від 13.01.2020 та Дефектного акту від 14.01.2020 складеного ПрАТ «ОТІС» було встановлено, що 29.12.2019 року з верхнього поверху було залиття водою шахти, кабіни та приямку ліфту, в результаті чого було пошкоджено електричне обладнання на кабіні ліфта та в шахті, а саме: енкодер електродвигуна привода дверей кабіни та електронні плати у шахті ліфта RS-14. Для запуску ліфта необхідно провести відновлювальні роботи, вартість яких складала 19200,00 гривень. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2020 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. 15.04.2021 від представника відповідача адвоката Ковбель О.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позову, з огляду на те, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та бездоказовими. Вказує, що відсутній причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача, адже дії останньої були правомірними та нанесеною шкодою внаслідок затоплення, а також те, що акти про залиття не відповідають встановленій законодавством формі та були складені за відсутності відповідача і не підписані членом комісії [PERSON] . 21.04.2021 представником позивача адвокатом Дворською І.О. подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що представником відповідача, у наданому суду відзиву, не зазначені будь-які обставини чи факти, які б спростовували підстави та вимоги позивача. Крім того, відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної сторони не впливає на його чинність. В той же, час сам по собі акт є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди і зазначені в ньому обставини представником відповідача у відзиві не спростовані. Всі інші доводи представника відповідача є необґрунтованими та безпідставними, бо спростовуються доказами наданими позивачем, в тому числі доказами про розмір нанесеної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем. Ухвалою суду від 22.04.2021 клопотання представника позивача - адвоката Дворської І.О. про виклик свідків задоволено, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про причинний зв`язок між фактом затоплення у зв`язку із виходом із ладу фільтру очистки води, яка була встановлена на водопровідному відводі, який належить відповідачу та шкодою, про яку заявляє позивач. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що ОСББ «Зарічна 1-Г», зареєстровано в установленому законом порядку 30.01.2018, про що свідчить Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до Протоколу загальних зборів від 22.01.2018 та Наказу №1/К від 31.01.2018 року, Головою правління Об`єднання обрану Батовську Ірину Іванівну, яка діє на підставі Статуту Об`єднання. Згідно Листа Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 07.08.2020 року за вих. №101-5319/04, ОСББ «Зарічна 1-Г» здійснює самостійне управління будинком з 01.12.2018. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.06.2020 р., власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3809, виданий 15.12.2017. З наданого позивачем акту № 30/12-2019 від 30.12. 2019 про залиття, аварію, пошкодження конструктивних елементів: нежитлових приміщень, шахти вантажного ліфта, кабіни вантажного ліфта за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що 29.12.2019 року об 02-15 год. ночі надійшов виклик чергового в багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Аварійний сантехнік на місце виклику прибув об 02-35 год. На день обстеження комісія встановила: під час залиття водою із прикріпленої верхньої частини - поліпропіленової головки з латунної різьби Ѕ, моделі схожої на Aquafilter FHPR12-B1-AQ, яка є фільтром для води, який з`єднано з трубою холодної води через синю гофру та пластикові сантехнічні трубки, яка належить на праві власності власнику квартири [ADDRESS] , виливалася холодна вода прямо на підлогу у шафі, внаслідок чого було нанесено матеріальну шкоду, а саме повне затоплення місць загального користування багатоквартирного будинку з боку квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , з 24 поверху до 1 поверху будинку були затоплені шахти вантажних ліфтів, та самі вантажні ліфти, теплі сходи, стіни теплих сходів та передбанники теплих сходів. Внаслідок затоплення із ладу вийшов вантажний ліфт та система виклику ліфтів. Актом від 13.01.2020 та Дефектним актом від 14.01.2020, які складені ПрАТ «ОТІС» було встановлено, що 29.12.2019 з верхнього поверху було залиття водою шахти, кабіни та приямку ліфту, в результаті чого було пошкоджено електричне обладнання на кабіні ліфта та в шахті, а саме: енкодер електродвигуна привода дверей кабіни та електронні плати у шахті ліфта RS-14. Для запуску ліфта необхідно провести відновлювальні роботи, вартість яких складала 19200,00 гривень. На підставі Договору підряду №D21 T08661 на виконання ремонтних робіт від 14.01.2020 укладеному між ОСББ «Зарічна 1-Г» та ПрАТ «ОТІС», останнім були проведені відновлювальні роботи по ремонту ліфту, що підтверджується Актом виконаних робіт №0866 1/108 Т91 від 15.01.2020. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що була присутня при затопленні і що фільтр очистки належить їй, але підписати Акт №30/12-2019 від 30.12. 2019 категорично відмовилась, свою вину не визнає, відшкодовувати завдану матеріальну шкоду відмовляється. Зазначила, що зверталася до Голови правління ОСББ «Зарічна 1-Г» із письмовим зверненням 15.01.2020 з проханням надати необхідні документи та пояснення щодо технічного стану водопроводу у будинку, але їй відповіді Об`єднанням не надано. Твердження відповідача спростовується наданими позивачем звернення-зауваження від 09.03.2020 у, за вх. №13-03-2020 від 13.03.2020. та відповіддю на звернення-зауваження за вих. №3/04-2020 від 08.04.2020 з доказами направлення [PERSON] 01.06.2020 Відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 19 200 грн. від, в порядку ст. 530 ЦК України, зі строком відшкодування матеріальної шкоди до 22.06. 2020 року, яку відповідач не виконала. Допитаний свідок [PERSON] пояснив суду, що дізнався про затоплення в чаті групи Вайбер мешканців будинку, і прибув негайно для усунення затоплення та його наслідків, був присутній при роботі сантехніка по усуненню причин протікання води, підтвердив факт того, що затоплення сталося у зв`язку зі зривом колби фільтру для води на кв. [ADDRESS] , який самочинно було встановлено Відповідачкою, брав участь у роботі комісії по складенню Акту №30/12-2019 про залиття, аварію, пошкодження конструктивних елементів: нежитлових приміщень, шахти вантажного ліфта, кабіни вантажного ліфта за адресою: [ADDRESS] від 30.12.2019 та підписав його. Допитаний свідок [PERSON] пояснила, що прибула на 24 поверх піднявшись з 8 поверху, коли ще нікого не було і побачила, що в технічній шафі ллється вода із верхньої частини фільтра для очистки води. Вона зафіксувала дані обставини на свій мобільний телефон у форматі відео. Підійшла до дверей квартири [ADDRESS] і подзвонила у двері, ніхто не відчинив двері. Після цього вийшла сусідка із квартири [ADDRESS] [PERSON] , інші сусіди, і піднявся аварійний сантехнік, який перекрив запірну арматуру на водопровідній трубі у технічній шафі. І тоді всі разом із присутніми, в тому числі і відповідачкою, було з`ясовано, що від фільтру очистки води відірвалася колба, що і призвело до затоплення. Фільтр очистки води був під`єднаний до водопровідних труб квартири [ADDRESS] тобто відповідача [PERSON] . Допитаний свідок [PERSON] пояснив, що прибув на місце затоплення на наступний день для підготовки акту та огляду місця затоплення. На місці встановив, що воду перекрито на стояку водопровідних труб, які, як він визначив по лічильнику обліку води, належать власнику квартири [ADDRESS] . До водопровідних труб, які належать власнику квартири [ADDRESS] під`єднано самостійно фільтр очистки води на 6 бар, що не відповідає технічним вимогам. Допитаний свідок ФОП [PERSON] пояснив, що здійснює технічне та аварійне обслуговуванню багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , згідно Договору про надання послуг №б/н від 31 грудня 2019 року. 29 грудня 2019 року, дізнався про аварійний виклик щодо затоплення у будинку по [ADDRESS] . Прибув на місце та здійснив огляд, в результаті якого встановив, що після запірної арматури, яка згідно Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води є точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення, Затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15 серпня 2018 року № 219 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2018 р. за № 1074/32526, не належить до внутрішньобудинкової системи, до водопровідних труб власника квартири [ADDRESS] було самостійно встановлено фільтр очистки води, від якого залишилася прикріплена до стіни тільки верхня частина фільтру, колби в технічній шафі не було. Вода була перекрита аварійним сантехніком, працівником ФОП [PERSON] ФОП [PERSON] приймав участь у підготовці акту №30/12-2019 від 30 грудня 2019 та підписав його. Причиною затоплення стало зрив колби через її можливе пошкодження або технічну невідповідність міцності пристрою, яка рекомендована виробником для встановлення в таких місцях. Допитаний свідок [PERSON] пояснив суду, що не підписав акт №30/12-2019 від 30.12. 2019 через те, що не хотів псувати добросусідські стосунки із відповідачем [PERSON] . На місці затоплення знаходився вночі 29.12.2019, здійснював огляд технічної шафи, де внизу під трубами побачив колбу яка лежала на підлозі. При її огляді встановив, що вона має технічні пошкодження, що і призвело до її зриву та як наслідок затоплення місць загального користування та шахти ліфту та ліфтів. Допитаний свідок [PERSON] пояснив суду, що 29.12.2019 диспетчер ПрАТ «ОТІС» повідомив його, що в будинку, який він обслуговує по ремонту ліфтів сталося затоплення і необхідно під`їхати оглянути. 29.12.2019 року свідок прибув у багатоквартирний будинок, побачив, що ліфтова шахта обох ліфтів затоплена водою, всередині ліфтів також є присутня вода, з метою уникнення наслідків короткого замикання в електриці, [PERSON] піднявся сходами з першого поверху на 25 поверх машинне відділення для вимкнення електрики в ліфтах. Після вимкнення електрики, оглянув ліфти і встановив, що техніка зазнала значного затоплення і що немає можливості як здійснити ремонт вантажного ліфта на даний момент. Після певного періоду часу, коли ліфтова шахта і самі ліфти висохли, він разом із лабораторією ПрАТ «ОТІС» здійснили огляд ліфту на предмет його відновлення, та виявили причину його виходу із ладу, про що було складено Акт від 13.01.2020 року та Дефектний акт від 14.01.2020 року, на підставі Договору підряду №D21 T08661 на виконання ремонтних робіт від 14.01.2020 року та згідно пункту 4.1.8. Договору №D21O0866 про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 01.02.20219 року. За статтею 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно зі ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Положеннями ст. ст. 319, 312 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Наведені норми матеріального права встановлюють зобов`язання власника нерухомого майна щодо його утримання, це стосується перевірки цілісності фільтру для очистки води. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі. З системного аналізу норм чинного цивільного законодавства України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92, зокрема у її п. 2, роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що залиття у місці загального користування за адресою [ADDRESS] сталося з вини відповідача як власника квартири, у зв`язку відірванням прозорої колби від верхньої частини фільтру для очищення води. Будь-яких належних доказів відсутності вини відповідача у залитті квартири матеріали справи не містять. Згідно кошторису від 14.01.2020, який складено на підставі Акту від 13.01.2020 та Дефектного акту від 14.01.2020 та відповідно до Договору підряду №D21 T08661 на виконання ремонтних робіт від 14.01.2020 та згідно пункту 4.1.8. Договору №D21O0866 про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 01.02.20219, розмір матеріальної шкоди становить 19 200 грн. 00 коп. В судовому засіданні відповідач заперечував проти розміру збитків, заподіяних внаслідок залиття місць загального користування та ліфтових шахт та ліфтів в сумі 19 200 грн. 00 коп., докази, які б спростовували таку позицію відповідача, суду надано не було. Водночас, відповідно до приписів ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. А статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Твердження відповідача, щодо неналежності доказів вартості збитків суд відкидає, оскільки, на його спростування відповідачем жодних доказів в ході всього розгляду надано не було, а з клопотанням про призначення експертизи відповідач до суду не звертався. Посилання представника відповідача та відповідача на те, що акти про залиття квартири не відповідають вимогам щодо його змісту та форми, отже не можуть бути належним доказом розміру завданої шкоди, суд не приймає до уваги виходячи з того, що сам по собі акт є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди і зазначені в ньому обставини відповідачем не спростовані (Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 27.03. 2019 у справі №643/19078/15 та від 2.05.2019 у справі №645/2087/15). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стороною позивача до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про намір надати докази витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення, тому питання щодо розподілу судовий витрат буде вирішено додатково.

Outcome: approved