Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між страховою компанією та [PERSON] укладено договір добровільного страхування автотранспортних засобів, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER]. У період дії договору страхування застрахований автомобіль був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач сплатив суму страхового відшкодування у сумі 15512,21 грн. на користь страхувальника. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 15512,21 грн. на відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. Між ПАТ «СК «Рідна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування автотранспортних засобів № АТ344/14 від 03 вересня 2014 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією забезпеченого наземного транспортного засобу автомобіля [NUMBER], терміном дії з 03 вересня 2014 року по 02 вересня 2015 року. 09 листопада 2014 року о 14 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на перехресті пр. Оболонського - вул. Малиновського в м. Києві, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 09 листопада 2014 року за участю вищенаведених автомобілів, є водій [PERSON] Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль «KIA RIO», який належить страхувальнику, був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої визнано винним відповідача. Розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті на користь страхувальника, визначений позивачем у страховому акті від 11 грудня 2014 року та становить 15512,21 грн., яку ПАТ «СК «Рідна» виплатив на користь товариства, що здійснювало ремонт автомобіля страхувальника, - ПАТ «УАК «Авто центр на столичному». (а.с. 47, 50) За таких обставин, до ПАТ «СК «Рідна», яке здійснило виплату страхового відшкодування, перейшло в порядку суброгації право вимоги, яке [PERSON] має до особи, відповідальної за завдання збитків, тобто до відповідача [PERSON] Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача 15512,21 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved