Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У серпні 2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, уточненим та доповненим у подальшому до [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], Комунальне підприємство жилищно-комунального сервіса «Хмельницький» (далі-КП ЖКС«Хмельницький»), Малиновська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської ради (далі - МРА ВК ОМР), посилаючись на те, що вона на підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку №52 від 09 вересня 1998 року, виданого ВАТ «Завод скловиробів» проживає разом з сином [PERSON] в кімнаті [NUMBER], житловою площею 34,0 кв.м., що розташована у гуртожитку по [ADDRESS]. За вказаною адресою на неї відкрито особовий рахунок. Позивачка зазначала, що відповідачі [PERSON], [PERSON] мешкають у цьому ж гуртожитку з 1987 року, та за ними на праві користування закріплені кімнати [NUMBER] та [NUMBER]. Стверджувала, що відповідачі незаконно зайняли та одноосібно користуються також жилими кімнатами [NUMBER], [NUMBER] та приміщеннями загального користування за №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник). Посилаючись на те, що вказаними діями порушуються її права, оскільки вона позбавлена можливості користуватися вказаними приміщеннями, позивачка просила суд винести рішення яким зобов'язати відповідачів звільнити самовільно зайняти приміщення загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відповідачів не перешкоджати їй в користуванні приміщеннями загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відповідачів звільнити самовільно зайняти приміщення загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], зобов'язати відповідачів за свій рахунок привести самовільно реконструйовані приміщення загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану придатного для використання за призначенням відповідно до технічного паспорту; стягнути судові витрати, в тому числі витрати на проведення судової експертизи в розмірі 4147,20 грн. Ухвалою суду від 28 вересня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог було залучено Одеську міську раду (т.2 а.с.9). Позивач та її представник, діюча на підставі довіреності від 02 жовтня 2014 року у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити у повному обсязі (т.1 а.с.238). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив суд відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON], діючій на підставі ордеру від 02 березня 2015року та угоди від 28 лютого 2015 року у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив (т.1 а.с.119-120). Відповідачка [PERSON] та її представник, діюча на підставі довіреності від 03 жовтня 2014 року у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, та просили відмовити у їх задоволенні (т.1 а.с.38). Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст..74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомили (т.1 а.с.240 241, т.2 а.с.1,14,15,16,17,33,34). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Контституції України, Житлового кодексу України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що будинок [ADDRESS] на підставі розпорядження Міського голови Одеської міської ради від 24 січня 2005 року № 64-01р та на підставі рішення Одеської міської ради від 05 квітня 2007 року № 1165 - У знаходиться на балансі КП «ЖКС «Хмельницький» та має статус гуртожитку (т.1 а.с.55,56, 165-169). 05 березня 2010 року КП ОМБТІ та РОН» була виготовлена технічна документація на будівлю гуртожитку [ADDRESS] (т.1 а.с. 180-192). Відповідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Згідно ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» житлові приміщення у гуртожитку - приміщення гуртожитку (житлові кімнати, житлові блоки (секції), призначені та придатні для постійного проживання у них. Житлова кімната у гуртожитку - окреме житлове приміщення у гуртожитку, призначене та придатне для постійного проживання у ньому; Допоміжні приміщення у гуртожитку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації гуртожитку та побутового обслуговування і задоволення санітарно-гігієнічних потреб його мешканців (кухні, санвузли, сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні (позакімнатні) коридори, колясочні, кладові, сміттєзбірні камери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Судом встановлено, що [PERSON] на підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку №52 від 09 вересня 1998 року, виданого ВАТ «Завод скловиробів» разом з сином [PERSON] мешкають в кімнаті [NUMBER], житловою площею 34,0 кв.м., що розташована у гуртожитку по [ADDRESS] (т.1 а.с.11, 14). Відповідно до паспортів громадян України, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в кімнаті [NUMBER] у гуртожитку [ADDRESS] (т.1 а.с.7,8,10). Факт реєстрації позивачки та її сина за вказаною адресою також підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрації (т.1 а.с.13). Встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] з 1987 року також мешкають у зазначеному гуртожитку, оскільки [PERSON], як працівнику «Сілікатного заводу» було надано право на зайняття з сім'єю з трьох осіб житлової площі, а саме кімнат [NUMBER] та [NUMBER] у гуртожитку [ADDRESS] (т.2 а.с.44,45,46). Відповідно до паспортів громадян України, відповідачі [PERSON], [PERSON] також зареєстровані в кімнатах [NUMBER] та [NUMBER] у гуртожитку [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі самовільно зайняли та користуються приміщення загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджується актом, складеним позивачкою та користувачами гуртожитку 27 жовтня 2014 року (т.1 а.с.62). Відповідачами, на підтвердження правомірності свого користування приміщеннями загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] було надано до суду заяву на ім'я директора КП «ЖКС «Хмельницький» про поділ між мешканцями гуртожитку вказаних вище приміщень загального користування (т.2 а.с.25). Матеріалами справи встановлено, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2013 року були задоволенні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], та зобов'язано останніх знести перестінок, самовільно споруджений в коридорі загального користування, який знаходиться між кімнатами №346 та №345 (за даними технічного паспорту від 05 березня 2010 року) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]; зобов'язано останніх не перешкоджати [PERSON] користуватися приміщення загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник) (т.1 а.с.12, 21-22). Крім того, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2013 року встановлено, сторони користуються жилими приміщеннями, які знаходяться на третьому поверсі гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. На цьому поверсі знаходяться приміщення загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник), які розташовані в кінці загального коридору, Зазначені приміщення загального користування самовільно зайняти відповідачами. Встановлено, що 22 жовтня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано два виконавчих листа, які були направлені на примусове виконання до другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції. Згідно постанов про закінчення виконавчого провадження від 07 лютого 2014 року, винесених державним виконавцем другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги виконавчих документів виконано у повному обсязі, а результативну частину рішення Малиновського районного суду м. Одеси доведено до відома боржників (т.1 а.с.16). З матеріалів справи вбачається, що згідно актів комісії дільниці №2 КП «ЖКС «Хмельницький» від 20 березня 2014 року та від 07 липня 2014 року, виходом на місце встановлено, що самовільно споруджений в коридорі загального користування перестінок, який знаходився між кімнатами №346 та 345 у гуртожитку за адресою : [ADDRESS], знесено, але доступу до приміщень загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник), немає, оскільки вони самочинно реконструйовані у житлові кімнати, а сантехнічні прилади та комунікації знесені (т.1 а.с. 60,61). Таким чином, висновком комісії КП «ЖКС «Хмельницький» від 07 липня 2014 року встановлено, що рішення Апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2013 року виконано не повно, оскільки приміщень загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник) не звільнені. Дані факти підтверджуються також листом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 14 липня 2014 року (т.1 а.с.17-18). Ухвалою суду від 19 листопада 2015 року за заявою представника позивача по справі була призначена судова будівельна-технічна експертиза ( т.1 а.с.214-215). З висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 травня 2016 року вбачається, що: 1. приміщення загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник) у гуртожитку за адресою : [ADDRESS] не відповідають копії технічного паспорту від 05 березня 2010 року (т.1а.с.180-192). 2. За результатами проведення натурного візуально-інструментального обстеження експертом встановлено невідповідність фактичного об'ємно-планувального рішення приміщення №346 даним технічного паспорту від 05 березня 2010 року (т.1а.с.183), а саме: -у приміщенні №346 влаштовано перегородку довжиною 2,25 м, у результаті чого утворилось приміщення коридору, площею 5,44 кв.м.; -між приміщеннями №346 та №347 частково демонтована перегородка, а у приміщенні №347 влаштовано перегородку довжиною 3,3 м. У результаті виконаних будівельних робіт утворилось одне єдине приміщення кухня-студія, площею 19,7 кв.м. У приміщенні №347 виконано самочинне перепланування - влаштована перегородка, у результаті чого площа обстежуваного приміщення складає 7,4 кв.м. У приміщенні №349 виконано самочинне перепланування та переобладнання - влаштовані перегородки, у результаті чого утворились приміщення житлової кімнати та приміщення кухні, встановлено сантехнічне обладнання. 3.Вільний доступ до приміщень загального користування №346 та №349 у гуртожитку за адресою : [ADDRESS], відсутній. Вільний доступ до самочинно реконструйованого приміщення загального користування №347 у гуртожитку за адресою : [ADDRESS], наявний. 4. Для забезпечення вільного доступу до приміщень загального користування №346 та №349 у гуртожитку за адресою : [ADDRESS], необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи для приведення обстежуваних приміщень до об'ємно-планувальних показників згідно копії технічного паспорту від 05 березня 2010 року. 5. На момент огляду приміщення загального користування №346 (кухня) не можливо експлуатувати за призначенням, тому що воно самочинно реконструйоване та знаходиться у фактичному користуванні інших мешканців гуртожитку. На момент огляду приміщення загального користування №347 (підсобне: туалет, умивальник) не можливо експлуатувати за призначенням, тому що воно самочинно реконструйоване та не відповідає функціональному призначенню згідно листа №05/1-13471 від 19 грудня2014 року ІДАБК в Одеській області (т.1 а.с.101) та копії Акту від 07 липня 2014 року КП ЖКС «Хмельницький» (т.1 а.с. 60). На момент огляду приміщення загального користування №349 (підсобне) не можливо експлуатувати за призначенням, тому що воно самочинно реконструйоване та знаходиться у фактичному користуванні інших мешканців гуртожитку. 6. Для забезпечення можливості використовувати приміщення №346 за призначенням у відповідності до копії технічного паспорту від 05 березня 2010 року необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи для приведення обстежуваного приміщення до об'ємно-планувальних показників згідно вказаної копії технічного паспорту. Для забезпечення можливості використовувати приміщення №347 за призначенням у відповідності до листа №05/1-13471 від 19 грудня 2014 року ІДАБК в Одеській області (т.1 а.с.101) та копії Акту від 07 липня 2014 року КП ЖКС «Хмельницький» (т.1 а.с. 60) необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи для приведення обстежуваного приміщення (т.1 а.с. 183). Для забезпечення можливості використовувати приміщення №349 за призначенням у відповідності до копії технічного паспорту від 05 березня 2010 року необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи для приведення обстежуваного приміщення до об'ємно-планувальних показників згідно вказаної копії технічного паспорту (а.с.226-231). Таким чином, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 травня 2016 року приміщення загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник) у гуртожитку за адресою : [ADDRESS] самочинно реконструйовані та знаходиться у фактичному користуванні відповідачів. Вільний доступ до приміщень загального користування №346, №347 та №349 у гуртожитку за адресою : [ADDRESS], відсутній. Витрати на проведення судової експертизи складають 4147,20 грн., що підтверджується квитанцією (т.2 а.с. ). 16 листопада 2016 року відповідачами була надана до суду заява про застосування строку позовної давності (а.с.50-51). Ухвалою суду від 06 грудня 2016 року за клопотанням відповідачів провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], КП «ЖКС «Хмельницький», МРА ОМР, ОМР про зобов'язання звільнити самовільне зайняте приміщення та усунення перешкод у користуванні, в частині позовних вимог щодо зобов'язання [PERSON], [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у користуванні приміщеннями загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] було закрито (т.2 а.с.79-80). Відповідно до ст.100 ЖК України виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Виконання робіт, визначених частиною першою цієї статті, внаслідок яких змінюється площа, кількість чи склад приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду, допускається за письмовою згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не передбачено договором найму (оренди). Відповідно до п.19 Примірного положення про гуртожиток, затверджений постановою КМУ від 03 червня 1986 р. №208 «Про затвердження Примірного положення про гуртожиток» мешканцям гуртожитку забороняється проводити самовільне переобладнання й перепланування приміщень, сомовільно переселятися з одного приміщення в інше. Отже, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній дозвіл власника гуртожитку на реконструкцію та переобладнання відповідачами приміщень загального користування №347 (туалет), №346 (кухня), №349 (вмивальник) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], а тому реконструкція та переобладнання вказаних приміщень 25 проведена відповідачами самовільно, а тому право користування вказаними приміщеннями у останніх не виникло. Відповідно до ст.396 ЦК України особа, яка має право на речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до ст.6 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» власники житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у гуртожитку і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки у майні гуртожитку. Допоміжні приміщення у гуртожитку передаються у спільну сумісну власність безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Співвласники допоміжних приміщень у гуртожитку зобов'язані не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні такими приміщеннями. Утримання допоміжних приміщень у гуртожитках та прибудинкових територій здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, мешканці гуртожитку мають рівні права на користування приміщеннями загального користування. Згідно ст.25 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, які вважають, що їх житлові права чи житлові права членів їх сімей порушені, мають право для вирішення спорів звертатися безпосередньо до суду. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки є законними та обґрунтованими. На підставі ч.1 та ч.3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 243,60 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках (т.1 а.с.1).

Outcome: approved