Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Ленінської районної у м.Полтаві ради. Ухвалою суду від 18.11.2015 року у справі було замінено неналежного відповідача територіальну громаду в особі Ленінської районної у м.Полтаві ради на належного - територіальну громаду в особі Полтавської міської ради. В судовому засіданні позивачка та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з»явився, але на адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову та в яких просять розглянути справу без участі представника. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] мала у власності частину житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS]. Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 30.03.1957 р. за № 2-2511. та свідоцтвом про право на спадщину, виданим Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 07.03.1957 р. за № 2-1992. [PERSON] належить 2/5 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 18.07.2014 року, в ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за [PERSON] зареєстровано право власності на 2/5 частини зазначеного вище майна. Оскільки в паспорті матері та правовстановлюючих документах на будинок її прізвище вказано «Медянік» та «Медяник», позивачка змушена була звернутися до суду. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04.09.2013 року встановлений факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 30.03.1957 р. за № 2-2511 та свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 07.03.1957 р. за № 2-1992, а також встановлений факт, що позивачка [PERSON], є рідною донькою померлої [INFO] року [PERSON]. В зв»язку з добудовою житлових приміщень та добудовою і переобладнанням надвірних будівель змінились ідеальні частки між співвласниками. Згідно з рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради № 420 від 19.10.2004 р. змінено ідеальні частки між співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS],у таких розмірах: [PERSON] - 11/25 частин; [PERSON] - 14/25 частин. Мати позивачки [PERSON] за життя правовстановлюючі документи в ПП ПБТІ «Інвентаризатор» не перереєструвала. Тобто, право власності на 14/25 частин будинку за нею ніде не зареєстроване. А позивачка згідно закону також не має можливості зареєструвати за нею право власності. Позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини в 3-ю Полтавську державну нотаріальну контору, як спадкоємиця першої черги за законом ( ст. 1261 ЦК України). Нотаріусом була відкрита спадкова справа. Позивачка, [PERSON] - єдина спадкоємиця померлої, інших близьких родичів вона не мала. Державний нотаріус 3-ї Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 07.03.2015 р. відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 14/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS], з причин ненадання нею належно оформлених документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.І ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщин) видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд вважає за можливе визнати за [PERSON], право власності в порядку успадкування після померлої [INFO] року [PERSON] на 14/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved