Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 15 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть з вересня 2019 року. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] адвокат Терещенко В.В. заперечив проти позову у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог. Зазначає, що між сторонами існують спільні інтереси, є спільні погляди на життя, не втрачено почуття любові та поваги один до одного, є спільні взаємні права та обов`язки щодо ведення спільного домогосподарства, утримання та виховання неповнолітніх дітей. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 жовтня 2020 року зупинено провадження у справі у зв`язку з наданням сторонам у справі строку для примирення терміном три місяці, призначено розгляд справи на 01 лютого 2021 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 лютого 2021 року поновлено провадження у справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в поновному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи. Проте, оскільки відповідач не надав доказів поважності причин неявки в судове засідання, а також ураховуючи, що розгляд справи неодноразово відкладався саме за клопотанням сторони відповідача, тому суд визнав причини неявки відповідача в судове засідання неповажними та дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності відповідача. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши думку позивача та її представника про задоволення позову, а також доводи представника відповідача про відмову у задоволенні позовних вимог, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1045, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 6, 7). У частині 1 статті 21, частині 1 статті 24 СК України йдеться про те, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Вимогами статті 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу між сторонами, ураховуючи категоричне заперечення позивачки проти подальшого перебування у шлюбі з відповідачем внаслідок втрати до нього почуття любові та поваги, тому, на думку суду, є всі підстави вважати, що збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, що має істотне значення. Також суд враховує, що сторонам у справі був наданий достатній строк на примирення, проте після закінчення вказаного строку позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Отже, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам позивачки, як одного з подружжя, тому з огляду на заборону примушування до шлюбу шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо доводів представника відповідача про те, що сторони продовжують проживати в одній квартирі, то вказані обставини самі по собі не можуть свідчити про наявність між сторонами сімейних відносин, притаманних подружжю, ураховуючи, що позивач в судовому засіданні пояснила, що спільного господарства вони з відповідачем не ведуть і як подружжя не проживають. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840 грн 80 коп. (2102 грн * 0,4). На підставі викладеного,

Outcome: approved