Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У серпні 2014 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. На обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON], залишивши заповіт, згідно якому усе належне йому майно заповідав їй - своїй доньці. У встановлений законом строк вона звернулась до Новоодеської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок відмовлено і 13.07.2014 року надане роз'яснення про неможливість його видачі у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документ, наявність якого передбачена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Посилаючи на просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про те, що не заперечує проти вимог позову гр. [PERSON], просить суд розглядати справу без участі представника сільської ради. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтву про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] про що Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 17.02.2014 року складено актовий запис № 06 З матеріалів спадкової справи № 158/2014 (спадкова справа в Спадковому реєстрі № 56260986) встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 10.10.2013 р., згідно якому усе належне йому майно в рівних частках заповідав [PERSON] та [PERSON] Єдиною спадкоємицею померлого [PERSON], що прийняла спадщину, враховуючи заяви про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] (дружини померлого) та [PERSON] (сина померлого), є донька померлого - [PERSON], у зв'язку із чим остання отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 13.08.2013 р. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових внесків з усіма належними відсотками та компенсаціями, що знаходяться в ТВБВ №10014/089 м. Нова Одеса. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім'я спадкодавця (роз'яснення державного нотаріуса Новоодеської державної нотаріальної контори №1433/02-14 від 13.07.2014 р.). Відповідно довідці №242/04-03 від 11.09.2014 року, виданої Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,22 га згідно рішенню сільської ради від 26.12.1995 року № 6, на якій розташований даний житловий будинок та якому відповідно до рішення виконкому Троїцької сільської ради № 12 від 19.03.2014 року присвоєно адресу [ADDRESS]. [PERSON] був зареєстрований та проживав у вказаному житловому будинку з 1986 року по день смерті. Згідно даним сільської ради та по господарської книги житловий будинок по [ADDRESS] був побудований [PERSON] в 1985 році та станом на 01.01.1986 року даний житловий будинок було внесено до погосподарської книги сільської ради. Рішенням Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №65 від 03.11.1987 р. затверджено списки належності будинків, в тому числі і [PERSON], а рішенням №228 виконавчого комітету Новоодеської районної ради народних депутатів Миколаївської області від 15.12.1987 р. вказане рішення затверджено та вирішено оформити право власності на житлові будинки, належні громадянам згідно додактакмм №1,2. Також Рішенням Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №6 від 26.12.1995 р. передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку розміром 0,22 га для обслуговування житлового будинку. Згідно довідці від 01.07.2014 року № 73, виданій РКП Новоодеське РБТІ первинна інвентаризація вказаного житлового будинку проведена 03.10.1993 року, технічний паспорт на житловий будинок виданий на ім'я [PERSON], свідоцтво про право власності не видавалось. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] за життя не здійснював державну реєстрацію права власності житлового будинку, розташованого у с. Троїцьке Новодеського району Миколаївської області та свідоцтво про право власності на належний йому житловий будинок не отримав. Відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок спадкодавця [PERSON] перешкоджає оформленню права на спадщину його спадкоємиці. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як видано з матеріалів справи, [PERSON] був зареєстрований та проживав в житловому будинку по [ADDRESS] , з 1986 року по день смерті. Йому було передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,22 га згідно рішення сільської ради від 26.12.1995 року № 6 на якій розташований даний житловий будинок та якому відповідно до рішення виконкому Троїцької сільської ради № 12 від 19.03.2014 року присвоєно адресу [ADDRESS]. Згідно ст.. 100 і 101 ЦК УРСР ( в редакції 1963 р.) в особистій власності громадян міг бути один жилий будинок (або його частина). Глава 10 ЦК УРСР не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Набуття прав померлим [PERSON] на житловий будинок за адресою - [ADDRESS] здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу УРСР та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР , затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 р. Відповідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР , затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 р., яка діяла на час введення будинку в експлуатацію, не було встановлено обов'язку реєстрації жилого будинку за умови побудови у селі, а лише у селищах міського типу та містах. Записи у погосподарських книгах визначалися в якості актів органів влади, які підтверджують право приватної власності. Відповідно положенням Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР, яка була чинною станом на 08.09.1992 р., реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Після винесення виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, органи комунального господарства, а де їх немає - виконком місцевої Ради депутатів трудящих видавав власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок за встановленою формою. При винесенні виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, що належить місцевій Раді депутатів трудящих, державній, кооперативній або громадській установі, підприємству чи організації, бюро технічної інвентаризації, на підставі цього рішення, провадило реєстрацію будинку або домоволодіння та видає реєстраційне посвідчення. До 19 січня 1996 року згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.66р. Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але не приєднані до них. Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості в бюро технічної інвентаризації відповідно до п.п. 1.6, 1.7 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.98р. № 121, введена лише з 29.06.1998р. Викладене свідчить про належне набуття прав та володіння [PERSON] майном, право на яке виникло у нього на законних підставах до 1998 р., але без правовстановлюючих документів володіння та користування спадковим будинком, який не є самочинним будівництвом та має всі необхідні документи відповідно до законодавства, яке діяло на момент виникнення права на це майно.

Outcome: approved