Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачі просять суд ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності в рівних частках на домоволодіння, що знаходиться в с.Спас, по вул.Січових Стрільців,117 Рожнятівського району Івано-Франківської області. В основу своїх позовних вимог позивачі зіслалися на те, що 17 березня 2017 року померла [PERSON], котра доводилася їм матірю і бабусею відповідно. Після її смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння, що знаходиться в с.Спас, по вул.Січових Стрільців,117 Рожнятівського району Івано-Франківської області. Згідно складеного [PERSON]М заповіту вони, як син та онука є спадкоємцем всього її майна. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за заповітом, вони звернулися в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, вони не можуть в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушені звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивачі не прибули, направили до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до\~\~\~ задоволення виходячи з таких підстав. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі Конвенція), ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в\~Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно матеріалів справи, зокрема: копій свідоцтв про народження (а.с.16,17) та копії свідоцтва про смерть (а.с.8) підтверджено, що позивач [PERSON] доводиться сином, а [PERSON] онукою спадкодавця [PERSON] Копією заповіту від 16 січня 2012 року (а.с.15) підтверджено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження в користь позивачів. Довідкою №26 від 04 січня 2018 року (а.с.19) підтверджено, що [PERSON] була власником будинковолодіння, що знаходиться в с.Спас, по вул.Січових Стрільців,117 Рожнятівського району Івано-Франківської області Постановою нотаріуса від 04 січня 2018 року № 2/02-14 (а.с.13) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачам відмовлено, у звязку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже судом встановлено, що [PERSON] на день смерті була власницею домоволодіння, яке знаходиться в с с.Спас, по вул.Січових Стрільців,117 Рожнятівського району Івано-Франківської області, позивачі є спадкоємцями по заповіту, подали заяви про прийняття спадщини, таким чином прийняли спадщину, тому за позивачами слід визнати право на спадщину у рівних частках. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 392, 1217, 1218, 1223 ЦК України,

Outcome: approved