Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У січні 2015 року Позивач - Приватне науково-виробниче підприємство «Синапс» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про відшкодування шкоди, в якому просило стягнути з Відповідача на свою користь фактичну вартість ремонту пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу у сумі 2 496,89 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 11.09.2014р о 13:40 в м. Києві по вул. Солом'янській, 17, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Шкода д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва Москалюк В.М. від 19.09.2014р. № 760/19914/14-п [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави. Автомобіль марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER] є власністю Приватного науково-виробничого підприємства «Синапс», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Внаслідок дій Відповідача, автомобілю марки «Шкода» було завдано пошкоджень, які потребували ремонту. Фактична вартість ремонт слала 3 667,00 грн., що підтверджується Рахунком-фактурою № 136/14 від 18.09.2014р. та Актом виконаних робіт № 136/09 від 25.09.2014р. На відшкодування витрат, пов'язаних з ремонтом автомобіля, Позивач отримав суму страхового відшкодування у розмірі 1 170,11 грн. Таким чином, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що становить 2 496,89 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 05.02.2015 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.03.2015р. (а.с.19). В судовому засіданні представник Позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] зазначив, що він не проти сплатити різницю між вартістю фактичного ремонту автомобіля Позивача та страховою виплатою, проте просив розбити суму платежу на декілька частин, оскільки він є студентом та не має можливості виплатити суму заборгованості одним платежем. Суд, заслухавши сторін, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 19.09.2014р. встановлено, що 11.09.2014р. о 13:40 в м. Києві на вул. Солом'янській, 17, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Шкода д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження обох автомобілів. В судовому засіданні [PERSON] зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього погодився, свою вину у вчиненому правопорушенні визнав. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави (а.с.5). Автомобіль «Skoda», державний номер [NUMBER], зареєстровано за Приватним науково-виробничим підприємством «Синапс», що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.6). На момент скоєння ДТП відповідальність Відповідача, як власника або особи, що на відповідній правовій підставі керувала автомобілем ВАЗ 21112, державний номер [NUMBER] була застрахована згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в АТ «Просто-Страхування», яка на підставі Страхового Акту № 101576 від 10.10.2014р. сплатило Позивачу страхове відшкодування в сумі 1 170,11 грн. (а.с.10), що також підтверджується Листом АТ «Просто Страхування» від 10.12.2014р. вих. № 04-6823 (а.с.9). Разом з тим, вартість фактичного ремонту автомобіля «Шкода» державний номер [NUMBER] скалала3 667,00 грн., що підтверджується Актом № 136/09 виконаних робіт та послуг від 25.09.2014р., складеного між ПП «Авто-Буд-Сервіс» та ПНВП «Синапс» (а.с.7) та рахунком-фактурою ПП «Авто-Буд-Сервіс» № 136/14 від 18.09.2014р. на суму 3 667,00 грн. (а.с.8). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України). Пленум Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 Постанови від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зокрема, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Разом з тим, відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників (п. 16 Постанови від 01.03.2013р № 4). Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). За ст. 6 даного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.п. 9.1., 9.2. ст. 9 Закону визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно зі ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки, та інші витрати, передбачені п. 32.4 ст. 32 Закону. Разом з тим, згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно Рахунка-фактури ПП «Авто-Буд-Сервіс» № 136/14 від 18.09.2014р. та Акту виконаних робіт № 136/09 від 25.09.2014р. вартість робіт по відновлювальному ремонту транспортного засобу «Шкода», державний номер [NUMBER], що належить Позивачу склала 3 667,00 грн. Враховуючи викладене, з урахуванням виплаченого АТ «Просто Страхування» Позивачу суми страхового відшкодування в розмірі 1 170,11 грн. та вартістю фактичних затрат, які поніс Позивач для відновлення свого порушеного права, суд дійшов висновку, що позов ПНВП «Синапс» до [PERSON] підлягає задоволенню шляхом стягнення з останнього на користь Позивача різниці між фактичним розміром нанесеної шкоди та страховою виплатою в розмірі 2 496,89 грн. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений останнім при поданні позову до суду в сумі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 6,9,22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням Постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», та

Outcome: approved