Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

У січні 2014 року представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у сумі 1 063 894,47 грн., а також судові витрати у сумі 3654 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що 31.03.2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», а в подальшому ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL-703/100/2008, відповідно умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 25 498,79 доларів США строком до 25 березня 2014 року, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним Договором. Однак відповідач порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та у разі неявки відповідача прохав ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі документів, а також розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Слобідський край». Згідно відповіді, наданої з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області, [PERSON] по м. Харкову та Харківській області зареєстрованим не значиться (а.с. 44). Відповідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 31 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CL-703/100/2008 (а.с. 6-12). Відповідно до умов договору ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», надав [PERSON] кредит в сумі 25 498,79 доларів США зі строком повернення 25 березня 2014 року. Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним Договором. 18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, відповідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № CL-703/100/2008 від 31.03.2008 року. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором№ CL-703/100/2008 від 31.03.2008 року (а.с. 19-33). Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Однак, відповідач, знаючи про умови надання кредитування, що підтверджується підписом відповідача в заяві, свої зобов'язання, встановлені умовами кредитного договору в установлені терміни не виконує, допускає прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 09.01.2014 року його заборгованість складає 1 063 894 (один мільйон шістдесят три тисячі вісімсот дев'яносто чотири) грн. 47 коп., яка складається із: 1) заборгованості по тілу кредиту у сумі 22 707, 69 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 181 502,57 грн.; 2) заборгованості по нарахованим та не сплаченим відсоткам у сумі 5 915,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 47 291,94 грн.; 3) пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 835 099,96 грн. (а.с. 5). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата пені за несвоєчасне повернення кредиту обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погашував суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Позивачем нарахована пеня в розмірі 835 099 гривень 96 копійок. Нарахована сума пені значно перевищує розмір збитків за кредитним договором, які складають 228 794,51 грн. (181502,57 гривень - основна сума боргу, 47291,94 грн. - заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам за користування кредитними коштами). Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки (пені) з 835 099, 96 грн. до суми основного зобов'язання, а саме до 228 794, 51 гривні. Таким, чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за кредитним договором № CL-703/100/2008 від 31.03.2008 року у розмірі 457 589,02 грн. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 3 654 грн.

Outcome: partial