Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] (далі [PERSON]Ю.) звернулася до суду із вищезазначеним позовом до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області (далі РСЦ МВС в Дніпропетровській області) про поновлення на роботі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05 грудня 2017 року її було звільнено на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України з посади провідного консультанта-адміністратора територіального сервісного центру № [NUMBER] МВС України в Дніпропетровській області. Своє звільнення позивач вважає незаконним та таким, що порушує її права та інтереси. Зокрема позивач посилається на те, що 16 червня 2017 року до Територіального сервісного центру № [NUMBER] МВС України в Дніпропетровській області звернувся [PERSON] з приводу зняття з обліку транспортного засобу Mersedes Benz GI 550, номерний знак [NUMBER], та позивачем були проведені необхідні перевірки. Однак при створенні витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна була допущена технічна помилка у формуванні електронної заяви щодо надання інформації стосовно наявності заборон на відчуження указаного транспортного засобу у полі «параметри запиту» при обранні статусу особи замість «фізична особа» обрала «юридична особа». Внаслідок технічної помилки було сформовано некоректний витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме не було відображено заборону на відчуження всього рухомого майна, що належить [PERSON] на підставі постанови державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ від 25 листопада 2013 року. У подальшому 25 жовтня 2017 року при проведенні перереєстрації транспортного засобу у ТСЦ № [NUMBER] України в Тернопільській області виникло питання щодо наявності заборон, оскільки при наявності відомостей про арешт транспортного засобу його реєстрація не проводиться, на що були надані пояснення щодо наявної технічної помилки. 27 жовтня 2017 року Шевченківським ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області було вилучено обтяження на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. За фактом указаної помилки позивачем 21 листопада 2017 року були надані пояснення. Службове розслідування відносно неї не проводилося, усі обставини зясовано не було, зокрема не було взято до уваги збільшення обсягу роботи та навантаження у період літніх відпусток. Позивач вважає, що нею не було порушено норм діючого законодавства, яке регулює діяльність органів з надання сервісних послуг МВС, а технічна помилка не призвела до будь-яких шкідливих наслідків, а також у її діях не було умислу чи необережності, тобто її вина у даному випадку відсутня. Також позивач зазначає, що за результатами перевірки діяльності Територіального сервісного центру № [NUMBER] МВС України в Дніпропетровській області позивач отримала догану та вважає, що вона вже понесла дисциплінарне стягнення за скоєну помилку. З урахуванням викладеного позивач просить поновити її на посаді провідного консультанта-адміністратора територіального сервісного центру № [NUMBER] МВС України в Дніпропетровській області (а.с.3-8). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 січня 2018 року указана цивільна справа передана судді Ходаківському М.П. (а.с.1). Ухвалою судді від 10 січня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до РСЦ МВС в Дніпропетровській області (а.с.20-21). Представник позивача, що діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 18 грудня 2017 року (а.с.95-96), надала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Також просила звернути увагу на те, що повноваження із затвердженню заяви-картки про державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортного засобу зявилися у [PERSON] тільки 27 жовтня 2017 року згідно із доповненнями до посадової інструкції провідного консультанта-адміністратора ТСЦ № [NUMBER] МВС в Дніпропетровській області. Згідно із доповідною запискою ТВО начальника ТСЦ 1249 РСЦ МВС в Дніпропетровській області [PERSON] від 15 листопада 2017 року останній визнав, що [PERSON] готувала та надала йому для перевірки матеріали та саме ним було здійснено дію із зняття з реєстрації транспортного засобу, оскільки тільки він мав такі повноваження та технічну можливість (а.с.114). Представник відповідача, що діє на підставі довіреності від 14 травня 2018 року, також надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснити без її участі (а.с.115). Також у матеріалах справи міститься відзив представника відповідача на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Так, представник відповідача зазначає, що наказом від 08 листопада 2017 року № 293 «Про застосування стягнень до працівників ТСЦ № [NUMBER] МВС в Дніпропетровській області» позивачу було оголошено догану за грубі помилки в роботі та неналежне виконання своїх посадових обовязків через неуважність при формуванні даних щодо транспортних засобів. Указане дисциплінарне стягнення позивачем не оскаржувалося. У подальшому позивачем допущено нове порушення трудової дисципліни при наявності попереднього стягнення. У даному випадку позивач повинна була перевірити зміст оформлених документів з метою належного виконання своїх посадових обовязків. Позивач у позовній заяві підтверджує наявність технічної помилки зі свого боку, чим фактично визнає порушення посадових обовязків. Наказами від 04 грудня 2017 року № 318 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності провідного консультанта-адміністратора ТСЦ № [NUMBER] МВС в Дніпропетровській області [PERSON]Ю.» та від 05 грудня 2017 року № 94о/с «По особовому складу» за неналежне виконання своїх посадових інструкцій, систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором, позивача звільнено за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП. (а.с.25-31) \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та розгляд справи здійснити за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, [PERSON] у період з 01 листопада 2016 року по 05 грудня 2017 року працювала на посаді повідного консультанта-адміністратора ТСЦ № [NUMBER] МВС в Дніпропетровській області (а.с.14-15). Згідно із посадовою інструкцією провідного консультанта-адміністратора територіального сервісного центру № [NUMBER] МВС в Дніпропетровській області, затвердженої 30 листопада 2016 року, основними завданнями та обовязками консультанта-адміністратора територіального сервісного центру є зокрема: безпосереднє здійснення робочого процесу реєстраційно-екзаменаційної діяльності: прийом документів від громадян, їх відпрацювання і своєчасна видача, а також оформлення договорів купівлі-продажу та їх обліку; проведення реєстрації (перереєстрації), облік транспортних засобів підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності та фізичних осіб власників транспортних засобів з видачею свідоцтв про реєстрацію тимчасових реєстраційних талонів та державних номерних знаків на транспортні засоби; безпосередньо проводить введення інформації по транспортним засобам, що реєструються, перереєструються та знімаються з обліку, подальшою роздруківкою бланків, облікових карток, запитів згідно накладеною резолюцією на заяві, і відповідають за повноту і якість введеної інформації; під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, проводить перевірку за відповідними реєстрами автоматизованою базою даних про розшукувані транспорті засоби (а.с.33-38). Також згідно із посадовою інструкцією провідний консультант-адміністратор територіального центру несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків, що передбачені цією посадовою інструкцією, - в межах, визначених чинним законодавством України. Із посадовою інструкцією позивач була ознайомлена 29 грудня 2016 року. 16 червня 2017 року до ТСЦ 1249 РСЦ МВС в Дніпропетровській звернувся громадянин [PERSON], РНОКПП [NUMBER] із заявою щодо зняття з обліку для реалізації автомобіля Mersedes Benz GI 550, номерний знак [NUMBER], кузов 4JGBF86E58A440838, 2008 року випуску. Після проведення експертного огляду вищезазначеного транспортного засобу, роздруківки заяви на зняття з обліку для реалізації, провідним консультантом-адміністратором ТСЦ 1249 [PERSON] було здійснено перевірку за Єдиним державним реєстром МВС, автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, банком даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірка відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна (ДРОРМ). При заповненні заяви про надання витягу з ДРОРМ позивач невірно внесла відомості власника транспортного засобу, а саме: замість «фізична особа» зазначено «юридична особа», а також невірно зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків, що призвело до отримання відповіді, яка не відповідає дійсності. (а.с.9) Зокрема згідно із витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна існувало обтяження рухомого майна, що належить [PERSON], на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження винесеної державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ 25 листопада 2013 року (а.с.11). У подальшому автомобіль Mersedes Benz GI 550, номерний знак [NUMBER], кузов 4JGBF86E58A440838, 2008 року випуску був знятий з обліку для реалізації. 15 листопада 2017 року т.в.о. начальника ТСЦ 1249 РСЦ МВС в Дніпропетровській області подав в.о. начальника РСЦ МВС в Дніпропетровській області [PERSON] доповідну записку, у якій зазначив, що провідним консультантом-адміністратором [PERSON] було здійснено перевірку за заявою базою ДРОРМ, в якій допущено помилку в індивідуальному податковому номері [PERSON], та надала йому матеріали для перевірки, що стали підставою для зняття з обліку транспортного засобу. В свою чергу [PERSON] у звязку з великим навантаженням допустив неуважність при перевірці витягу ДРОРМ, який надала [PERSON] (а.с.85). 21 листопада 2017 року вона також надала свої пояснення з приводу зняття з обліку транспортного засобу, у яких зазначила, що під час створення витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна нею була допущена помилка, а саме невірно внесені дані заявника (а.с.13). Згідно із висновком № 31/4-4480 від 04 грудня 2017 року перевірки фактів, викладених у доповідній записці т.в.о. начальника ТСЦ 1249 РСЦ МВС в Дніпропетровській області [PERSON], провідним спеціалістом ВОРЕР та ВСГ РСЦ МВС в Дніпропетровській області [PERSON] була здійснена перевірка матеріалів, що стали підставою для зняття з обліку указаного автомобіля та встановлено, що провідним консультантом-адміністратором ТСЦ 1249 [PERSON] було порушено вимоги п. 15 та 41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, яким забороняється зняття з обліку або перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. Відповідно до наказу від 04 грудня 2017 року № 318 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності провідного консультанта-адміністратора ТСЦ № [NUMBER] МВС в Дніпропетровській області [PERSON]Ю.» за неналежне виконання своїх посадових інструкцій, що виразилися у внесенні завідомо невірної інформації до заяви про надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що в подальшому призвело до порушення п. 15 та п. 41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, з урахуванням раніше накладеного дисциплінарного стягнення (догани оголошеної наказом РСЦ МВС в Дніпропетровській області від 08 листопада 2017 року № 293), а також наказу від 05 грудня 2017 року № 94о/с провідного консультанта-адміністратора ТСЦ 1249 РСЦ МВС в Дніпропетровській області [PERSON] було звільнено згідно із п. 3 ст. 40 КЗпП (за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків покладених на нього трудовим договором) (а.с.91-93). Конституція України гарантує право кожного громадянина на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі роду трудової діяльності та захист від незаконного звільнення. Положеннями ст.147\~КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)\~\~догана; 2)\~\~звільнення. Частиною 1 ст. 147 КЗпП\~України встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст.\~148\~КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно зі ст.\~149\~КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган\~повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до п. 3 ст.\~40\~КЗпП України систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, надає роботодавцю право розірвати трудовий договір за умови, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Згідно із роз'ясненнями, які містяться у\~\~п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, судам слід враховувати лише ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або внаслідок дострокового зняття (ст. 151 КЗпП України), а також ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладання яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року. Але, окрім викладеного, для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ст.\~40\~КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: -\~\~\~\~\~\~\~\~порушення має стосуватися лише тих обов'язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; -\~\~\~\~\~\~\~\~невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов'язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; -\~\~\~\~\~\~\~\~невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків повинно бути систематичним; -\~\~\~\~\~\~\~\~враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; -\~\~\~\~\~\~\~\~з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця. Отже, зі змісту п. 3 ст.\~40\~КЗпП України убачається необхідність наявності факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов'язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Тобто, якщо працівник і раніше порушував трудову дисципліну, не виконував своїх посадових обов'язків, у результаті чого до нього застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. З матеріалів справи убачається, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани було застосовано до позивача 08 листопада 2017 року згідно із наказом № 293 «Про застосування стягнень до працівників ТСЦ № [NUMBER] МВС в Дніпропетровській області» за грубі помилки в роботі та неналежне виконання своїх посадових обовязків провідним консультантом-адміністратором ТСЦ № [NUMBER] МВС в Дніпропетровській області [PERSON] (а.с.83-84). А звільнення за систематичне невиконання трудових обов'язків відбулося 05 грудня 2017 року за вчинок від 16 червня 2017 року. Тобто для настання правової підстави для звільнення за п. 3 ст.\~40\~КЗпП України [PERSON] 05 грудня 2017 року мала допустити в своїх діях порушення трудових обов'язків після винесення їй догани. Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що після 08 листопада 2017 року, тобто винесення догани, позивач порушувала трудову дисципліну. За таких обставин, для звільнення [PERSON] у відповідності до п. 3 ст.\~40\~КЗпП України не було достатніх правових підстав, а тому припинення з нею трудових відносин відбулося незаконно. Відповідно до ч. 1 ст.\~235\~КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України\~«Про запобігання\~корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Враховуючи зазначене, вимоги позивача про поновлення її на посаді провідного консультанта-адміністратора територіального сервісного центру № 1249 регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області є обґрунтованими. Згідно із ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Оскільки позивачем не було заявлено позовної вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та не було надано довідку про середню заробітну плату, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: approved