Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

У серпні 2019 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивач обґрунтував тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач являється спадкоємцем першої черги як син померлого. Заповіту [PERSON] не залишав. Протягом шестимісячного строку позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак Постановою державного нотаріусу Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2019 йому відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку він не має змоги, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок літ. «А», веранда літ. «а», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», гараж літ. «Г», погріб з шийкою літ. «пг», вбиральня літ. «Д», паркан № 1, ворота № 2. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання, до суду не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Від представника позивача - адвоката Погосян М.А. до суду надійшла заява, відповідно до якої просить розглядати справу без участі позивача та його представника, наполягає на задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином. Сільський голова Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Зачепило С.І. надав до суду заяву, відповідно до якої з позовними вимогами згодний. Просить розглядати справу без представника сільської ради. Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. У строк, встановлений ухвалою суду від 07.08.2019, пояснення щодо позову на адресу суду не надіслав. Надав лист, відповідно до якого повідомив, що прийняти участь у розгляді справи не має можливості, просить розглянути справу без його участі. Заперечення до позовної заяви відсутні. Згідно з ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 14.07.2006 Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 68 (а.с. 15). Факт родинних відносин між позивачем і померлим підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 27.04.1951 Біленьківським сільським РАЦС Запорізької області, актовий запис № 59, де батьком вказано [PERSON] (а.с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 650(2006), наданої суду державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , прийняв [PERSON] , про що ним складено заяву, зареєстровану 06.12.2006 за № 974 (а.с. 31). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як син померлого. Спадщину, відкриту після смерті батька, прийняв у встановленому законодавством порядку, а саме: протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори. Окрім позивача, спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] також є його дружина - [PERSON] . Відповідно до заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи, [PERSON] відмовилась від спадщини, яка залишилась після смерті її чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , а також від отримання свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні подружжя (а.с. 32). При оформленні [PERSON] своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок з`ясувалось, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на жилий будинок. Так, відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріусу Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. від 10.07.2019 вих. № 663/02-31, позивачу було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок (а.с. 34). Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, до першої черги право на спадкування мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька - [PERSON] , померлого [INFO] , який в установленому законом порядку прийняв спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації. У той же час, згідно з приписами ч. 4 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Така ж позиція викладена в п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24 753/0/04 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК». Згідно з п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з копією Погосподарської книги № 17 на 2016-2020 роки, головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий дім індивідуального житлового фонду, складеного 24.09.1990, власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 9-12). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved