Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У серпні 2015р. Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що відповідачі, самовільно, без відповідних дозвільних документів, здійснили реконструкцію квартири шляхом надбудови другого поверху, площею 14,0 кв.м. на свою квартиру за адресою: [ADDRESS]. Оскільки відповідачами не надані відповідні дозвільні документи на проведення реконструкції квартири, позивач просив суд зобовязати відповідачів за свій рахунок привести самовільно реконструйовану квартиру шляхом надбудови до неї другого поверху за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану; у разі невиконання рішення суду відповідачами в добровільному порядку застосувати вимоги ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на приведення самовільно реконструйованої квартири шляхом надбудови до неї другого поверху за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану за рахунок [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2015р. провадження у справі за позовними вимогами до [PERSON] було закрито, у звязку зі смертю останньої (а.с.53). Представник позивача, діючий за довіреністю від 09.06.2015р., в судове засідання не зявився, надав заяву про підтримання позовних вимог та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутністю та в порядку заочного провадження, у звязку з систематичною неявкою відповідачки в судові засідання (а.с.43, 55). Відповідачка у судове засідання не зявилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не сповістила (а.с.46,50). Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Згідно довідки КП ЖКС «Хмельницький» з місця проживання про склад сімї та прописку відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.13). Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] самовільно, без відповідних дозвільних документів, реконструювала квартиру [ADDRESS], шляхом надбудови другого поверху площею 14,0кв.м. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 27.05.2015р. відповідачку було зобовязано у термін до 25.06.2015р. привести до попереднього стану обєкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]. Вказане розпорядження відповідачкою по справі виконане не було (а.с.14). Факт самочинної реконструкції підтверджується: службовою запискою від 21.05.2015р. (а.с.15); актом від 19.05.2015р. складеним комісією у складі співробітників дільниці №2 КП ЖКС «Хмельницький» (а.с.19); протоколом про адміністративне правопорушення №00612 від 19.05.2015р. за ст.152 КпАП (а.с.18); приписом №00612 від 19.05.2015р. (а.с.20); фото фіксацією (а.с.10); постановою Адміністративної комісії Малиновської районної адміністрації у справі про адміністративне правопорушення від 21.07.2015р.(а.с.16). Згідно ч.15 ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій», здійснення будівельних робіт на обєктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. За положенням частин 1,4,7 ст. 376 ЦК України житловий будинок , будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельні ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що критеріями самочинного будівництва є: будівництво на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, будівництво, здійснене без дозволу або проекту, будівництво, здійснене з порушенням норм і правил. Під самочинним будівництвом слід розуміти як нове будівництво, так і реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт вже існуючих обєктів нерухомості (ст.9 Закону України від 20 травня 1999року «Про архітектурну діяльність»), в тому числі спорудження без дозволу органу місцевого самоврядування нового житлового будинку замість зруйнованого на раніше відведеній особі земельній ділянці, переобладнання нежитлової будівлі в житлову. Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) обєкта нерухомості здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному статтею 24 Закону України «Про планування і забудову територій» (ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність»). Згідно зі ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво обєкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Відповідно до Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 273 від 05.12.2000р., встановлений порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту. Вказане положення обовязкове для застосування усіма субєктами будівництва незалежно від форм власності, відомчої залежності та джерел фінансування. Будівництво без належного дозволу має місце як при відсутності дозволу на будівництво, так і при відсутності дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про основи містобудування», до компетенції органів місцевого самоврядування у сфері містобудівельної діяльності на їх території належить право затвердження місцевих правил забудови, внесення змін у зазначені документи за поданням спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури відповідно до законодавства. Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобовязана відшкодувати витрати, повязані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що законодавство не визнає самочинне будівництво обєктом правового захисту, крім передбаченого ч.3 ст.376 ЦК України випадку, а тому правовими наслідками самочинного будівництва, в разі звернення до суду з позовом відповідного органу, є або знесення такого будівництва, або проведення відповідної його перебудови. Право на звернення до суду з таким позовом закон надає, зокрема, й відповідному органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Таким чином, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи згідно поданих доказів вказують на наявність підстав для ухвалення рішення, про зобовязання за свій рахунок привести самочинно реконструйовану квартиру [ADDRESS] до попереднього стану. В інший частині позовних вимог слід відмовити, оскільки вони є передчасними.

Outcome: partial