Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом у якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221884800:16:026:0034, яка розташована на території Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на: - ? частину квартири [ADDRESS]; - гараж № [NUMBER], що знаходиться в гаражному кооперативі «Колос» в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, - земельну ділянку, площею 0,067 га, для садівництва, що розташована на території с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області; - земельну ділянку, площею 0,7052 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; - земельну ділянку, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є вона та її матір [PERSON] Інших спадкоємців не має. Спадкове майно вони прийняли шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Першої тернопільської державної нотаріальної контори у встановлений законом шести місячний термін. Згідно договору про поділ спадкового майна від 14 травня 2014 року земельна ділянка площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області переходить позивачу. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа в судове засідання також не з'явилася, надала суду заяву в якій позов визнала та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], актовий запис від 26 вересня 2013 року за № 1245, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на ? частину квартири [ADDRESS]; гараж № [NUMBER], що знаходиться в гаражному кооперативі «Колос» в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, земельну ділянку, площею 0,067 га, для садівництва, що розташована на території с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області; земельну ділянку, площею 0,7052 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; земельну ділянку, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Згідно договору про поділ спадкового майна від 14 травня 2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, дружині померлого [PERSON] переходить ? частина квартири [ADDRESS]; гараж № [NUMBER], що знаходиться в гаражному кооперативі «Колос» в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області та земельна ділянка, площею 0,067 га, для садівництва, що розташована на території с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, а дочці померлого [PERSON] переходить земельна ділянка, площею 0,7052 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та земельна ділянка, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області (а.с. 15). Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має (а.с.25). Позивач прийняла частину спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк, шляхом подачі заяви до Першої тернопільської державної нотаріальної контори та отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,7052 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. 16 травня 2014 року Державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області, у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених право встановлюваних документів на земельну ділянку (а.с. 9). Відповідно до договору купівлі - продажу від 24 березня 2012 року серії ВРП № 398953, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області (а.с.7). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу ). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною 2 цієї статті. Судом встановлено, що померлому [PERSON], на підставі договору купівлі - продажу від 24 березня 2012 року серії ВРП № 398953, належала земельна ділянка площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Однак, отримати державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку [PERSON] за життя не встиг у зв'язку зі смертю. За таких обставин, судом зазначається про те, що спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини згідно договору купівлі продажу земельної ділянки належало право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Любимівської сільської ради Вишгородського району Київської області і це право не припинено у зв'язку з його смертю і тому має входити до складу спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що право позивача підлягає захисту, а позов - задоволенню.

Outcome: approved