Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

У січні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про визнання батьківства, в якому просила визнати [PERSON] батьком [PERSON], який народився [INFO] у м. Корсунь [PERSON] Черкаської області та зобовязати [PERSON] [PERSON] районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області внести зміни в Книгу реєстрації народжень, актовий запис № 28 від 19 лютого 2009 року, про народження дитини [PERSON], змінивши в графі батько «Коляда Олександр Григорович» на «Шевченко Денис Сергійович». Ухвалою суду від 16 березня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача [PERSON] [PERSON] відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повністю. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не зявився. Про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Представник третьої особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] [PERSON] відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, при вирішенні позову покладались на розсуд суду. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка разом з відповідачем познайомилися на святкуванні Нового року у 2007 році, з цього часу вони з відповідачем подружили та почали зустрічатися. Позивачкою вказувалось про те, що на момент знайомства з відповідачем вона навчалась на ІІ курсу в академії праці та соціальних відносин у м. Києві, відповідач на 5 курсі у м. Харкові в Юридичній академії ім. Ярослава Мудрого та протягом року приїздили один до одного. В квітні місяці 2008 року позивачка завагітніла, про що дізналась у червні місяці 2008 рокута повідомила відповідача. В ході судового розгляду справи відповідачем не заперечувався факт того, що причинною їх сварки з позивачкою та припиненням спілкування з нею стало, те що остання не бажала переїздити до м. Лубни за місцем розподілення [PERSON] та проживати у гуртожитку з майбутньою дитиною. Зважаючи на вказану обставнику позивачка поїхала народжувати дитину у своїх батьків в м. Корсунь [PERSON] Черкаської області. Так, судом встановлено, що 24.01.2009 року народився син [PERSON], реєстрація народження сина була здійснена у відповідності до ст. 135 СК України, за її вказівкою було записано в свідоцтві про народження дитини вітчина позивачки - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, серії І-СР № 159850, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] - [PERSON] районного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народився 24 січня 2009 року у м. Корсунь [PERSON], [PERSON] Шевченківського району, Черкаської області, про що здійснено актовий запис від 19.02.2009 року за № 28, батьками вказані : батько [PERSON], мати - [PERSON] ( а.с.11). В судовому засіданні , позивачка вказувала про те, що у 2010 році переїхала до м. Кременчука на постійне місце проживання, та в черні 2010 року вона знову зустріла відповідача, який на той час проходив службу у м. Кременчуці, та з цього часу вони знову почали зустрічатись у серпні 2011 року одружлись та мають від шлюбу двох дітей. Дані фактичні обставини не заперечувались в судовому засіданні відповідачем по справі. Так, судом встановлено, що 27 серпня 2011 року [PERSON] та [PERSON] одружились, про що здійснено актовий запис № 1035 від 27.08.2011 року, після реєстрації шлюбу стали носити спільне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-КЕ № 082669 від 27.08.2011 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції ( а.с.10). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO](9 а.с.12,13). Згідно ч.1 ст. 128 Сімейного Кодексу України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства можу бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства можу бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач по справі у відповідності до норм права, може бути визнаний батьком [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved