Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 жовтня 2017 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та відповідачем [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7309875, за яким забезпеченим т/з є автомобіль, марки ГАЗ 2410, р/н [NUMBER] . 09 березня 2018 року о 18 годині 30 хвилин по вул. 9 Січня в м. Полтава, на перехресті з вул. Зіньківська, сталася ДТП за участю вказаного автомобіля під керуванням відповідача, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та автомобіля, марки «Mitsubishi Pajero», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] За постановою Київського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, а за постановою Київського районного суду м. Полтави від 29 березня 2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Внаслідок вказаної ДТП транспортному засобу «Mitsubishi Pajero», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, у зв`язку з чим на підставі заяви власника даного автомобіля, страхового акту від 04 травня 2018 року, позивачем було виплачено останньому страхове відшкодування у розмірі 88500 грн. Оскільки вказана ДТП сталася з вини відповідача, який у момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, то просив стягнути з нього / [PERSON] / на свою користь в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 88500 грн., та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1762 грн. Позивач свого представника в судове засідання не направив, просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України; відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 жовтня 2017 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та відповідачем [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7309875, зі строком дії до 17 жовтня 2018 року включно, за яким забезпеченим т/з є автомобіль, марки ГАЗ 2410, р/н [NUMBER] (а.с.10). 09 березня 2018 року о 18 годині 30 хвилин відповідач, керуючи вказаним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, поблизу перехрестя вул. Зіньківська - 9 Січня в м. Полтава, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем, марки «Mitsubishi Pajero», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив пп.12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. За постановою Київського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за даною нормою Закону /а.с. 11,12,16/. 04 травня 2018 року позивач на підставі заяви власника пошкодженого автомобіля, марки «Mitsubishi Pajero», д.н.з. [NUMBER] , - [PERSON] , протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 27 квітня 2018 року, страхового акту № ОЦ/036/012/18/0089 від 04 травня 2018 року, перерахував останньому суму страхового відшкодування у розмірі 88500 грн. /а.с. 13-15,18-19/. Незважаючи на направлену відповідачу претензію від 21 вересня 2018 року, збитки завдані позивачу, внаслідок сплати страхового відшкодування, [PERSON] до цього часу не відшкодував /а.с.20/. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до пп.а) п.38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи викладене, оскільки вищевказана ДТП сталася з вини відповідача, який у момент ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, позивач на виконання вищезазначеного договору страхування виплатив страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля, марки «Mitsubishi Pajero», д.н.з. [NUMBER] , відповідач до цього часу у добровільному порядку не компенсував позивачу в порядку регресу понесені витрати, крім того ухилився від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на відшкодування витрат по виплаті страхового відшкодування 88500 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1762 грн.

Outcome: approved