Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

У січні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] (надалі Відповідач-1), Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачний кооператив «Орхідея - 3» (надалі Відповідач-2) про заборону вчиняти дії. За змістом заявленого позову позивач посилається на наступні обставини. 01.08.2002 позивач вступив до Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачний кооператив «Орхідея - 3», а після його реорганізації став членом СДК «Орхідея - 3». В межах кооперативу у 2004 році позивачу відведено земельну ділянку орієнтовною площею 0,0701 га за адресою: [ADDRESS] . З метою виконання рішення виконкому КМР від 17.02.1992 № 163 «Про проведення в місті Києві інвентаризації земель і відведення земельного кадастру» СДК «Орхідея - 3» було складено акт встановлення існуючих зовнішніх меж земельної ділянки садово-дачного кооперативу «Орхідея - 3», користувачем якої виступив позивач, яким прийнято ряд заходів на отримання земельної ділянки у власність. У 2010 році позивачу стало відомо, що на стадії розробки та оформлення права оренди, займану ним ділянку зайняли [PERSON] та [PERSON] , які самовільно встановили на ній фундамент та тимчасовий паркан. Позивач, з метою відновлення своїх прав звернувся з заявами до правоохоронних органів та органів, що здійснюють контроль в сфері земельних відносин. На підставі перевірки Головним управлінням земельних ресурсів було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 1401/02 від 16.12.2010, яким було встановлено обставини незаконного використання [PERSON] земельної ділянки, видано припис про знесення паркану. У 2011 році Головним управлінням держкомзему у м. Києві складено акт від 17.01.2011 № 04/06, яким в діях [PERSON] виявлені порушення вимог земельного законодавства та здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Відповідно до постанови про відмову в порушені кримінальної справи від 17.01.2011, допитаний голова СДК «Орхідея - 3» [PERSON] пояснив, що [PERSON] не значиться в членах кооперативу, а [PERSON] є членом СДК «Орхідея - 3» і саме за ним значиться спірна земельна ділянка. 05.02.2015, з метою отримання земельної ділянки в безоплатне користування, між позивачем та ТОВ «Ріелті Ленд Консалт» укладено договір на виконання землевпорядних робіт щодо розробки проекту землеустрою та відведення земельної ділянки, за результатами робіт подано у державні органи проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0701 га у власність позивачу. При погодження проекту землеустрою, Департамент містобудування та архітектури Київської міської ради вказав, що обов`язковою умовою для погодження землевпорядної документації на земельну ділянку є погодження та затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок обслуговуючого кооперативу СДК «Орхідея - 3» та передача вказаної земельної ділянки у користування останньому. Розроблений ОК СДК «Орхідея - 3» проект землеустрою щодо передачі в довгострокову оренду строком на 24 роки земельної ділянки СДК «Орхідея - 3» у Дарницькому районі погоджено в установленому законом порядку, земельні ділянки зареєстровані в державному земельному кадастрі та присвоєно кадастрові номера. Земельна ділянка, яка відводилась позивачу, розташована в межах земельної ділянки площею 1,6 га, кадастровий номер 8000000000:96:036:0001. Водночас позивачу стало відомо, що відповідач - 1 самовільно продовжив будівельні роботи, які незаконно здійснював його попередник [PERSON] , внаслідок чого позивач звернувся з відповідними заявами до компетентних органів. Враховуючи, що позивач є членом кооперативу з 2002 року, а спірна земельна ділянка по [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,0701 га в межах земельної ділянки (обліковий код 96:036:0001, площею близько 1,6339 га) була виділена саме останньому на підставі акту встановлення існуючих зовнішніх меж земельної ділянки садово-дачного кооперативу «Орхідея-3», саме позивач має повноцінне майнове право на вказану земельну ділянку, а після прийняття рішення Київської міською радою про передачу в оренду СДК «Орхідея-3» має першочергове право на оформлення права власності на неї. Зважаючи на обставини, викладені у позові позивач просить заборонити проводити будівельні роботи [PERSON] по забудові земельної ділянки площею 0,0701 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в межах земельної ділянки з обліковим кодом 96:036:0001. Заборонити Обслуговуючому кооперативу «Садово-дачний кооператив «Орхідея-3» передавати документи, подані [PERSON] до кадастрової справи А-8002 та на розгляд Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування в якості законного користувача земельної ділянки яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в межах земельної ділянки з обліковим кодом 96:036:0001. Ухвалою суду від 07.02.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 12.03.2020. Ухвалою суду від 12.03.2020 справу призначено до судового розгляду по суті на 14.04.2020 Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились. Про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку. Суд вивчивши подані заяви, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2002 позивач вступив до Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачний кооператив «Орхідея - 3», а після його реорганізації став членом СДК «Орхідея - 3». В межах кооперативу у 2004 році позивачу відведено земельну ділянку орієнтовною площею 0,0701 га за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що 05.02.2015, з метою отримання земельної ділянки в безоплатне користування, між позивачем та ТОВ «Ріелті Ленд Консалт» укладено договір на виконання землевпорядних робіт щодо розробки проекту землеустрою та відведення земельної ділянки, за результатами робіт подано у державні органи проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0701 га у власність позивачу. Відповідно до даних міського земельного кадастру земельна ділянка по [ADDRESS] розташована в межах земельної ділянки ( код ділянки: 96:036:0001), яка обліковується за Обслуговуючим СДК «Орхідея-3» площею 1,6339 та за поданням Департаменту земельних ресурсів рішення про передачу земельної ділянки в користування (власність) Київська міська рада не приймала. Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач посилається на те, що у 2010 році йому стало відомо, що на стадії розробки та оформлення права оренди, займану ним ділянку зайняли [PERSON] та [PERSON] , які самовільно встановили на ній фундамент та тимчасовий паркан. Позивач, з метою відновлення своїх прав звернувся з заявами до правоохоронних органів та органів, що здійснюють контроль в сфері земельних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Також, відповідно до приписів ст.ст. 319,320,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (ч. 1, ч. 2 ст. 78 Земельного Кодексу України). Відповідно до ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Згідно ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. За змістом ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Дане положення відповідає Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року N 7, де вказано, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пред`являючи позов до [PERSON] , Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачний кооператив «Орхідея - 3», позивач виходив того, що є членом кооперативу з 2002 року, а спірна земельна ділянка по [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,0701 га в межах земельної ділянки (обліковий код 96:036:0001, площею близько 1,6339 га) була виділена саме останньому на підставі акту встановлення існуючих зовнішніх меж земельної ділянки садово-дачного кооперативу «Орхідея-3», саме позивач має повноцінне майнове право на вказану земельну ділянку, а після прийняття рішення Київської міською радою про передачу в оренду СДК «Орхідея-3» має першочергове право на оформлення права власності на неї. З матеріалів справи вбачається, що відповідач-1 на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні позивача, самочинно без виділення йому в користування в передбаченому законом порядку звів фундамент та встановив тимчасовий паркан (а.с. 16,55,56,81,83). Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки № 1129-ДК/1062/НП/09 від 29.11.2019 земельна ділянка орієнтовною плозею 0,07 гапо [ADDRESS] перебуває у користуванні позивача на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки останньому для садівництва в [ADDRESS] , погоджений Департаментом містобудування та архітектуіри виконавчого органу Київської міської ради (КМД ) № 11428/0/12/19-15 від 28.08.2015 (а.с. 139) З матеріалів справи також вбачається, що позивач сплачує членські внески кооперативу за користування земельною ділянкою (а.с.11,12). Будь-які докази оформлення майнових прав щодо спірної земельної ділянки на Відповідача -1 у матеріалах справи відсутні. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Також, відповідно до приписів ст.ст. 319, 320, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Дане положення відповідає Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року N 7, де вказано, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України. У статті 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднані всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, характерного для України, як і в цілому для держав континентальної системи права, ЄСПЛ тлумачить поняття «майно» (possessions) набагато ширше й у контексті статті 1 Першого протоколу під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» (existing possessions), а й цілу низку інтересів економічного характеру (активи (assets)). Розумними очікуваннями особи вважаються легітимні (або законні) і виправдані очікування набути майно або майнове право, які в практиці ЄСПЛ дістають правову охорону як майно. Поняття «законні очікування» (legitimate expectations) слід розглядати як елементи верховенства права та «юридичної визначеності» (legal certainty). Практика Суду ЄС і ЄСПЛ розглядає законні очікування як елемент правової визначеності в умовах відсутності єдиної теорії легітимних (законних) очікувань, придатних для всіх національних правопорядків. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач-1 не надав доказів на спростування позовних вимог. Відповідач -2 у своїх листах, що надавались суду під час розгляду справи визнає позовні вимоги та вказує, що правлінням прийнято рішення про закріплення земельної ділянки за позивачем. Зважаючи на викладені обставини, враховуючи те, що відповідач -1 побудував фундамент та встановив паркан на земельній ділянці, користувачем якої є позивач, без будь-якого погодження з позивачем чи відповідачем -2, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, оскільки права позивача як належного землекористувача є порушеними, а відповідач -1 не має жодного правовстановлюючого документа на спірну земельну, який би давав йому правові підстави для її використання. За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved