overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 30 березня 1990 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають двох уже повнолітніх дітей. З 1995 року сімейні відносини між ними припинилися через втрату взаємного почуття любові та поваги; спільного господарства не ведуть; проживають окремо. У судове засідання позивачка не з'явилася, до суду спрямувала заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, від нього до суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, позов не оспорив. Судом зі згоди позивачки, відповідно до статті 224 ЦПК України, ухвалено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30 березня 1990 року міським відділом РАЦС м. Бердичева зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). З довідки МК ВЖРЕП № 7 вбачається, що діти сторін уже повнолітні ( а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюбґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач будь-яких заперечень з приводу цього до суду не направив, хоча не був позбавлений такої можливості ( розгля справи відкладався через першу неявку відповідача), суд вважає, що подальше збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Бджілянської сільської ради Теплицького району та підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ВН №015019. Вона є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. Встановлення факту родинних відносин їй необхідно для прийняття спадщини, під час оформлення якої виявилося, що в свідоцтві про смерть ім'я батька записано «Хома», а у свідоцтві про народження заявника та у свідоцтві про народження батька заявника, його ім'я записано «[PERSON]». Їй невідомо з яких причин у свідоцтві про смерть та у свідоцтвах про народження по різному зазначено ім'я її батька, через що неможливо встановити родинні відносини між померлим [PERSON] та заявником, що необхідно їй для прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просить їх задовольнити. Свідок [PERSON] підтвердив той факт, що добре знає заявника [PERSON], оскільки є її чоловіком та її батька як «[PERSON]». Представник заінтересованої особи - виконкому Бджілянської сільської ради - сільський голова [PERSON], не заперечує проти встановлення факту родинних відносин між померлим [PERSON] та заявником [PERSON], про що до суду надано відповідну заяву, просять розгляд справи провести без участі їх представника. Відповідно до ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що померлий [PERSON] є батьком заявника [PERSON] Заявнику встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини після померлого [PERSON] Підтвердженням факту родинних відносин між померлим [PERSON] та заявником [PERSON] є: копія свідоцтва про народження [PERSON], Серія [NUMBER]; копія свідоцтва про народження заявника, Серії [NUMBER], де у графі батько зазначено «[PERSON]»; копія свідоцтва про одруження [PERSON], Серії [NUMBER] ; копія свідоцтва про укладення шлюбу, Серії [NUMBER], що підтверджує зміну прізвища заявника з «[PERSON]» на «[PERSON]»; паспорт заявника та показання свідка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті у неї як у вдови виникло право на отримання пенсії по втраті годувальника, під час оформлення якої виявилося, що з незалежних від неї причин, у необхідних документах є розбіжності, зокрема у паспорті заявника її ім'я записано «[PERSON]», а у свідоцтві про шлюб «[PERSON]», через що неможливо встановити родинні відносини між померлим [PERSON] та заявником, що необхідно їй для оформлення пенсії по втраті годувальника. Заявник [PERSON] у поданій позовній заяві просить розгляд справи провести без її участі. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі - начальник управління Монаршук Т.П. не заперечує проти встановлення заявленого факту, про що до суду надано відповідну заяву. Просять розгляд справи провести без участі їх представника. Відповідно до ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що померлий [PERSON] є чоловіком заявника [PERSON] Заявнику встановлення даного факту необхідно для оформлення пенсії по втраті годувальника. Підтвердженням факту родинних відносин між померлою [PERSON] та заявником [PERSON] є: копія свідоцтва про народження дочки заявника, Серії [NUMBER], що підтверджує факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]; копія паспорта заявника, Серія [NUMBER], згідно якого в інформації про сімейний стан зазначено дату реєстрації шлюбу 02.08.1951 року із [PERSON] (сторінка №10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 03 січня 1987 року. Зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведеться, сім'я припинила своє існування. Спір про поділ майна відсутній. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. У судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду справи позовні вимоги визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницькій області 03 січня 1987 року за актовим записом № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2015 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про виключення з актових записів про народження дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], даних про батька. З 1993 року шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, сім'я розпалася, підстави для збереження сім'ї відсутні. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 12 вересня 2013 року, від даного шлюбу у них є малолітній син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинено. У подружжя відсутнє взаєморозуміння, сімя розпалася, продовження сімейних відносин є неможливим, а тому позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 квітня 2015 року сторонам було надано строк для примирення до 30 квітня 2015 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, вказала, що примирення не досягнуто, зберегти сімю не вдалось. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 12 вересня 2013 року за актовим записом № 115. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася, сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, намірів на відновлення сімейних стосунків позивач не має. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, виданим відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 12 вересня 2013 року та свідоцтвом про народження дитини, виданим Новосільською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 14 жовтня 2013 року. Враховуючи вищевикладене, а також те, що сторони не досягли примирення, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя суперечить інтересам сторін та їхньої малолітньої дитини, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволені, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду с заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування заяви вказує, що вона народилася [INFO] року у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. На даний час ще не досягла повноліття. У 2013 році познайомилася з [PERSON], [INFO], від якого у вересні 2014 року завагітніла і має намір народити дитину, на даний час строк вагітності складає 11 тижнів. Між нею та [PERSON]. склалися дуже теплі і щирі стосунки. Вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного і бажають створити сім'ю. У 2014 році, у зв'язку з вагітністю, вони вирішили одружитися і звернулися з відповідною заявою до Тернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Однак, у реєстрації шлюбу їм було відмовлено у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України і запропоновано звернутися до суду. Відповідно до ст.ст. 22, 23 Сімейного кодексу України, право на шлюб мають особи, що досягай шлюбного віку, який встановлено для жінок та чоловіків у 18 років, тобто, на день реєстрації шлюбу ці особи мають досягти встановленого віку. Лише при досягненні встановленого віку особи мають право на шлюб. У відповідності з ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вони кохають один одного, готові до батьківської відповідальності та чекають бажану дитину. Батьки її майбутнього чоловіка не заперечують проти їх шлюбу, її мати, [PERSON] також згодна з тим, що вона має намір одружитися з [PERSON], просить надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO]. Заявник у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду с заявою про підтримку заяви та розгляд справи в її відсутність. Заінтересовані особи - в судове засідання не з'явилися, звернулися до суду с заявами про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], народилася [INFO] року у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, згідно постанови ВКК № 94 від 12.01.2015 року [PERSON] встановлений діагноз : вагітність 11 тижнів (а.с.12). Відповідно до ст.ст. 22, 23 Сімейного кодексу України, право на шлюб мають особи, що досягай шлюбного віку, який встановлено для жінок та чоловіків у 18 років, тобто, на день реєстрації шлюбу ці особи мають досягти встановленого віку. Лише при досягненні встановленого віку особи мають право на шлюб. У відповідності з ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд вважає, що реєстрація шлюбу [PERSON] з [PERSON] відповідає її інтересам, та інтересам майбутньої дитини. На підставі ст. 22, 23 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] пред'явила в суді позов до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Зазначила, що 23 жовтня 2015 року [PERSON] отримала від неї позику в розмірі 9350 гривень зі строком повернення до 15 січня 2014 року, про що того ж дня при двох свідках надала розписку. Договір позики було укладено у письмовій формі та нотаріально не посвідчено. Станом на 01 червня 2014 року сума позики не повернута, а будь-які спроби зв'язатися з відповідачем виявилися марними. Просить суд винести рішення про стягнення з [PERSON] на її користь 9350 гривень боргу за договором позики, три відсотки річних у розмірі 93 гривені 50 копійок, а також 243 грн. 60 коп. судового збору. Позивач в судовому засіданні 17.02.2015 року позов підтримала, того ж дня звернулась з заявою про подальший розгляд справи у її відсутності, збільшивши позовні вимоги та просить, крім того, стягнути з [PERSON] кошти на транспортні витрати в розмірі 202 гривні 27 копійок та витрати на відправку документів поштою в сумі 513 гривень. (а.с.26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - через засоби масової інформації.(а.с.22,33). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В підтвердження позовних вимог позивач надав суду копію розписок від 23.10.2013 року та 07.11.2013 року з підписами відповідача та двох свідків - [PERSON] та [PERSON] (а.с.5-6) Частина 1 ст.1049 ЦК України встановлює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, норми якої передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Витрати позивача на переїзд з Тернопільської області у судове засідання в розмірі 202 гривні 27 копійок та витрати на відправку документів поштою в сумі 513 гривень підтверджуються наданими квитанціями та проїзними документами. (а.с.27-30) На підставі ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] пред'явила в суді позов до [PERSON] у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягувати з відповідача на рахунок дитини, [PERSON] аліменти у розмірі ? частки доходів відповідача. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач є батьком [PERSON]. Мати дитини померла. Оскільки відповідач відбуває покарання у місцях позбавлення волі, вона призначена піклувальником дитини. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. У судове засідання позивачка не з'явилася, направила заяву з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримала. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце слухання справи, відповідно до частини шостої статті шостої статті 76 ЦПК України, направив до суду заяву згідно якої не заперечив проти відрахування з його особового рахунку аліментів на утримання дочки. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO] ( а.с. 10). [PERSON] відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії УДПС України в Житомирській області (№ 70) ( а.с. 4-5, 6, 22). Відповідно до Розпорядження голови Бердичівської районної державної адміністрації від 18.12.2014 № 319 [PERSON] призначена піклувальником над [PERSON] ( а.с. 7). [PERSON] не працює ( а.с. 28). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Відповідно до статті 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімумудля дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню, судом враховано те, що відповідач позов визнав, відомостей про наявність у нього інших утриманців суду не надано, позивачка не працює, а тому аліменти слід стягувати у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку ( доходу), відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини другої статті 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні до суду, в сумі 243 гривні 60 копійок, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] пред'явила у суді вказаний позов, в якому просить стягувати з відповідача на її користь 350 гривень аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 2008 року по 2013 рік вони вони з відповідачем проживали у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання [INFO] року у них народився син - [PERSON]. [PERSON] батьківство визнав. Починаючи з 2013 року вони з відповідачем проживають окремо, за спільною домовленістю син - [PERSON] проживає разом з нею. Відповідач коштів на утримання сина не надає. Він не працює, інших дітей та непрацездатних батьків, яких утримує не має. Вважає, що може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 350 гривень щомісячно. У судове засідання позивачка не з'явилася. До суду спрямувала заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився повторно. У матеріалах справи від відповідача є заява про визнання ним позову (а.с.13). Дослідивши докази, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про його задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 4, 19). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини. А тому аліменти слід стягувати за рішенням суду. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Докази про регулярний заробіток відповідача у матеріалах справи відсутні. Визначаючи розмір аліментів, судом відповідно до статті 182 СК України враховано, що відповідач позов визнав, а отже слід стягувати аліменти в розмірі який просить позивачка, 350 грн. щомісячно. Відповідно до частини першою статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частини другої статті 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 243 гривні 60 копійок, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved