Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

У серпні 2019 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, подружнє життя з відповідачем не склалося. Тривалий час шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться через відсутність взаєморозуміння та часті сварки. Сторони проживають окремо, у кожного своє життя та свої інтереси, сім`я фактично припинила своє існування. Збереження сім`ї та відновлення шлюбних відносин не є можливим та таким, що суперечить його інтересам. З огляду на вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 14 грудня 2013 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 920. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином. До початку підготовчого засідання подав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання також не з`явилася, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку підготовчого засідання подала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, справу просила розглядати за її відсутності. Обставини справи, що встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2013 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 920. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с. 19). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про їх народження (а.с. 17-18). Із договору про здійснення батьківських прав та обов`язків, визначення місця проживання дітей від 10 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогором О.А., вбачається, що сторони визначили місце проживання спільних дітей з батьком, який зобов`язався матеріально забезпечувати утримання дітей. Мати, яка проживає окремо, має право на безперешкодне спілкування з дітьми у визначений договором час (а.с. 15-16). Зі змісту позовної заяви встановлено, що ведення спільного господарства та шлюбні відносини між сторонами припинені. Проти зазначеного не заперечувала відповідач, оскільки подала заяву про визнання позову. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч.ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням того, що жоден із подружжя не бажає примиритися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити їх інтересам. Щодо судових витрат З матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією за № 0.0.1433960637.1 від 13.08.2019 р. (оригінал квитанції знаходиться у матеріалах справи). Як передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи норми ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, розмір якого становить 384,20 грн. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved