Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Суданської міської ради Автономної Республіки Крим, третя особа: Прилуцька міська державна нотаріальна контора В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . В подальшому позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру. Проте, при зверненні позивача до державного нотаріуса Прилуцької міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на відсутність державної реєстрації на спадкове майно. Крім того, позивач позбавлена права прийняти у спадщину будівлю, яка розташована на вказаній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , оскільки на це нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи. Своє право на прийняття у спадщину земельної ділянки позивач обґрунтовує тим, що померлий [PERSON] , маючи майнові права стосовно земельної ділянки, ці права не реалізував у повному обсязі та не зареєстрував своє право власності на земельну ділянку, як на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку та, відповідно, не набув право власності на неї. Позивач вказує, що іншим способом неможливо здійснити реєстрацію належної їй спадщини, у зв`язку з чим, позивач змушена звернутися до суду а захистом свого права. В судове засідання позивачка не з`явилась, проте подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала просила задовольнити. Представник відповідача-1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку встановленому ст.128 ЦПК України. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.07.2017 року,серія [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, на день смерті [PERSON] , залишилась спадщина, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок, який, відповідно до технічного паспорту від 23.01.2014, розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 559,3 кв.м., житлову площу 388,9 кв.м. 11.10.2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Прилуцького міського державного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Позивач оформила спадкові права на частину спадкового майна - квартиру за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа у державного нотаріуса Прилуцького міського державного нотаріального округу заведена та зареєстрована 11.10.2017 року за № 334/2017, номер у спадковому реєстрі 61364656. Разом з тим, як встановлено судом, постановою приватного нотаріуса Прилуцького міського державного нотаріального округу від 20.03.2018 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за померлим [PERSON] , оскільки останнім не здійснено державну реєстрацію прав на це нерухоме майно. Відповідно до технічного паспорту на будинок, в якому вказано характеристику, квадратуру та всі параметри об`єкту нерухомості, він побудований у 2014 році, має загальну площу 559,3 кв.м., житлову площу 388,9 кв.м. У зв`язку з тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим, інші документи з приводу земельної ділянки та житлового будинку за адресою: [ADDRESS] відсутні. Відповідно ст. 11. ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»за фізичними особами, незалежно від набуття ними статусу біженця чи іншого спеціального правового статусу, підприємствами, установами, організаціями зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо воно набуте відповідно до законів України. Набуття та припинення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами тимчасово окупованої території. У разі неможливості здійснення державним реєстратором повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на тимчасово окупованій території орган державної реєстрації визначається Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано документи, що посвідчують майнові права на земельну ділянку спадкодавця [PERSON] , а саме: договір купівлі-продажу земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі №1186 від 27.05.2011 р. приватним нотаріусом Герцевою Г.В., державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯД №613158, з відміткою приватного нотаріуса Сімферопольського міського нотаріального округу про те, що право власності переходить до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.05.2011 р. Відповідно до ст. 125 ЗК України України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Верховний Суд у справі № 523/3522/16-ц від 14 серпня 2019 роз`яснив, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив державну реєстрацію права. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину може бути отримано спадкоємцями у нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності всіх необхідних документів. Нотаріус, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зобов`язаний перевірити, окрім інших, документи, що підтверджують час та місце відкриття спадщини. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, як за законом, так і за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, право на здійснення державної реєстрації нерухомого майна, як майнове право, яке не припинилося внаслідок смерті спадкодавця, переходить у порядку спадкування до спадкоємців. А відтак вимога позивача, що стосується визнання права власності на земельну ділянку підлягає задоволенню. Що стосується вимоги про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, слід зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів справи, постановою приватного нотаріуса Прилуцького міського державного нотаріального округу від 15.01.2018 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за померлим [PERSON] , оскільки позивачем не надано правовстановлюючих документів на це нерухоме майно. У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як вбачається з матеріалів заяви, позивачем не надано доказів, на підтвердження доказів права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок який знаходиться у [ADDRESS] ,у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині. Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка належала померлому [PERSON] , та право позивачки на спадкування підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] площею 0,600 га, кадастровий номер 0111700000:01:039:0047. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Суданської міської ради Автономної Республіки Крим, третя особа: Прилуцька міська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial