Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову останній зазначив, що 02 листопада 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019180080000434 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Позивач вказує, що згідно матеріалів кримінального провадження 01 листопада 2019 року приблизно о 17 годині [PERSON] , перебуваючи на подвір`ї розташованого за адресою: [ADDRESS] , під час конфлікту на ґрунті неприязних відносин, умисно нанесла [PERSON] один удар металевою лопатою з дерев`яним держаком в лобну ділянку голови, в результаті чого завдала для потерпілого тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в області лівої брови, яке відносить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 06 липня 2020 року у справі №557/2039/19 [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Разом з легкими тілесними ушкодженнями, як стверджує позивач у позовній заяві, йому була спричинена моральна шкода, яка в порядку п.п. 2, 3 ст. 23, ст.ст. 1167, 1177, 1168 Цивільного кодексу України та ст.ст. 127, 128 Кримінального процесуального кодексу України має бути йому відшкодована. При цьому, моральну шкоду від протиправної поведінки [PERSON] позивач оцінює у 25 000 гривень, та зазначає, що така полягає у розладі його душевного здоров`я внаслідок вчинення щодо нього кримінального правопорушення, переживаннях, які він отримав внаслідок нанесення йому тілесних ушкоджень, моральних стражданнях, які спричинені протиправною поведінкою відповідача. Також останній зазначає про те, що внаслідок означеної протиправної поведінки відповідача він перебуває в стані постійного стресу, у нього погіршилось самопочуття та працездатність, порушився сон. За вказаних обставин та посилаючись на означені вище норми закону, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду в сумі 25 000 гривень. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надала. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 20 серпня 2020 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Позивач, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Рудик В.Р. у судовому засіданні позов підтримав та просив такий задовольнити, з підстав зазначених у ньому. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково в сумі 2000 гривень, вказавши на завищений розмір заявленої до стягнення позивачем моральної шкоди. При цьому остання зазначили, що вирок Гощанського районного суду Рівненської області від 06 липня 2020 року, яким її було засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України, вона не оскаржувала та сплатила штраф. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити частково зважаючи на таке. Судом установлено, що вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 06 липня 2020 року у справі №557/2039/19, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (арк. спр. 6-7). Вироком встановлено, що 01 листопада 2019 року приблизно о 17 годині 00 хвилин [PERSON] , перебуваючи на подвір`ї розташованого за адресою: [ADDRESS] , під час конфлікту на ґрунті неприязних відносин, умисно нанесла [PERSON] один удар металевою лопатою з дерев`яним держаком в лобну ділянку голови, в результаті чого завдала для потерпілого тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в області лівої брови, яке відносить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Позивач, вказуючи на спричинення йому в наслідок протиправних дій відповідача моральної шкоди, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами щодо підстав та порядку відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства, що визначено ч. 6 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу Україниє У відповідності до приписів ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Статтями 23, 1168 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України). На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з послідуючими змінами роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Встановлені у справі фактичні обставини справи та аналіз наведених правових норм, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами з приводу підстав та порядку моральної відшкодування шкоди, дають суду підстави дійти висновку, що протиправними діями відповідача [PERSON] позивачу заподіяно ушкодження здоров`я, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням моральної шкоди, за які відповідач повинен нести відповідальність по їх відшкодуванню. Суд зауважує, що з огляду на положення ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), факт заподіяння відповідачем позивачу тілесних ушкоджень під час подій, які відбувалися 01 листопада 2019 року на подвір`ї розташованого за адресою: [ADDRESS] , є встановленим вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 06 липня 2020 року та не підлягає додатковому доказуванню. При цьому, суд враховує аргументи позивача що наявності у нього права на отримання моральної компенсації за спричинений йому діями відповідача розлад його душевного здоров`я та моральні страждання, оскільки такі не спростовані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів. Водночас доводи позивача про те, що внаслідок означеної протиправної поведінки відповідача погіршилось його самопочуття та працездатність, порушився сон, судом відхиляються, оскільки на підтвердження таких останнім не надано будь-яких доказів. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер і тяжкість спричинених відповідачем тілесних ушкоджень, заподіяних [PERSON] , обсяг та глибину фізичного болю і душевних страждань, конкретні обставини, за яких останньому було завдано моральну шкоду та, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за можливе визначити розмір моральної шкоди в розмірі 3500 гривень, яка і підлягає відшкодуванню на користь позивача. Суд констатує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. При вирішенні даного спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 23, 1167, 1168, 1177 ЦК України, та на які вірно посилається позивач у поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, підлягають захисту шляхом задоволення позову частково. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що з відповідача в доход держави відлягає стягненню 840 гривень 80 копійок судового збору, що відповідатиме вимогам ч. 1 ст. 141 ЦПК України. При цьому, судом враховується те, що позивач при поданні позову був звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial