Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

У січні 2020 року позивач [PERSON] (надалі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс» (надалі по тексту - відповідач, ТОВ «Платинум Фінанс»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова Михайла Юрійовича та приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Барладіна Петра Олександровича, про визнання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 146 від 28.01.2019 року таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтований такими обставинами. 19.06.2008 між ЗАТ «Альфа Банк» та позивачем було укладено договір № 500133243 на суму 4 234,65 дол. США (надалі по тексту - Кредитний договір) Згідно інформації, яка міститься у виконавчому написі, 30.09.2009 згідно договору факторингу право вимоги боргу було відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи». 18.12.2012 згідно з договору факторингу №2012-2-1/1, який укладено між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за Кредитним договором № 500133243 було відступлено ТОВ «Купер-Прайс». 01.11.2018 згідно з договору факторингу №1501/2019, укладеному між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платинум Фінанс» право вимоги за Кредитним договором № 500133243 було відступлено ТОВ «Платинум Фінанс». 28.01.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим Михайлом Юрійовичем за реєстровим № 146 вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованість у загальному розмірі 36 214,44 грн. 08.02.2019 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Барладін Петром Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58334350 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 146 від 28.01.2019, вичиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим Михайлом Юрійовичем. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено за вимогами, які не є безспірними, та поза межами трирічного строку позовної давності, а тому є незаконним. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. Ухвалою суду від 07.02.2020 позовну заяву залишено без руху на надано Позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 07.02.2020 було повернуто заяву про забезпечення позову заявнику. Ухвалою суду від 19.02.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників на 03.06.2020. 04.03.2020 позивачем подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 05.03.2020 заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково, зупинено стягнення за виконавчим написом від 28.01.2019 № 146, що винений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим М.Ю. В решті вимог відмовлено. Ухвалою суду від 03.06.2020 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М.Ю. належним чином завірені копії матеріалів справи на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 28.01.2019 зареєстрований в реєстрі за №146 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованості в розмірі 36 214,44 грн. Ухвалою суду від 18.12.2020 витребувано у Київського державного нотаріального архіву завірені копію матеріалів, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим М.Ю. було вчинено виконавчий напис від 28.01.2019, зареєстрований в реєстрі № 146, про стягнення із [PERSON] заборгованості. 25.01.2021 від Київського державного нотаріального архіву надійшла відповідь, що станом на 18.01.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Потапов М.Ю. не передавав документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне зберігання. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов просив задовольнити у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача ТОВ «Платинум Фінанс» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив, відзив у встановлені судом строки також не подав, тому суд з урахуванням думки представника позивача, ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача на підставі наявних доказів з постановленням заочного рішення. Треті особи - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Барладін П.О. та приватний нотаріус КМНО Потапов М.Ю. також у судове засідання не прибули, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до копії виконавчого напису від 28.01.2019, зареєстрованого в реєстрі за №146, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим М.Ю., на підставі стст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованість, оскільки вона є боржником за кредитним договором №500133243 від 19.06.2008, укладеним з ПАТ «Альфа-банк». Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису складає 36 214,44 грн. Строк, за який провадиться стягнення: з 21.02.2009 року по 17.12.2018. Як вбачається із даного виконавчого напису, 30.09.2009 згідно договору факторингу право вимоги боргу було відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи». Надалі згідно з договору факторингу №2012-2-1/1 від 18.12.2012, який укладено між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за кредитним договором №500133243 від 19.06.2008 укладеним з ПАТ «Альфа-банк» було відступлено ТОВ «Купер-Прайс». Згідно з договору факторингу №0111/201 від 01.11.2018, укладеному між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платинум Фінанс» право вимоги за кредитним договором №500133243 від 19.06.2008 було відступлено ТОВ «Платинум Фінанс». З постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження вбачається, що 08.02.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бардаліним П.О. відкрито виконавче провадження № 58334350 з примусового виконання виконавчого напису №146 від 28.01.2019 Початок відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором - 30.09.2009 р., остаточне відступлення відповідачу від ТОВ «Купер Прайс» відбулось 01.11.2018. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів даної норми нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (частина 1 статті 12 ЦК України). Отже встановлені судом обставини свідчать про те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено за вимогами, які не є безспірними, а відтак вимоги позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з огляду на результат розгляду справи суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved