Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

У серпні 2021 АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило стягнути з останньої на свою користь заборгованість за Додатковим договором №1 до Договору від 10.03.2015, №763072 у розмірі 15551,69 грн, які складаються з тіла кредиту, процентів, комісії, пені, 3% річних та втрат від інфляції. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.09.2014 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір БПК №763072 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відкрито поточний рахунок. 10.03.2015 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Додатковий договір №1 до Договору від 10.03.2015, №763072, між сторонами укладено кредитний договір, відповідачу було видано кредит в сумі 14000 грн. Позичальник, отримавши кредитні кошти не виконує взяті на себе зобов`язання та не погашає заборгованість за кредитом, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 19.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 10.03.2015 року між АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Додатковий договір № 1 до Договору (від 18.09.2014 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки) за умовами якого останній надано кредит шляхом видачі картки платіжної системи Mastercard Debit Standard та ПІН до неї. Кредитний договір укладений шляхом підписання Додаткового договору № 1 до Договору №76307 (9-10 а.с.). Договором передбачено, сума кредиту, яку встановлює банк 14000 грн, процентна ставка на залишок коштів за рахунком складає 6 % річних, процентна ставка на залишок коштів за послугою « мобільні заощадження» складає 9 % річних, повернення кредиту та процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28 % річних і сплачується щомісячно, процентна ставка на несанкціонований овердрафт складає 35 % річних, розмір пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (9-10 а.с.), також відповідно до тарифів за обслуговування поточного рахунку з використання платіжної картки, яка є невід`ємною частиною Додаткового договору передбачена комісія за конвертацію, яка складає 1% від суми кредиту (13 а.с.) 15.01.2021 № 101.20-11/53 банком направлено на адресу позичальника претензію з вимогою про дострокове повернення кредиту у повному розмірі, що складає 14262,59 з них 12943 - заборгованість за кредитом, 1319,59 заборгованість за процентами (15 а.с.). Згідно рахунку заборгованості станом на 21.07.2021 року внаслідок невиконання умов кредитного договору за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 15551,69 грн, з яких: 12943 грн заборгованість за основним боргом (кредитом); 1319,59 грн - проценти за користування кредитом; 14 грн. комісія; 5,09 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів; 356,40 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 40,69 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 795,96 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 76,96 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (розрахунок заборгованості 16-23 а.с.). Між сторонами склались зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору та регулюються главою 71 ЦК України, а також загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку позики. За змістом ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Судом встановлено, що у зв`язку з наявністю заборгованості за кредитним договором позивачем 15.01.2021 направлена вимога про повернення кредиту, що свідчить про те, що банк скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту та змінив строк повернення кредиту. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 14-446цс18. Таким чином одночасне нарахування відсотків за користування кредитними коштами та 3% річних за прострочення зобов`язання та відсотки інфляції є протиправним. Позовні вимоги щодо стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення боргу та процентів та інфляційні відсотки підлягають частковому задоволенню, оскільки будуть рахуватися після 15.01.2021 року, тобто після пред`явлення вимоги. Разом з тим, оскільки позовні вимоги про стягнення відсотків задоволені в межах строку дії кредитного договору, стягнення 3 % річних за несплату процентів можливе тільки після закінчення строку дії кредитного договору. Розмір 3% річних за несплату основної суми боргу не буде рахуватися, оскільки, відповідно до розрахунку суми нараховуються до пред`явлення претензії (16-20 а.с.). Нарахування інфляційних втрат підлягають також частковому задоволено, оскільки слід обчислювати за період з 15.01.2021 по червень 2021 включно, тому сума інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу підлягає задоволенню у розмірі 437,8 грн., а сума інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 38,75 грн. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 14758,23 грн, з яких: 12943 грн заборгованість за основним боргом (кредитом), 1319,59 грн проценти за користування кредитом, 5,09 пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 437,8 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 38,75 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, сума комісії 14 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 2156,28 грн в рахунок компенсації сплаченого судового збору, розрахованого пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial