Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

у серпні 2018 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 26 лютого 2008 року укладено договір по наданню послуг теплопостачання. Оскільки зобов'язання за договором споживач належним чином не виконує, а тому за період з 01.07.2014 р. по 01.02.2018 р. має заборгованість за послуги централізованого опалення в сумі 15250,00 грн. За період з 01.09.2014 р. по 01.02.2018 р. нараховано індекс інфляції в сумі 2532,96 грн та 3% річних в сумі 558,43 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 18341,39 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. У судове засідання сторони не з'явилися, представник позивача направив клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.58), відповідач двічі повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання, натомість поштові повідомлення про вручення поштових відправлень повернулися до суду з відмітками «адресат тимчасово не проживає» (а.с.45,56), відповідач також повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.43,54), натомість до суду не з'явилася, причини неявки не повідомила. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що взаємовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані договором про надання послуг теплопостачання від 26 лютого 2008 р. (а.с.9). Згідно п.1.1 вказаного Договору Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» зобов'язується надавати споживачеві ( наймачеві, власнику квартири) та членам його сім'ї, а також членам його сім'ї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі, послуги теплопостачання, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати плату за спожиті послуг на умовах договору (а.с.9). З розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання наданого позивачем до позовної заяви, вбачається, що відповідач має заборгованість за послуги теплопостачання квартири [ADDRESS], загальною опалювальною площею 40,77 кв. м., за період з 01.07.2014 р. по 01.02.2018 р. в розмірі 15250,00 грн., а також інфляційні втрати 2532,96 грн. та 558,43 грн. - 3% річних, а всього 18341,39 грн (а.с.5-8). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до п. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В свою чергу відповідно до частини 1 статті 1 зазначеного Закону, споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 18 Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в добровільному порядку відповідач не здійснює оплату за спожиті послуги централізованого теплопостачання, внаслідок чого станом на 01.02.2018 року виникла заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідач прострочила виконання грошового зобов'язання, не сплативши вчасно платежі за надані комунальні послуги, виходячи із суми основного боргу, суд вважає позовні вимоги про стягнення суми 3 % річних та інфляційних витрат обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved