Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі по тексту - ПАТ КБ «Надра») звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 17 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра», та гр. [PERSON] (Позичальник) і гр. [PERSON] (Поручитель), укладено договір «Автопакет» № 6/4/35/2008/840-К/182, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 967,00 доларів США для придбання автомобіля марки «Skoda Fabia», на строк до 16 липня 2015 року зі сплатою 13,3% річних на залишок заборгованості. У рахунок забезпечення виконання зобов'язання згідно з цим договором Поручитель [PERSON] зобов'язується відповідати перед ПАТ КБ «Надра» як солідарний боржник за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору, у тому ж об'ємі, що і Позичальник. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконує умов кредитного договору, унаслідок чого станом на 20 жовтня 2014 року виникла заборгованість зі сплати кредиту, процентів за користування кредитом, ПАТ КБ «Надра» просило суд стягнути із [PERSON] і [PERSON] солідарно на його користь заборгованість за кредитним договором № 6/4/35/2008/840-К/182 від 17 липня 2008 року у розмірі 2 785 долари США 61 центів та 14 771 грн 64 коп, які складаються із: - заборгованості по кредиту - 2 589 долари США 09 центів; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 196 долари США 52 центів; - заборгованості по пені - 568 грн 04 коп; - штраф - 14 203 грн 60 коп. Просять стягнути з відповідачів на його користь судові витрати у розмірі 508,48 гривень. (а.с. 3-6) Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, на заочне рішення позивач згоден. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 ЦК України, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є відповідальність за порушення виконання договору банківського кредитного договору № 6/4/35/2008/840-К/182 від 17 липня 2008 року. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Тобто підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника. Таким чином, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як встановлено ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Судом установлено, що 17 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра», та гр. [PERSON] (Позичальник) і гр. [PERSON] (Поручитель), укладено договір «Автопакет» № 6/4/35/2008/840-К/182, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 967,00 доларів США для придбання автомобіля марки «Skoda Fabia», на строк до 16 липня 2015 року зі сплатою 13,3% річних на залишок заборгованості, із поверненням кредиту та сплатою відсотків шляхом сплати суми мінімального необхідного платежу, розмір якого складає 202,75 долари США щомісячно до 18 числа поточного місяця. У рахунок забезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором між сторонами укладено застава транспортного засобу, предметом якого є забезпечення виконання всіх зобов'язань [PERSON] перед заставодержателем ПАТ КБ «Надра», що випливають з укладеного між ними кредитного договору від 17 липня 2008 року, шляхом передачі в заставу заставодавцем автомобіля марки «Skoda Fabia», рік випуску - 2008, сірого кольору, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕР №1 при ГУМВС України в Харкові 2008 року, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого тим же ВРЕР 16 липня 2008 року. Згідно з цим договором Поручитель [PERSON] безвідривно та безспірно зобов'язується відповідати перед ПАТ КБ «Надра» як солідарний боржник за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору, у тому ж об'ємі, що і Позичальник [PERSON] Відповідачі [PERSON] і [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 6/4/35/2008/840-К/182 від 17 липня 2008 року належним чином не виконують, що призвело до утворення заборгованості зі сплати кредиту, процентів за користування кредитом, яка станом на 20 жовтня 2014 року становить 2 785 долари США 61 центів та 14 771 грн 64 коп, які складаються із: - заборгованості по кредиту - 2 589 долари США 09 центів; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 196 долари США 52 центів; - заборгованості по пені - 43 долари США 86 центів, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ), установленим на 20 жовтня 2014 року (12.95122 грн за 1 долар), складає 568 грн 04 коп; - штраф - 1 096 долари США 70 центів, що за курсом НБУ, установленим на 20 жовтня 2014 року (12.95122 грн за 1 долар), складає 14 203 грн 60 коп. (а.с. 6-24) Розмір заборгованості, який надав позивач в своїх розрахунках до позовної заяви, відповідачами не спростований. Таким чином позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір в сумі 508 грн 48 коп, який підтверджується документально, стягується з відповідачів у частковому відношенні на рахунок позивача (а.с. 2).

Outcome: approved