Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд, ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її корить аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на місць до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23 років. Рішення суду допустити до негайного виконання. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку 13 листопада 2015 року. Від шлюбу мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Рожнятівського районного суду від 03 листопада 2015 року з відповідача на мою користь стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (пятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2015 року і до повноліття дітей. 18 лютого цього року син [PERSON] досяг повноліття і стягнення аліментів на нього припинилося. Однак з 1 вересня 2017 року син навчається на першому курсі денної форми навчання у вищому професійному училищі №21 м. Івано-Франківськ. У звязку з навчанням син потербує коштів на одяг, харчування, предмети особистої гігієни, тощо. Витрати на утримання сина дуже великі, вона самостійно не може забезпечити його утримання на належному рівні. Відповідач працює сезонно та має нерегулярні, однак високі доходи, тому може сплачувати аліменти на утримання сина. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. За таких обставин, суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що для задоволення позову у порядку ст. 206 ЦПК України є всі законні підстави, виходячи з наступного. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 7) видно, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки №662 від 26 жовтня 2017 року (а.с. 20) [PERSON] навчається на 1-ому курсі на першому курсі денної форми навчання у вищому професійному училищі №21 м. Івано-Франківськ. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач позов визнав повністю, а тому з урахуванням вищенаведеного, з нього слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved