Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У січні 2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Ю.Д.К.»(Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON](Відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 25.01.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір позики № 272518129. Згідно умов Договору відповідачу надано кошти в розмірі 2 300,00грн. строком користування на 13 днів. За користування кредитом встановлено плату в розмірі 2% від суми за кожен день користування позикою. Проте, після закінчення дії договору позики відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконав і станом на день звернення до суду, а саме: 28.01.2015 року має заборгованість у сумі 7073,00 грн., яку позивач просить стягнути та судові витрати. Також зазначив, що відповідно до договору про відступлення права вимоги від 16.06.2014 року право стягнення боргу з боржників згідно переліку та за умовами Договору факторингу від 16.06.2014 року укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факоринг», передано ТОВ Консалтингова група «Ю.Д.К.» у зв'язку з чим ТОВ Консалтингова група «Ю.Д.К.» є належним позивачем та стягувачем зо вказаним договором позики. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує та просив стягнути з відповідача додатково витрати пов'язані з оголошенням в пресі в додаток чому надав копію квитанції про зазначені витрати та оригінал газети. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 25.01.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір позики № 272518129. Згідно умов Договору відповідачу надано кошти в розмірі 2 300,00грн. строком користування на 13 днів. За користування кредитом встановлено плату в розмірі 2% від суми за кожен день користування позикою (а.с.7-9). Також встановлено в судовому засіданні, що позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується платіжним дорученням від 25.01.2014 року (а.с.6). Відповідач, порушив взяті на себе зобов'язання, і у зазначений строк отримані грошові кошти позивачу, не повернув. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1.1 Договору визначено: позикодавець зобов'язується надати позичальникові грошові кошти в позику в сумі 2 300,00грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов'язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2 % від суми позики за кожен день користування позикою. При цьому за п. 1.5 Договору строк дії договору 13 днів, але в будь якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії цього договору та не припиняє нарахування позикодавцем процентів за користування позикою. Позика надається строком на 13 днів. Позичальник зобов'язаний вчасно повернути позику, сплатити проценти за користування позикою та комісію за обслуговування договору позики в порядку визначеного цим договором (п.п. 1) п. 2.2.2 Договору). Відповідно до п.п. 3) п. 2.2.2 Договору у випадку прострочення сплати заборгованості за цим договором в повному обсязі або частково, сплатити нараховані проценти за користування позикою, виходячи з фактичного строку користування, включаючи день погашення. За несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 9% від суми позики та 3 % від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожен день прострочення, починаючи з четвертого дня після терміну платежу до дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (п. 5.6 Договору). За п.8.4Договору місцем виконання цього Договору є місцезнаходження Позичкодавця, зазначене в розділі 9 цього Договору, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Глибочицька, 17, що територіально відноситься до Шевченківського району м.Києва. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона передає другій стороні у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1047 ЦК України). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В зв'язку з тим, що відповідач у обумовлений у ст.530 ЦК України строк не повернув позичені грошові кошти, утворилась заборгованість, що станом на 28.01.2015 року становить 7073,00 грн. та складається з: суми позики - 2300,00 грн.; відсотки за користування позикою 598,00 грн.; прострочені відсотки за користування позикою у сумі (за 60 днів прострочення повернення позики) 4140 грн.; комісія за обслуговування договору позики у сумі 40,00 грн., добровільно сплачено відповідачем 5,00 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, перевіреному у судовому засіданні (а.с.5). Відповідачем не було надано належних і допустимих доказів щодо виконання ним взятого на себе зобов'язання по поверненню взятих у борг грошових коштів належним чином. 16.06.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факоринг», передано ТОВ Консалтингова група «Ю.Д.К.» було укладено договір про відступлення права вимоги на користь ТОВ Консалтингова група «Ю.Д.К.», тому відповідно до вищевказаного договору про відступлення права вимоги ТОВ Консалтингова група «Ю.Д.К.» набув права вимоги по договору № 272518129 від 25.01.2014 року (а.с.13-15). Згідно з ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, тому присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Ю.Д.К.» суму боргу в розмірі 7 073,00 грн., що складається з суми позики 2 300,00грн., процентів - 598,00грн., відсотків за прострочення виплати позики 4 135,00грн., комісії за обслуговування - 40,00грн. Судові витрати розподіляються відповідно до правил ч. 1 ст. 88 ЦПК України, при цьому підлягають стягненню з відповідача витрати позивача за надання оголошення в пресі у сумі 420,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7856 від 22.06.2015 року.

Outcome: approved