Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на будинковолодіння, що знаходиться по вул.Камяниста,1 в смт.Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що 12 травня 2009 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, яке знаходиться в смт.Перегінське, вул.Камяниста,1 Рожнятівського району Івано-Франківської області. Вона та брат відповідач по справі є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідач не претендує на спадкове майно. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за заповітом, вона звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. Нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить заслухати справу у її відсутності, позов підтримує повністю, не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоч про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності, та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в\~Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 1 Першого протоколу до\~Європейської конвенції з прав людини\~визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Копією свідоцтва про смерть (а.с.19) підтверджено, що [PERSON] помер 12 травня 2009 року. Згідно заповіту (а.с.21) позивачка є спадкоємцем всього його майна. Довідкою №4835/02-24 від 05 липня 2017 року (а.с.23) підтверджено, що будинковолодіння, яке знаходиться смт.Перегінське, вул.Камяниста,1 Рожнятівського району належало померлому [PERSON] Постановою нотаріуса від 20 лютого 2012 року № 36/02-14 (а.с.22) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці відмовлено, у звязку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже судом встановлено, що [PERSON] на день смерті був власником будинковолодіння, яке знаходиться в смт.Перегінське, вул.Камяниста,1 Рожнятівського району Івано-Франківської області, позивачка є спадкоємцем по заповіту, подала заяву про прийняття спадщини, таким чином прийняла спадщину, тому за позивачкою слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved