Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

У серпні 2012 року позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») (далі - Банк) через свого представника звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача - [PERSON] про звернення стягнення на квартиру загальною площею 60.50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № ZRSWGА00000068 від 12.10.2006 р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRSWGА00000068 від 12.10.2006 року, в розмірі 485.109.60 грн., виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані таабо проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS]. зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України в Житомирській обл., вирішити питання судових витрат. Позовні вимоги вмотивуються тим, що відповідно до укладеного договору № ZRSWGА00000068 від 12.10.2006 року відповідач 12.10.2006 року отримала кредиту розмірі 106.000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.10.2010 року. Згідно до умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно зі змістом статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченної заборгованності позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України настілками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач стансі 06.07.2012 року має заборгованість - 485.109.60 грн., яка складається з наступного: - 97.868.74 грн. - заборгованість за кредитом: - 173.292.65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3.556.73 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 210.391.48 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКІ відповідач 12.10.2006 року уклали договір іпотеки № ZRSWGА00000068 (надалі - договір іпотеки). Згідно договором іпотеки відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 60,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування. Обумовлена сторонами договором іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 151.500 грн. 00 коп. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки, іншими документами вказаними в додатках до позовної заяви. Представник позивача за довіреністю від 14.08.2014 року [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги, просив суд їх повністю задовольнити, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином згідно ст.74-76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заперечення на позов суду не надавала. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № ZRSWGА00000068 від 12.10.2006 року відповідач 12.10.2006 року отримала кредиту розмірі 106.000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.10.2010 року. (а.с.8-11). Доказів про визнання вказаного Договору недійсним, чи його розірвання відповідачем не надано, а отже кредитний договір дійсний і підлягає виконанню. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач стансі 06.07.2012 року має заборгованість - 485.109.60 грн., яка складається з наступного: - 97.868.74 грн. - заборгованість за кредитом: - 173.292.65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3.556.73 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 210.391.48 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.6-7). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКІ відповідач 12.10.2006 року уклали договір іпотеки № ZRSWGА00000068 (надалі - договір іпотеки). Згідно договором іпотеки відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 60,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування. Обумовлена сторонами договором іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 151.500 грн. 00 коп. (а.с.12-15). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються статтями 525, 526, 527, 530, 536, 549, 1050, 1054, гл.19 ЦК України, укладеним між сторонами Договором. Відповідно до ст.ст. 626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про зверненні стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли де взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: [ADDRESS]. Вимоги ст.ст. 35, 40 Закону України «Про іпотеку» щодо повідомлення боржника (іпотекодавця, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення позивачем виконані в повному обсязі. Відповідні повідомлення та докази, що підтверджують їх направлення подані разом з даним позовом у якості відповідних додатків (а.с.16). Крім того, відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 3.433,60 гривень судового збору.

Outcome: approved