Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу (далі - ЖБК) «Суднобудівник-6», про захист прав споживача. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 14.03.1979 року є членом ЖБК «Суднобудівник-6» та власником квартири [ADDRESS]. Через «Укрпошту» зверталася до ЖБК «Суднобудівник-6» із заявою про надання їй показань будинкового лічильника по опаленню, тарифу по опаленню, опалювальну площу її квартири, розрахунок вартості опалення її квартири за період квітень-травень 2015 року. Оскільки відповідь на її запит вона не отримала, відповідач ігнорує її звернення, чим порушує її право споживача на отримання достовірної та своєчасної інформації щодо отриманих житлово-комунальних послуг, а також завдає душевних страждань, [PERSON], уточнивши позовні вимоги, просить суд зобов'язати ЖБК «Суднобудівник-6» надіслати на її адресу відповідь на її заяву від 10.08.2015 року в якій за останній місячний опалювальний період 2015 року (навесні) вказати: показання будинкового лічильника по опаленню (в гігакалоріях); тариф однієї гігакалорії (в грн.); опалювальна площа моєї квартири (кв. м); загальна опалювальна площа загального користування кооперативу (кв. м); спожито теплової енергії по її квартирі (в гігакалоріях); сума до сплати по ст. «Опалення» (в грн.) для її квартири, а також стягнути з ЖБК «Суднобудівник-6» на її користь 1 000 грн. моральної шкоди. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення КМБТІ від 27.01.1995 року квартира [ADDRESS] в кооперативі Суднобудівник-6 зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності (а.с. 4). Згідно п. 1 Статуту ЖБК «Суднобудівник-6» його організовано з метою забезпечення житлом членів і членів їх сімей шляхом будівництва одного шістнадцятиповерхового будинку на [ADDRESS] квартири за кошти членів, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (а.с. 13-17). Між ЖБК «Суднобудівник-6» та ПАТ «Київенерго» укладено договір на постачання теплової енергії та горючої води № 230032 житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 75). Як вбачається зі змісту листа ПАТ «Київенерго» від 26.06.2014 року № 029/12/6139 теплопостачання житлового будинку за адресою: [ADDRESS], здійснюється згідно з договором на постачання теплової енергії, укладеним між ЖБК «Суднобудівник-6» та ПАТ «Київенерго», тому ЖБК «Суднобудівник-6» є юридичною особою і суб'єктом господарської діяльності до компетенції, якого належить питання розрахунків за надані житлово-комунальні послуги з мешканцями указаного житлового будинку (а.с. 68 з/б). 10.08.2015 року [PERSON] звернулася до ЖБК «Суднобудівник-6» із заявою про надання показань будинкового лічильника, тарифу по опаленню, кількість спожитого тепла у гігакалоріях, опалювальну площу квартири та місць загального користування будинку та суму до оплати за опалення квартири (а.с. 2). Цього ж дня указана заява направлена [PERSON] поштою на адресу ЖБК «Суднобудівник-6». Однак поштовий конверт представник кооперативу не отримав та 11.09.2015 року його було повернуто адресату. Згідно оглянутого у судовому засіданні конверту на ньому міститься надпис «нет возможноти получать заказные письма 12.08.2015 г.» (а.с. 86). У судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що працює листоношею у Північному вузолі поштового зв'язку київської міської дирекції УДППЗ Укрпошта. 12.08.2015 року при доставці поштового конверту [PERSON], що був адресований ЖБК «Суднобудівник-6», не змогла вручити його голові цього кооперативу Медведеву, який зробив напис на зворотному боці конверту про те, що не має права його прийняти. За змістом ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості, тощо. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний, серед іншого, надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» вживається в такому значенні: будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця), тощо. Згідно з ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Враховуючи, що позивачка, як споживач житлово-комунальних послуг має право на отримання від відповідача запитуваної інформації, як від суб'єкта господарювання, який проводить безпосередні розрахунки зі споживачами, однак відповідач ухиляється від надання такої інформації, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині зобов'язання ЖБК «Суднобудівник-6» надати [PERSON] інформацію, що необхідна їй для самостійного розрахунку оплати за теплопостачання, у останній місячний період 2015 року згідно уточнень позовних вимог (а.с. 58). Разом із цим, як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Проте, позивачка в порушення вимог ст.ст. 10 та 60 ЦПК України під час розгляду справи незважаючи на роз'яснення судом їй процесуального обов'язку щодо доведення обставин на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, не подала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження її доводів щодо заподіяння моральної шкоди, тому суд не має правових підстав для задоволення вимоги позову про стягнення компенсації моральної шкоди. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial