Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство Акцент-Банк (далі Банк, ПАТ\~Акцент-Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 23 березня 2012 року в розмірі 4576 грн. 47 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 23 березня 2012 року Банк і [PERSON] (далі Позичальник, Клієнт) уклали кредитний договір №\~б/н, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав, надав Позичальникові кредит у вказаній вище сумі. Проте відповідач своїх зобовязань за цим договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 16 липня 2015 року [PERSON] має перед Банком заборгованість за кредитним договором на загальну суму 4576 грн. 47 коп., з яких: 1833\~грн. 47 коп. заборгованість за кредитом, 2048 грн. 88 коп. заборгованість по процентам та штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) і 194 грн. 12 коп. (процентна складова). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився, заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 23 березня 2012 року на підставі заяви-анкети Позичальника, Умов і правил надання банківських послуг і тарифів позивач ПАТ\~Акцент-Банк і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №\~б/н. За умовами цього договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] у заяві на видачу кредитної платіжної картки підтвердив, що його заява разом із Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, який має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою Позичальника на прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно із п. п. 6.5, 6.6 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У п. 6.7 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт зобовязаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою недопущення овердрафту. За змістом розділу 2 овердрафт це короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у випадку перевищення суми операції по платіжній картці над сумою залишку коштів на картковому рахунку чи встановленим лімітом кредитування. Відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг у випадку порушення Позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, передбаченим цим договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5\~% від суми позову. Згідно із п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Суд встановив, що Банк свої зобовязання за кредитним договором №\~б/н від 23 березня 2012 року виконав повністю, надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. Проте, у порушення вимог закону та умов договору [PERSON] заборгованість за кредитом та проценти за його користування Банку не сплатив. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За змістом положень ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 16 липня 2015 року внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором №\~б/н від 23 березня 2012 року відповідач має перед ПАТ\~Акцент-Банк заборгованість за даним договором на загальну суму 4576 грн. 47 коп., з яких: 1833 грн. 47 коп. заборгованість за кредитом, 2048\~грн. 88 коп. заборгованість по процентам та 694 грн. 12 коп. штрафи (500 грн. фіксована частина + 194 грн. 12 коп. процентна складова). У ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно із ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] не виконує своїх зобовязань за кредитним договором №\~б/н від 23 березня 2012\~року,суд дійшов висновку, що позов ПАТ\~Акцент-Банк є обґрунтованим, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за цим договором у розмірі 4576 грн. 47 коп. у межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved