Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

У січні 2019 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - АТ КБ «Приватбанк», банк, позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , [PERSON] , відповідачі) про стягнення боргу за зобов`язаннями спадкодавця [PERSON] (далі - [PERSON] , спадкодавець) у розмірі 9 106, 67 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі укладеного договору від 22.02.2010 [PERSON] отримала кредит у розмірі 11 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що її заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті www.privatbank, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, та дала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. [INFO] позичальник [PERSON] померла. На дату смерті [PERSON] мала заборгованість перед банком в розмірі 9 106,67 грн., з яких: 6 003,77 грн. - тіло кредиту; 3 002,90 грн. - нараховані проценти за користування кредитом; 100 грн. - пеня. 11.04.2018 позивач відповідно до вимог частини 2 статті 1281 ЦК України надіслав претензію кредитора до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, яку було перенаправлено до Сьомої київської державної нотаріальної контори. 17.05.2018 Сьома київська державна нотаріальна контора повідомила, що спадкоємцями померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] 15.07.2018 позивач направив відповідачам претензію з вимогою про повернення суми боргу, проте ця вимога залишилась невиконаною. Ухвалою від 04.02.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 13.03.2019 відповідачі отримали копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, однак у встановлений судом строк не подали заяв із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов. Зважаючи на викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 22.02.2010 між АТ КБ «Приватбанк» (банком) та [PERSON] (клієнтом) шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено договір, предметом якого є видача банком клієнту кредитної картки у національній валюті України. Позичальник [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що її заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, та дала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Договором передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Зміни в Умови та правила надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесення зміни шляхом використання різних каналів зв`язку серед яких: офіційний сайт банку www/ privatbank.ua, SMS-повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування (пункт 1.1.6. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку). Відповідно до пункту 2.1.1.12.2 договору за користування кредитом протягом пільгового періоду нарахування процентів здійснюється по ставці 0,01% річних. У разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені витрати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його рахунку в розмірі нарахованих відсотків. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами, з розрахунку 360 календарних днів на рік (пункт 2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг). Згідно з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» клієнт зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти щомісячно, до 25 числа місяця, який слідує за звітним, в розмірі 7% від заборгованості (з 01.04.2014 - 5% від заборгованості), але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно пункту 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг на суму понад 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, яка нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Умовами договору передбачено, що він діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Судом встановлено, що банк відкрив [PERSON] картковий рахунок, видав кредитну картку та здійснював їх обслуговування. Протягом строку кредитування відповідно до Умов і правил надання банківських послуг змінювався розмір процентної ставки, який становив: з 22.02.2010 - 30% річних, з 01.09.2014 - 34,8% річних, з 01.04.2015 - 43,2% річних. З наданого позивачем розрахунку суми боргу вбачається, що [PERSON] користувалась кредитними коштами і періодично вносила платежі на погашення заборгованості. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Враховуючи загальні ознаки зобов`язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що між банком та [PERSON] було укладено договір кредитування рахунку. За своєю юридичною природою даний договір є договором приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому (частина 1 статті 634 ЦК України). Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). За загальними правилами, встановленими нормами статей 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що на момент смерті [PERSON] її заборгованість перед банком становила 9 106,67 грн., що включає: 6 003,77 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 3 002,90 грн. - заборгованість по процентах; 100 грн. - пеня. Доказів, які б підтверджували протилежне, суду не надано. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). За змістом положень цивільного законодавства у спадщину переходять усі цивільні права та обов`язки спадкодавця за винятком тих з них, які є невідчужуваними, нерозривно пов`язані з його особою, а відтак не здатні передаватися іншим суб`єктам. Кредитні зобов`язання не є зобов`язаннями, які нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а отже вони входять до складу спадщини на загальних підставах. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли спадкоємці за законом - батько [PERSON] та син [PERSON] , що підтверджується повідомленням Сьомої київської державної нотаріальної контори від 04.05.2018. Відповідно до частини 1 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. За приписом статті1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з нормою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Судом встановлено, що позивач, дізнавшись про смерть [PERSON] , [INFO] направив до Сьомої київської державної нотаріальної контори претензію кредитора, а 26.06.2018 звернувся до відповідачів з листом-претензією про повернення боргу, проте претензію банку відповідачі не відреагували. Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені законодавчі норми та ураховуючи, що жодних заперечень проти позову та доказів, які б спростовували вимоги позивача, відповідачі не надали, суд вбачає підстави для задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» шляхом стягнення боргу спадкодавця зі спадкоємців [PERSON] та [PERSON] в рівних частках з кожного. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідачів в рівних частках сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved