Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить виділити в натурі зі спільної часткової власності об`єкт нерухомості, а саме: житловий будинок літ. А-1, який складається із сіней літ.а-1 (номер приміщення 1), площею 7,1 кв.м., коридора (номер приміщення 2), площею 5,7 кв.м., кухні (номер приміщення 3), площею 7,2 кв.м., житлової кімнати (4), площею 9,4 кв.м., житлової кімнати (5), площею 12,5 кв.м., житлової кімнати (6), площею 18,3 кв.м., кухні (7), площею 9,6 кв.м., сіней літ. а-1-1 (номер приміщення І), площею 8,9 кв.м.; всього загальною площею 78,7 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., що складає 3/10 (30/100) частини будинку [ADDRESS] , а також припинити право спільної часткової власності на нього і визнати за нею право власності на вказану частину будинку як окремого об`єкта нерухомого майна в цілому, мотивований тим, що вона на підставі рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 03.09.2018 є власницею 3/10 (30/100) частин вищезазначеного будинку, яке раніше належало її батьку [PERSON] та після його смерті перейшло в порядку спадкування за заповітом їй. Земельна ділянка під забудову є її власністю на підставі свідоцтва про право власності за заповітом. Співвласниками майна, належного їй, є [PERSON] , якому належить 33/100 частки, [PERSON] , якій належить 37/200 частин, [PERSON] , якій належить 37/200 частин, що підтверджується випискою із державного реєстру речових прав. Право власності відповідачів у вказаних частках зареєстровано за ними як об`єкт нерухомого майна магазин. 3/10 (30/100) частини спірного будинку, що належать [PERSON] , не було магазином за життя батька, так і не є магазином на даний час, і складаються з: житлового будинку літ. А-1, який складається із сіней літ.а-1 (номер приміщення 1), площею 7,1 кв.м., коридора (номер приміщення 2), площею 5,7 кв.м., кухні (номер приміщення 3), площею 7,2 кв.м., житлової кімнати (4), площею 9,4 кв.м., житлової кімнати (5), площею 12,5 кв.м., житлової кімнати (6), площею 18,3 кв.м., кухні (7), площею 9,6 кв.м., сіней літ. а-1-1 (номер приміщення І), площею 8,9 кв.м.; всього загальною площею 78,7 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м. 3/10 (30/100) частини домоволодіння, що належать [PERSON] , є відокремленими від частин майна відповідачів, в дану частину будівлі є окремий вхід, відсутні будь-які комунікаційні прив`язки до приміщень відповідачів, тобто кожен із них користується своєю частиною будівлі незалежно один від одного, що підтверджується висновком БТІ стосовно можливості поділу нерухомогомайна від 18.07.2018 № 279. Наразі виникла необхідність виділити частку із майна в цілу частину. Так, протягом всього часу вона користується своєю часткою спірного будинку окремо від відповідачів. Крім того, дана частина відокремлена, а тому вважає, що її виділення можливе, оскільки ніякої прив`язки, в тому числі і технічної, до частин відповідачів дане приміщення не має, а тому її виділ не порушуватиме будь-якїх прав. Отже, на підставі вищезазначеного з ціллю захисту прав [PERSON] як власника, а також з метою реалізації її права відльного володіння, користування та розпорядження часткою нерухомого майна, змушена була звернутися до суду. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Кисельова О.М. надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день слухання були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст.\~247\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмову заяву представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 03.09.2018 у цивільній справі № 241/1466/18 за [PERSON] було визнано право власності на 3/10 (30/100) частин будинку [ADDRESS] . як за спадкомицею за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 6). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 10.07.2018, власником житлового будинку лит А-1 є [PERSON] (7-9). Як вбачається з висновку КП «Мангушське бюро технічної інвентаризації» № 279 від 18.07.2018, наявна технічна можливість виділу об`єкта нерухомого майна в окрему частину. Зазначений об`єкт (житловий будинок, розташований по [ADDRESS] ) створюється шляхом виділу без проведення будівельних робіт, які згідно законодавства вимагають отримання дозволу на їх проведення (а.с. 10). Згідно довідки КП «Мангушське бюро технічної інвентаризації» від 05.07.2017 № 234, право власносіті на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано 3/10 частки за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1792 від 17.10.1997, 37/100 частки за [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 2545 від 07.11.2000 та 33/100 частки за [PERSON] на підставі дублікату договору дарування № 3094 від 23.08.2005 (а.с. 11). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 132033239 від 25.07.2018, об`єкт нерухомості - магазин, розташований по [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належить: 33/100 частки - [PERSON] , 37/200 - [PERSON] , 37/200 [PERSON] та 3/10 [PERSON] (а.с. 12-13). Відповідно до ст.358\~Цивільного Кодексу\~України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи позицію позивача з приводу фактичного користування спірним приміщенням, а також враховуючи той факт, що в даному випадку права та законні інтереси інших осіб не зачіпаються, зважаючи на визнання відповідачами позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість виділу в натурі із спільної часткової власності, що належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , нерухоме майно, а саме житловий будинок літ. А-1, який складається із сіней літ.а-1 (номер приміщення 1), площею 7,1 кв.м., коридора (номер приміщення 2), площею 5,7 кв.м., кухні (номер приміщення 3), площею 7,2 кв.м., житлової кімнати (4), площею 9,4 кв.м., житлової кімнати (5), площею 12,5 кв.м., житлової кімнати (6), площею 18,3 кв.м., кухні (7), площею 9,6 кв.м., сіней літ. а-1-1 (номер приміщення І), площею 8,9 кв.м.; всього загальною площею 78,7 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., що складає 3/10 (30/100) частини будинку [ADDRESS] , припинити право спільної часткової власності на нього та визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок як на окремий об`єкт нерухомості в цілому. Оскільки між сторонами склався протягом тривалого часу порядок користування будинками, і такий порядок сторонами не оспорюється, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також є технична можливість поділу будинку у відповідності с заявленими вимогами, то суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст.319, 358, 364 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved