Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 11.01.2017 року, на підставі статей 23, 1166, 1187 ЦК України просив стягнути з відповідача на його користь 61463,92 грн. на відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля [NUMBER]; інші витрати повязані з дорожньо-транспортною пригодою на суму 5429,03 грн., що складає: роздрук матеріалів по ДТП на суму 28,00 грн і 20,00 грн.; ксерокопії документів на суму 16,00 грн., 56,00 грн., 48,00 грн.; роздрук документів по ДТП 10,00 грн.; відправка пакета документів в ПАТ «СК «Нова», «Граве Україна», «Фінанс Лайн», МТСБУ на суму 47,52 грн.; повідомлення телеграми [PERSON], СК «Нова» на суму 72,00 грн.; квитки на автобус Червоноград-Львів, «Бош-Сервіс», Львів-Червоноград, на суму 419,61 грн.; доставка евакуатором автомобіля після ДПТ на станцію «Сервіс-Бош» м.Львів у сумі 1500,00 грн.; вартість проведення експертизи 1000,00 грн.; діагностика автомобіля та стоянка у розмірі 1000,00 грн., відправка конверта до Рівненського міського суду 5,90 грн., доставка евакуатором автомобіля з «Бош-Сервіс» до м.Червонограда 1200,00 грн.; 3000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2016 року, о 16:50 год., в м. Червонограді на перехресті вулиць Шашкевича-Шевченка [PERSON] керував транспортним засобом автобусом «Peugeot Partner», д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не надав переваги в русі транспортному засобу автомобілю [NUMBER] та здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, яким керував [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями [PERSON] порушив п. 2.9. та п. 16.11 Правил дорожнього руху, в результаті чого постановою Рівненського районного суду Рівненської області його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У строки, визначені Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», він надіслав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до страховика заподіювача шкоди ПАТ «Страхова компанія «Нова».Однак конверт повернувся у звязку із закінченням терміну зберігання, страховик не визначив вартості пошкодженого майна та не направляв свого страхового експерта.Він самостійно провів експертизу пошкодженого транспортного засобу, про що експертом [PERSON] складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 111 від 27.06.2016 року, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 61463,92 грн., враховуючи коефіцієнт зносу автомобіля. Після отримання експертного висновку він у строки, визначені ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся із заявою про страхове відшкодування до страховика відповідача, однак конверт повернувся із відміткою «у звязку з відсутністю адресата». У зв'язку з цим він неодноразово звертався із заявами до Моторно (транспортного) страхового бюро України із вимогою про вжиття заходів реагування щодо виплати йому страхового відшкодування.06.07.2016 року МТСБУ повідомило, що членство ПАТ «Страхова компанія «Нова» в МТСБУ припинено. На теперішній час МТСБУ не володіє інформацією щодо ліквідації ПАТ «Страхова компанія «Нова» чи визнання її банкрутом. Оскільки є значні труднощі щодо отримання страхового відшкодування, вважає за необхідне звернутися з позовом про відшкодування шкоди, завданої ДТП, безпосередньо до заподіювача шкоди. Крім заподіяної шкоди належного йому транспортного засобу, він поніс інші вищевказані витрати (збитки), які підлягають відшкодуванню. Внаслідок ДТП у його житті виникли суттєві зміни, які полягають у тому, що він не мав можливості використовувати автомобіль, змушений витрачати час та кошти на його ремонт, доставку після ДТП, постійні поїздки на сервіс до експерта та страхової компанії, що суттєво вплинуло на його повсякденне життя. Крім цього, своєю поведінкою відповідач створює додаткові труднощі у відшкодуванні шкоди та захисту його прав. Заподіяну йому моральну шкоду оцінює у 3000,00 грн. 21.11.2016 року АТ Страхова компанія «Нова» судом було скеровано повідомлення про те, що представник відповідача подав клопотання про залучення АТ Страхова компанія «Нова» до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача та розяснено право заявити про свою участь у справі. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві. Позивач додатково пояснив, що відповідач відмовився відшкодовувати кошти, оплатив лише 350,00 грн. за послуги евакуатора з місця ДТП до його дому. Зазначив, що моральні страждання полягають у тому, що він отримав стрес, після ДТП погано почувається, у нього підвищується тиск, він доглядає за своєю хворою матірю. До лікарні він не звертався. Представник відповідача під час розгляду справи позов визнав частково в межах, що перевищують ліміти відшкодування страховою компанією, визначені у договорі страхування цивільно-правової відповідальності. Зазначив, що інші витрати не підлягають стягненню з відповідача. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, та зявились у судове засідання, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. Установлено, що згідно з постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 22.07.2016 року у справі № 570/3504/16-п [PERSON] визнано винуватим в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Зі змісту даної постанови видно, що 05.06.2016 року о 16:50 год. в м. Червонограді на перехресті вулиць Шашкевича-Шевченка [PERSON] керував транспортним засобом автобусом «Peugeot Partner», д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не надав переваги в русі транспортному засобу автомобілю [NUMBER] та здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, яким керував [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями [PERSON] порушив п. 2.9. та п. 16.11 Правил дорожнього руху. Обставини щодо учинення цих дій [PERSON]не підлягають доказуванню на підставі ч. 4 ст. 61 ЦПК України. 07.06.2016 року [PERSON] подав до АТ СК «Нова» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що відбулась 05.06.2016 року о 16:50 год., що підтверджується копією вказаного повідомлення. Позивач 07.06.2016 року звернувся до АТ СК «Нова» із заявою про страхове відшкодування, що видно з копії заяви. Відповідно до копії листа Моторного (транспортного) страхового бюро України від 06.07.2016 року №3/1-04/18195 МТСБУ не може застосувати до ПАТ СК «Нова» заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ припинено. МТСБУ не володіє інформацією щодо ліквідації ПАТ СК «Нова» чи визнання даної страхової компанії банкрутом. Згідно з копією розпорядження національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 18.08.2016 року № 2008, ПАТ СК «Нова» виключено з Державного реєстру фінансових установ, анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії СТ №51 від 21.08.2004 року, видане Товариству. На підтвердження завданої відповідачем унаслідок ДТП шкоди позивачем надано висновок № 111 від 27.06.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження за заявою [PERSON], відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля [NUMBER], в цінах станом на час огляду 13.06.2016 року, 15.06.2016 року, без врахування ПДВ, становить 61463,92 грн. Ці дані експертного висновку представником відповідача у судовому засіданні не заперечувались. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України (далі ЦК) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК відповідно шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ст. 1192 цього Кодексу з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи зі встановленого у ст. 10 ЦПК України принципу змагальності сторін, суд вважає доведеним завдання внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, позивачеві майнової шкоди, що виразилася у пошкодженні його автомобіля «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] на суму 61463,92 грн., яку й слід стягнути з відповідача на користь позивача. Як установлено у судовому засіданні, витрати з евакуації автомобіля [NUMBER] з місця пригоди до місця проживання позивача у розмірі 350,00 грн. відповідачем позивачеві відшкодовані до звернення до суду з цим позовом. Наведене виключає можливість стягнення витрат за подальшу евакуацію цього транспортного засобу з місця проживання позивача до станції «Сервіс-Бош» у м. Львові та з цієї станції до місця ремонту транспортного засобу у смт. Гірнику у загальній сумі 2700,00 грн., оскільки ці витрати не перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому звязку з ДТП, а тому не є шкодою у розумінні ч. 2 ст. 1187 ЦК. З аналогічної підстави не підлягають задоволенню позовні вимоги й щодо стягнення інших витрат, понесених позивачем: на роздрук матеріалів, виготовлення ксерокопій документів, роздрук документів, відправлення пакета документів в ПАТ «СК «Нова», «Граве Україна», «Фінанс Лайн», МТСБУ, повідомлення [PERSON], СК «Нова», квитки на автобуси, експертний висновок, діагностику автомобіля та стоянку, відправлення конверта до Рівненського міського суду. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або і інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами до неї, звертає увагу судів на те, що відповідно до\~ст. 137 ЦПК\~у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абз. 1 п. 4, абз. 2 п. 5). Оскільки стороною позивача не подано суду доказів на підтвердження факту завдання позивачеві душевних страждань у зв'язку з пошкодженням його автомобіля, позов у цій частині задоволенню не підлягає. Твердження представника відповідача про те, що з відповідача підлягають стягненню лише кошти, що перевищують ліміти відшкодування страховою компанією, визначені у договорі страхування цивільно-правової відповідальності, на увагу не заслуговують, оскільки потерпілий має право звернутися з позовом про відшкодування шкоди безпосередньо до заподіювача шкоди. Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6 - 2808 цс 15. Відповідно до положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.\~ Ураховуючи часткове задоволення позову і те, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, ставка якого, згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 698, 92 грн.,

Outcome: partial