Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ФОП [PERSON] грошових коштів за невиконання умов договору на туристичне обслуговування, в обґрунтування якого зазначив, що 25.05.2019 року між ними було укладено Договір на туристичне обслуговування № 1431315 , відповідно до умов якого відповідачка зобов`язалася надати позивачу та особам, що слідують з ним комплекс туристичних послуг (подорож мала тривати з 11.06.2019 року по 18.06.2019 року), а позивач зобов`язався оплатити послуги у вартості 35971,00 грн. Позивачем умови Договору були виконані в повному обсязі. Відповідачкою в порушення умов Договору від 25.05.2019 року послуги (бронювання туристичних послуг, організація оформлення документів, забезпечення особи необхідними документами, ваучерами, страховими полісами) надані не були без будь яких пояснень чи попереджень. 10.06.2019 року ФОП [PERSON] надала позивачу гарантійний лист, яким гарантувала повернення сплаченої грошової суми у розмірі 35971,00 грн. протягом 30 робочих днів. 12.06.2019 року ФОП [PERSON] надала позивачу розписку, в якій зазначала, що вона отримала від нього грошову суму у розмірі 35971,00 грн. згідно Договору № 1431315 від 25.05.2019 року, однак нею не були надані послуги за Договором, у зв`язку із чим вона зобов`язується повернути вказану суму у розмірі 35971,00 грн. 20.06.2019 року шляхом банківського переказу, ФОП [PERSON] перерахувала на банківський рахунок позивача лише частину суми вартості, не наданих послуг за договором у розмірі 11000,00 грн. 21.06.2019 року ФОП [PERSON] надала позивачу гарантійний лист на залишок суми у розмірі 24971,00 грн., в якому зобов`язалась повернути грошові кошти до 28.06.2019 року, проте станом на 19.07.2019 року залишок суми не повернуто, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись з вказаним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідачки грошові кошти у розмірі 24971,00 грн., та суровий збір у розмірі 768,48 грн. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивач та його представник адвокат Нємна Т.І. в судове засідання не з`явилися. Адвокат подала заяву про слухання справи без їх участі, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти проголошення заочного рішення. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Відзив на позов не подала, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно, належним чином, згідно вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно п.4. ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] та фізична особа-підприємець [PERSON] 25.05.2019 року уклали договір №1431315 на туристичне обслуговування. (надалі-Договір) Відповідно пункту 1.1. Договору. відповідач зобов`язався відповідно до замовлення надати позивачу та особам, що слідують з ним комплекс туристичних послуг, а позивач зобов`язався оплатити вказані послуги. Відповідно пункту 3.1. Договору, загальна вартість туристичних послуг, замовлених Туристом, становить 35971,00 грн. Відповідно пункту 5.2.1. Договору, позивач мав оплатити вартість туристичних послуг протягом 2 днів з моменту підписання договору. 25.05.2019 року позивачем була виконана повна оплата туристичного пакету згідно договору в сумі 35971, 00 грн., що підтверджується Розпискою, долученою до позову. Відповідно п.п. 5.1.2. - 5.1.4. Договору, Турагент, тобто ФОП [PERSON] , зобов`язалась забезпечити бронювання туристичних послуг, організувати оформлення документів, забезпечити мене необхідними документами, ваучерами, страховими полісами. Відповідно пункту 2.3. Договору, подорож мала тривати з 11.06.2019 року по 18.06.2019 року. Однак, послуги з боку ФОП [PERSON] за вказаним вище договором, не були надані. Відповідно пункту 6.8 Договору, за невиконання або неналежне виконання умов даного договору, винна сторона сплачує іншій стороні завдані цим, документально підтверджені збитки. Відповідно пункту 6.9 Договору, у випадку анулювання подорожі з вини Турагента, Туристу повертається повна вартість сплачених останнім послуг протягом 14 днів. 10.06.2019 року позивач отримав від ФОП [PERSON] гарантійний лист, яким остання повідомила про зміни у комплексі туристичних послуг та гарантувала повернення сплаченої грошової суми у розмірі 35971,00 грн. протягом 30 робочих днів. 12.06.2019 року позивач отримав від ФОП [PERSON] розписку, в якій остання визнала, що вона отримала від [PERSON] грошову суму у розмірі 35971,00 грн. згідно Договору № 1431315 від 25.05.2019 року, однак нею не були надані послуги за Договором, у зв`язку із чим зобов`язується повернути Туристу зазначену суму. 20.06.2019 року шляхом банківського переказу, ФОП [PERSON] перерахувала на банківський рахунок позивача частину суми вартості не наданих послуг за Договором від 25.05.2019 року у розмірі 11000,00 грн. 21.06.2019 року позивач отримав від ФОП [PERSON] гарантійний лист на залишок суми у розмірі 24971,00 грн., в якому зобов`язалась повернути грошові кошти до 28.06.2019 року. З пояснень позивача, не спростованих відповідачкою, станом на 19.07.2019 року залишок суми не повернуто, у зв`язку з чим, позивач звернувся з вказаним позовом до суду. Положеннями ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання, підстави виникнення яких бути передбачені в ст.11 ЦК України, повинні виконуватися: належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов`язку. З огляду на те, що діями відповідачки були порушені права позивача, а відновити їх аніж в судовому порядку останній не має можливості, а також у зв`язку з тим, що позивачем надано достатньо доказів в обґрунтування законності своїх вимог, суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення з відповідача судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved