overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачі просять суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В основу своїх позовних вимог позивачі зіслалися на те, що вони є власниками будинковолодіння, №8 квартира 3 по вул.Молодіжна в с.Дуба Рожнятівського району Івано-Франківської області. Відповідач доводиться колишнім чоловіком [PERSON] з 2015 року не проживає у даному будинку. Добровільно виписатись відповідач відмовляється, що порушує їхнє, позивачів, право на володіння, користування та розпорядження належним їм житловим приміщенням, тому вони змушені звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивачі не прибули, направили до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обємі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивачі є власниками будинковолодіння №8 квартира 3 по вул.Молодіжна в с.Дуба Рожнятівського району Івано-Франківської області (а.с.8). Актом №623 від 27 липня 2018 року (а.с.9) підтверджено, що [PERSON], зареєстрований але не проживає у будинковолодінні №8 квартира 3 по вул.Молодіжна в с.Дуба. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач не проживає в будинковолодінні №8 квартира 3 по вул.Молодіжна в с.Дуба Рожнятівського району Івано-Франківської області більше року. За змістом ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимога про визнання [PERSON], таким, що втратив право на житло є підставною. На підставі ст.ст.15,16,319,405 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачі просять суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом в будинковолодінні [ADDRESS] . В основу своїх позовних вимог позивачі зіслалися на те, що їм на праві спільної часткової власності належить будинковолодіння [ADDRESS] . Відповідач, який доводиться їм родичем, а саме двоюрідним братом та племінником, з 2013 року не проживає у даному будинку. Добровільно виписатись відповідач відмовляється, що порушує їхнє, позивачів, право на володіння, користування та розпорядження належним їм житловим приміщенням, тому вони змушені звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивачі не прибули, направили до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали в повному об`ємі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивачі є власниками будинковолодіння [ADDRESS] (а.с. 10, 11). Актом від 02 квітня 2019 року (а.с.12) та довідкою №2010/02-24 від 02 квітня 2019 року (а.с. 13) підтверджено, що [PERSON] зареєстрований але не проживає у будинковолодінні [ADDRESS] з 2013 року. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач не проживає в будинковолодіння [ADDRESS] більше року. За змістом ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимога про визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло є підставною. На підставі ст.ст.15,16,319,405 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачі просять суд ухвалити рішення, яким визначити їм додатковий строк для подання ними в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В основу позовних вимог позивачі зіслалися на те, що [INFO] року померла їхня мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння, що розташоване в [ADDRESS] Вони обидва є спадкоємцями згідно складеного [PERSON], заповіту. На даний час бажаючи скористатись своїм правом на спадкування, вони звернулися із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в нотаріальну контору. У видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено у зв'язку з тим, що пропущений шестимісячний строк прийняття спадщини. Вважають, що пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки перебували за кордоном на роботі. Дані обставини перешкодили їм після відкриття спадщини звернутися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. У судове засідання позивачі не прибули направили до суду заяву, в якій просить вирішити справу у їхній відсутності, позов підтримують повністю. Представник відповідача - Берлогівської сільської ради у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просить справу заслухати без представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному об'ємі. За таких обставин, суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про смерть (а.с.14) підтверджено, що [PERSON], померла [INFO] року. Копією заповіту (а.с.13) підтверджено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження на користь позивачів. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України позивачі мають право на спадщину. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою нотаріуса від 09 червня 2016 року №154/02-14 (а.с.6) підтверджено, що у видачі свідоцтв про право на спадщину позивачам, відмовлено, у зв'язку з пропуском ними строку встановленого для прийняття спадщини. За змістом ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зазначені обставини, на які посилаються позивачі, про те, що вони перебували на заробітках,що в них були фінансові труднощі для оформлення спадщини, на переконання суду є поважними причинами, які не дали їм в строк прийняти спадщину. Тому суд вважає за необхідне визначити [PERSON] та [PERSON] додатковий строк для подання ними заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1223, 1270, 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка [PERSON] просить визнати незаконним та скасувати пункти 1 та 2 рішення Рівнянської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області № 20/13-07 від 15.03.2018 року «Про затвердження акту земельної комісії від 01.02.2018 року про розмежування земельних ділянок між домогосподарствами [PERSON] та [PERSON] », а саме: пункт 1, в якому зазначено про затвердження акту земельної комісії від 01.02.2018 року про розмежування земельних ділянок між домогосподарствами [PERSON] та [PERSON] , та пункт 2, в якому зазначено:

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка [PERSON] просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування належним їй житловим будинком, який знаходиться у [ADDRESS], та зняти їх з реєстраційного обілку у будинку. Стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що вона є власником домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS]. Крім неї та її сина [PERSON] у житловому будинку зареєстровані, але фактично не проживають з червня 2017 року її колишня невістка [PERSON] та внучка [PERSON] Рішенням Рожнятівського районного суду від 26 червня 2017 року шлюб між її сином та [PERSON] було розірвано, їхню неповнолітню дочку [PERSON] залишено на проживанні з матір'ю. Однак, ще до розлучення, а саме 12 червня 2017 року відповідачка [PERSON] разом з дочкою [PERSON] покинула належний їй житловий будинок та переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків в [ADDRESS]. З того часу останні, до неї у будинок не приїжджають, у добровільному порядку знятися з реєстрації в будинку не бажають, чим порушують майнові права позивачки. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив позов задоволити. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала частково, не заперечила щодо визнання її такою, що втратила право на житло позивачки, однак щодо визнання її малолітньої дочки втратившою право на житло заперечила. Пояснила, що після розлучення з сином позивачки [PERSON], вона разом з малолітньою дочкою [PERSON] покинула належний позивачці житловий будинок [ADDRESS] та переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків в [ADDRESS], де проживає по даний час без реєстрації, оскільки її батьки відмовляються зареєструвати її та дочку у належному їм будинковолодінні. Вона не має наміру проживати в будинку позивачки, однак її малолітня дочка не проживає у будинку позивачки не з власної ініціативи, а внаслідок розлучення її батьків. Малолітня дочка, у разі визнання її такою, що втратила право на житло, залишиться незахищеною та без житла у якому може проживати до повноліття. Тому вона заперечує проти зняття з реєстрації її малолітньої дочки в будинку позивачки. Представник органу опіки та піклування Рожнятівської районної державної адміністрації Попович В.Я. у судовому засіданні пояснила, що орган опіки та піклування своїм рішенням від 10 жовтня 2018 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах в сумі 46328 гривень 87 копійок, додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 1357 гривень 11 копійок, та в подальшому щорічно по 1357 гривень 11 копійок. Судові витрати покласти на відповідача. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , на утримання яого з відповідача стягуються аліменти. Відповідач аліменти не сплачує, на даний утворилася заборгованість в сумі 46328 гривень 87 копійок. В 2018 році на лікування сина нею було витрачено 2044,75 грн., а в 2019 році нею було витрачено на лікування сина 669,47 грн., тому з відповідача слід стягнути суму понесених витрат. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій позов уточнила, просить ухвалити рішення яким стягувати з відповідача в її користь додаткові витрати в сумі 1357 гривень 11 копійок. Справу розглянути у її відсутності, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та ухвалити заочне рішення. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так ст.185 СК України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.2 ст.185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки - сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з позивачкою, з відповідача стягуються аліменти на утримання дитина (а.с.3-3 зворот). Згідно представлених копій рахунків, фіскальних чеків та виписок (а.с.6-10) позивачкою було витрачено кошти на медичні послуги і препарати на загальну суму 2714 гривень 22 копійок. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є всі підстави для покладення на відповідача обов`язку сплатити половину суми додаткових витрат на лікування дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір стягуваних на її користь з відповідача аліментів відповідно до рішення суду, стягувати з відповідача в її користь аліменти в розмірі 2000 гривень на утримання сина [PERSON] щомісячно до повноліття дитини. Рішення допустити до негайного виконання. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося, шлюб між ними розірвано. Дитина повністю перебуває на її утриманні. Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2009 року присуджено стягнення аліментів з відповідача в її користь на утримання сина в розмірі 500 гривень щомісячно. На даний час, розмір аліментів стягуваних за рішенням суду на утримання дитини є занадто низький. Вона не має змоги на нормальне матеріальне утримання дитини, тому змушена звернутися в суд з позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.3) видно, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Рожнятівського районного суду від 28 вересня 2009 року (а.с. 5, 6) присуджено стягнення аліментів з відповідача в користь позивачки на утримання сина, в розмірі 500 гривень, щомісячно починаючи з 21 травня 2009 року і до повноліття дитини. За змістом ст. 192 СК розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач фізично здоровий, здатен працювати та забезпечувати належне матеріальне утримання своєї дитини, тому він повинен сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж встановлений рішенням суду. З урахуванням збільшення витрат на дитину , у позивачки виникла потреба в наданні їй матеріальної допомоги на утримання дитини, а відповідач, як батько повинен надати таку матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 3000 гривень щомісячно починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного з відповідачем проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дочки не надає, хоча має таку можливість, а тому вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій свої позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 гривень, справа заслухати справу у її відсутності. В судове засідання відповідач не прибув, направив до суду заяву в якій позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень, просив справу розглядати в його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Копією рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року (а.с. 6) підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5) підтверджено, що відповідач є батьком дитини позивачки - дочки [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження від 18 лютого 2019 року [PERSON] проживає в поганих матеріально-побутових умовах. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На переконання суду, відповідач за станом свого матеріального становища може сплачувати аліменти у розмірі по 1500 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 3000 гривень щомісячно починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного з відповідачем проживання мають дочку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дочки не надає, хоча має таку можливість, а тому вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не прибув, направив до суду заяву в якій позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень, просив справу розглядати в його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Копією рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2018 року (а.с.7) підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Копією свідоцтва про народження дитини (а.с6) підтверджено, що відповідач є батьком дитини позивачки дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження від 17 лютого 2020 року [PERSON] проживає в задовільних матеріально-побутових умовах. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На переконання суду, відповідач за станом свого матеріального становища може сплачувати аліменти у розмірі по 2500 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати по справі покласти на відповідача. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість оскільки працює та має високу заробітну плату. Тому вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги зменшила, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 1200 гривень. В судове засідання відповідач не прибув, направив до суду заяву, в якій вказав що позов визнає частково, згідний на стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі по 1200 гривень на місяць. просить справу розглянути у його відсутності. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4) підтверджено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 14 червня року народження. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки і на переконання суду, може сплачувати аліменти на утримання дитини. З урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1200 гривень. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved