Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в обґрунтування якого зазначила, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 1998 року. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. 20 листопада 2007 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КИ №080070 від 20 листопада 2007 року. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Син зареєстрований та фактичного проживає разом із матірю, знаходиться на повному її утриманні. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина до його повноліття. У 2015 році [PERSON] вступив до ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» ІІІ рівня акредитації на денну форму навчання, де навчається по теперішній час. 03 серпня 2017 року [PERSON] виповнилось 18 років. Враховуючи, що дитина навчається на денній формі навчання, та знаходиться на утриманні позивачки, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до закінчення навчання дитиною, тобто до 26 червня 2018 року. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду обставинам, про судове засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надав суду письмову заяву, за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав частково, просив визначити аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22 березня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-КИ №080070 від 20 листопада 2007 року. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №050760 виданого 25 серпня 1999 року. [PERSON] навчається в ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» ІІІ рівня акредитації на денній формі навчання за професією «Кухар.Кондитер», терміном навчання 3 роки з 01.09.2015 року по 26.06.2018 року, що підтверджується довідкою №720 від 01 серпня 2017 року. 03 серпня 2017 року [PERSON] виповнилось 18 років. Відповідно до\~ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. ст.\~199,\~200 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом\~ст. 199 СК України\~обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Позивач [PERSON] несе витрати по утриманню та вихованню дитини, однак, не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути аліменти на утриманні дитини [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 серпня 2017 року та до закінчення навчання 26 червня 2018 року, але не більше як до досягнення ним 23 років, оскільки відповідач є батьком дитини, працездатний, немає інших утриманців, зобов'язаний матеріально утримувати сина. Таку допомогу він має можливість надавати. В силу п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Разом з цим, суд роз'яснює сторонам, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Оскільки в силу ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial