overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем; дитину залишити на вихованні позивача до її повноліття; стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 23.04.2010 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через зраду чоловіка. З цієї причини сімейні стосунки розладилися, втратили взаєморозуміння, поступово віддалилися один від одного, стали чужими людьми, проживають окремо. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Кам'янобрідської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23.04.2010 року (а.с. 6). Від спільного сумісного проживання народилась дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дитину суд залишає на виховання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та залишення на виховання для позивачки малолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору 243 грн. 60 коп. (а.с. 1) та витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн. (а.с. 8-10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Городківської сільської ради про визнання права на спадкове майно. Зазначала, що [INFO] помер [PERSON], з яким вона проживала однією сім'єю в його господарстві та проживає на даний час, що підтверджується довідкою Городківської сільської ради та відміткою в паспорті про реєстрацію місця проживання. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки на території Городківської сільської ради. Позивач не може оформити спадщину в нотаріальній конторі через допущене виправлення у державному акті, тому просила суд визнати за нею право на вищезазначену земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повній мірі, наполягаючи на задоволенні позову в повному обсязі та просила слухати справу у її відсутність. Представник відповідача до суду не з'явився, але надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в селі Городківка Крижопільського району Вінницької області [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). До складу спадкового майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0563 га на території Городківської сільської ради, посвідчена державним актом серії [NUMBER], що підтверджується витягом з технічної документації відділу держземагенства Крижопільського району Вінницької області. При зверненні позивача для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено у зв'язку із допущеним виправленням у державному акті на право власності на земельну ділянку, де прізвище «[PERSON]» переправлено на «[PERSON]». Відповідно до ст.1264 ЦК України позивач є спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, оскільки згідно довідки Городківської сільської ради (№278 від 13.02.2015 року) проживала з померлим не менше 5-ти років. Факт неможливості нотаріального оформлення спадщини також підтверджується довідкою приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу Питель М.С. № 407/01-16 від 20.08.2015 року. Згідно довідки Крижопільської державної нотаріальної контори № 220/01-16 від 06.11.2015 року до майна померлого [PERSON] спадкова справа не заведена. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Суємецької сільської ради Баранівського району Житомирської області, [PERSON], [PERSON], просила ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після [PERSON], яка померла 10.01.2015 року в м. Новоград-Волинський Житомирської області. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначила, що 10.01.2015 року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина. Спадщину після смерті матері вона не оформляла, оскільки вважала що спадщину вона прийняла так як на неї був складений заповіт. Враховуючи, те що пропущено строк прийняття спадщини, вона змушена звертатися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник Суємецької сільської ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про визнання позову, просили розглянути справу без їх участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що заповітом від 17.02.2003 року [PERSON] заповіла все своє майно своїм дітям в рівних частинах [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). Згідно з копією свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 10.01.2015 року в м. Новоград-Волинський Житомирської області (а.с. 9), після її смерті відкрилася спадщина. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, яка видана Баранівською державною нотаріальною конторою, щодо [PERSON], яка померла 10.01.2015 року спадкова справа не заводилась. Доводи позивачки [PERSON] про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає такими, які заслуговують на увагу, а тому вважає необхідним визначити їй додатковий строк для подання заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною заявою, в якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, дані про її особу в яких не збігаються з даними, зазначеними в її паспорті громадянина України. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 06 березня 1995 року Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області їй було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП Дн 001223, у тому, що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,06 гектарів, яка розташована на території с.т. «Дніпровець» Ювілейної селищної ради, що зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1750. У цих документах її прізвище зазначене як Орнанджи, що не співпадає із даними паспорту заявника, до якого її прізвище внесене як Орнанджі. Заявник у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа явку свого представника до суду не забезпечила, про день та час його проведення повідомлялася належним чином. Розглянувши заяву, суд приходить до висновку про її обґрунтованість і вважає за необхідне її задовольнити, оскільки відмінність у написанні прізвища заявника в Державному акті на право приватної власності на землю серія ДП Дн 001223, що видане на підставі рішення Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 06 березня 1995 року, за яким їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,06 гектарів, яка розташована на території с.т. «Дніпровець» Ювілейної селищної ради, що зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1750, полягає в написанні однієї літери, де її прізвище було зазначено як Орнанджи, що є наслідком довільного перекладу її прізвища з російської мови, якою було складено рішення Ювілейної селищної ради, з боку посадової особи, яка заповнювала державний акт українською мовою. За викладених обставин суд оцінює факт, на встановлення якого претендує заявник, як такий, що під час розгляду справи знайшов обєктивне підтвердження, і вважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин з її сином [PERSON] та донькою [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 21 серпня 1944 року вона уклала шлюб з [PERSON] У свідоцтві про шлюб була допущена помилка та зазначено по-батькові заявника замість вірного «Ісидорівна» невірно «Сидорівна». В період шлюбу у заявника народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. У свідоцтввах про народження обох дітей у графі «мати» помилково вказано по-батькові заявника замість вірного «Ісидорівна» невірно «Сидорівна». 30 травня 2015 року помер її син [PERSON], серія свідоцтва про смерть І-КИ № 637488 від 30.05.2015, який до дня смерті проживав із заявником. На день його смерті залишилась спадщина, для прийняття якої заявник звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] В прийнятті спадщини заявнику було відмовлено через те, що в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «мати» вказано по-батькові заявника замість вірного «Ісидорівна» невірно «Сидорівна». Окрім того, заявник вказує на те, що вона має намір скласти заповіт на свою доньку [PERSON], в свідоцтві про народження якої також невірно вказано по-батькові. Представник заявника у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа явку свого представника до суду не забезпечила, про день та час його проведення повідомлялася належним чином. Розглянувши заяву, суд приходить до висновку про її обґрунтованість і вважає за необхідне її задовольнити, оскільки відмінність у написанні по-батькові заявника в свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] полягає в написанні однієї літери, де її по-батькові було помилково зазначено як Сидорівна. За викладених обставин суд оцінює факт, про встановлення якого просить заявник, як такий, що під час розгляду справи знайшов обєктивне підтвердження, і вважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 28 жовтня 1996 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося по причині несумісності характерів та інтересів, втрати почуття любові та взаємоповаги. У звязку із чим з січня 2015 року вони не підтримують шлюбних відносин. Примирення між ними є неможливим. Шлюб існує формально. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявок суд не повідомив. У відповідності до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1996 року. Від спільного шлюбу в них народилася донька [PERSON] [INFO]. Подружнє життя сторін не склалось по причині несумісності їх характерів та інтересів, втрати почуття любові та взаємоповаги. З січня 2015 року між ними припинено шлюбно-сімейні відносини. Звязок між подружжям втрачений, примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Позивачка після спливу наданого строку наполягає на розірванні шлюбу. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ №277928, що видане 28 жовтня 1996 року Воскодавинською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №049526 виданим 03 лютого 1998 року Воскодавинською сільською радою Красилівського району Хмельницької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON]. Як підставу заяви зазначила, що з 31 грудня 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбу з [PERSON]. Спільне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Розірвати шлюб через орган реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється. На примирення з відповідачем не згодна, оскільки не бажає зберегти шлюб. Просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище «Клімова». У судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів. Позивач підтримала позов, наполягала на його задоволенні, відповідач визнав позов у повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 31 грудня 1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 2). Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.. Останнім часом сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб існує формально. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємного порозуміння та поваги один до одного. На примирення сторони не згодні. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги відсутність у сторін неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 10 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та сварок, спільне господарство вони не ведуть з січня 2015 року. Тому подальше спільне життя та збереження шлюбу, на думку позивача є неможливим та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися. Надали до суду заяви, в яких зазначили, що просять проводити розгляд справи за їхньої відсутності. Крім цього, [PERSON] вказала, що на позові наполягає та просить його задовольнити, а [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 10 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.4). Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сімєю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сімї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 18 лютого 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №46. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та сварок, спільне господарство вони не ведуть. Тому подальше спільне життя та збереження шлюбу, на думку позивача є неможливим та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися. Надали до суду заяви, в яких зазначили, що просять проводити розгляд справи за їхньої відсутності. Крім цього, [PERSON] вказала, що на позові наполягає та просить його задовольнити, а [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб (а.с. 15,16). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 лютого 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №46. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а.с.2,3). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сімєю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved