Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вищевказаною заявою про встановлення факту родинних відносин та постійного проживання із спадкодавцем на час смерті. В обґрунтування заяви вказував, що [INFO] у [ADDRESS] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,23 га. При цьому, за життя [PERSON] склала заповіт від 07 серпня 2000 року, зареєстрований за №339, відповідно до якого все своє майно заповіла йому, [PERSON] . Він в свою чергу спадщину після смерті [PERSON] прийняв у встановленому законом порядку, оскільки постійно проживав зі своєю матір`ю більше 3-х років в квартирі [ADDRESS] . Зокрема, тривалий час перед смертю, [PERSON] , потребуючи постійного догляду переїхала проживати з житлового будинку по [ADDRESS] до заявника у квартиру [ADDRESS] , де вона і померла, що підтверджується відміткою в свідоцтві про смерть та актом комісії дільничного комітету ТОВ «ТД Укрвторресурс» від 02 червня 2020 року. Крім того, зазначав, що він звернувся до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у прийнятті документів для прийняття спадщини та відкриття спадкової справи, оскільки [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, не довів факт постійного проживання із спадкодавцем на час смерті спадкодавця. Разом з тим, факт його проживання із спадкодавцем постійно на час смерті підтверджується довідками сільської ради №20, 21, актом від 02 червня 2020 року. Крім того вказував, що відсутній документально підтверджений родинний зв`язок між ним та [PERSON] , оскільки відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] його матір була [PERSON] , а згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 лютого 2017 року прізвище померлої зазначено « [PERSON] ». Відсутній документально підтверджений зв`язок унеможливлює звільнення його від сплати податків при прийнятті спадщини як спадкоємця першої черги. Посилаючись на вказане, а також на те, що у позасудовому порядку він невзмозі встановити вищевказані факти, просив встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] по [ADDRESS] на час її смерті [INFO] , а також встановити що [PERSON] , яка померла [INFO] є його матір`ю. У судове засідання заявник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи не з`явився. Разом з тим, його представник подав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутності. Представники заінтересованих осіб, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причину своєї неявки суду не повідомили. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, згідно положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Крім того, ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] у [ADDRESS] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй на праві власності майно, зокрема земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,23 га. Крім того, за життя [PERSON] склала заповіт від 07 серпня 2000 року, посвідчений Боянською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області, зареєстрований у реєстрі за №339, відповідно до якого заповіла все належне їй на праві власності на день її смерті майно [PERSON] (а.с. 7). З метою прийняття спадщини, заявник звернувся до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, однак нотаріус в усній формі відмовив у прийнятті документів для прийняття спадщини та відкриття спадкової справи, оскільки [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також ним не було доведено факт постійного проживання із спадкодавцем на час смерті спадкодавця. Так, звертаючись до суду із вказаною заявою, заявник просив про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на день смерті, що необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину, отримати яке він на даний час позбавлений можливості у зв`язку із відсутністю відповідних доказів на підтвердження факту постійного проживання разом із спадкодавцем на день смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із роз`ясненнями, які містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як убачається з доданих до заяви документів, зокрема довідок Боянської сільської ради №20, №21 від 08.01.2020 року та акту ТОВ «ТД Укрвторресурс» від 02 червня 2020 року, заявник [PERSON] постійно проживав разом із [PERSON] по день її смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 13,14). Таким чином, враховуючи, що від встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті залежить виникнення у заявника права на спадкування, а діючим законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд вважає, що заява в цій частині підлягає задоволенню й відповідно факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає встановленню. Щодо вимоги заявника про факту родинних відносин, то суд зазначає наступне. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Як убачається з матеріалів справи, у правовстановлюючих документах заявника та його матері, яка померла [INFO] , дійсно містяться розбіжності в частині написання прізвища спадкодавця, у зв`язку з чим він позбавлений можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] , а також відсутність документально підтвердженого зв`язку унеможливлює звільнення заявника від сплати податків при прийнятті спадщини як спадкоємця першої черги За таких обставин, факт того, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , об`єктивно підтверджується наданими заявником письмовими доказами по справі в частині наявності родинних відносин між даними особами, а тому враховуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт наявності родинних відносин між заявником та [PERSON] , яка померла [INFO] . За таких обставин, суд враховуючи вищенаведені норми закону та оцінивши надані заявником письмові докази в їх сукупності, вважає що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved