Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ТОВ «Евакуатор Сервіс», в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача матеріальну шкоду шляхом стягнення безпідставно отриманої плати за транспортування автомобіля в сумі 1270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.03.2020 року головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Хохловим О.М. було зафіксовано порушення транспортним засобом «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу, правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (п. 15.9 г ПДР) та було винесено постанову серії АС № 0000003387 від 25.03.2020 р. Крім того, інспектором 25.03.2020 року о 11-11 год. було безпідставно складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та викликав евакуатор «Івеко» д.н.з. [NUMBER] , що належить відповідачу, який без належних підстав тимчасово затримав (евакуював) автомобіль позивача на спеціальний майданчик (штраф майданчик) ГУ НПУ у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20Б. Позивач зазначає, що незаконні дії відповідача зумовили понесення ним збитків. Так, аби повернути незаконно евакуйований автомобіль ГУ НПУ у м. Києві змусило сплатити позивача на користь відповідача вартість послуг евакуатора (плата за транспортування автомобіля) в сумі 1270,00 грн. Сплативши зазначену суму, позивач 25.03.2020 року повернув свій автомобіль. Звернувшись до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом , в якому просив суд, серед іншого, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АС № № 0000003387 від 25.03.2020 р. і закрити провадження у справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2020 року, було відмовлено [PERSON] у відкритті провадження за позовом до Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохлова О.М., Головного управління Національної поліції України у м. Києві, ТОВ «Евакуатор Сервіс», третя особа Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про скасування постанови та відшкодування завданих збитків в частині вимог про стягнення з ТОВ «Евакуатор Сервіс» та перерахування на користь позивача 1270,00 грн. матеріальної шкоди (плата за транспортування транспортного засобу). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2021 року, адміністративний позов [PERSON] до Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохлова О.М., Головного управління Національної поліції України у м. Києві, третя особа: Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про скасування постанови та відшкодування завданих збитків, було задоволено частково. Скасовано постанову серії АС № 0000003387 від 25.03.2020 р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення було закрито. Позивач вказує, що підстава, відповідно до якої позивачем було сплачено на користь відповідача кошти в сумі 1270,00 грн. відпала, та оплата вважається помилковою, а відтак в порядку ст. 1212 ЦК України, відповідач має повернути позивачу безпідставно отримані кошти, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 23.09.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що сплата позивачем коштів в розмірі 1270,00 грн. не є шкодою, так як відсутній склад цивільно-правової відповідальності перед позивачем. Зазначена сума є виключно коштами, які позивач сплатив за виконане відповідачем перевезення вантажу. В такому випадку, оскільки перевезення виконане належним чином, єдиною підставою для настання відповідальності для відповідача, як перевізника, є випадок завдання шкоди під час здійснення такого перевезення, однак, такі обставини не наставали. З огляду на викладене, будь-яких законних та обґрунтованих підстав для стягнення грошових коштів із відповідача на користь позивача відсутні. Крім того, предметом вимог відповідача є стягнення коштів сплачених за реалізацію рішення посадової особи державного органу, які, на думку позивача, має нести відповідач шляхом застосування інституту відшкодування шкоди. Однак, відповідач є виконавцем умов договору, укладеного між відповідачем та органом державної влади. Якщо рішення органу державної влади визнано не законним та таким, що завдало шкоди потерпілому, то будь-які грошові кошти стягуються в спеціальному режимі за приписами ст. 1174 ЦК України за рахунок коштів держави. Відповідач, в розумінні зазначених положень закону, не є органом державної влади, а діє у відповідності до статуту та приписів, визначених Законом України «Про господарські товариства», оскільки, є господарським товариством. За таких умов вирішення питання про стягнення коштів в межах заявленої позовної вимоги до відповідача є незаконним, не обґрунтованим і задоволенню не підлягає. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2021 року, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін було відкладено. 12.11.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що факт незаконної евакуації автомобіля позивача було встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/9783/20. Евакуація була здійснена без належної правової підстави, а тому відповідач, протизаконно евакуюючи автомобіль позивача, діяв всупереч волі позивача та послуги з евакуації позивач не замовляв. З метою повернення свого автомобіля позивач був вимушений сплатити відповідачу кошти в сумі 1270,00 грн. Позивач вказує, що сплачені ним кошти відповідачу в сумі 1270,00 грн. є шкодою, а підстава з якої відповідач отримав ці кошти згодом відпала, тобто відповідач отримав кошти від позивача без належної правової підстави, а тому матеріальна шкода безпідставно отримана відповідачем плата за транспортування його автомобіля підлягає поверненню. Позивач після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач, подавши до суду відзив на позов, з будь-якими клопотаннями до суду також не звертався. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За частиною 2 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 25.03.2020 року головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Хохловим О.М. було зафіксовано порушення транспортним засобом «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу, правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (п. 15.9 г ПДР) та було винесено постанову серії АС № 0000003387 від 25.03.2020 р. Крім того, інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Хохловим О.М. 25.03.2020 року о 11-11 год. було складено акт огляду та тимчасового затримання зазначеного транспортного, та відповідачем ТОВ «Евакуатор Сервіс» належний позивачу автомобіль було транспортовано на спеціальний майданчик (штраф майданчик) ГУ НПУ у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20Б. 25.03.2020 року позивачем було сплачено на користь відповідача ТОВ «Евакуатор Сервіс» плату за транспортування автомобіля в сумі 1270,00 грн., а також в цей же день позивач отримав свій автомобіль, що підтверджується копією розписки. Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохлова О.М., Головного управління Національної поліції України у м. Києві, ТОВ «Евакуатор Сервіс», третя особа: Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про скасування постанови та відшкодування завданих збитків, в якому просив суд визнати протиправними дії головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохлова О.М. з розгляду справи про адміністративне правопорушення, за наслідками чого ним складено постанову серії АС № 0000003387 від 25.03.2020 р.; скасувати постанову серії АС № 0000003387 від 25.03.2020 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути з Державного бюджету України в м. Києві з будь - якого казначейського рахунку, в тому числі, але не виключно з єдиного казначейського рахунку, та перерахувати на користь позивача 255 грн. матеріальної шкоди (сплата штрафу) на його картковий рахунок ; визнати протиправними дії головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохлова О.М. зі складання акту огляду та тимчасового вилучення транспортного засобу «Тойота» та залучення ТВ «Евакуатор Сервіс» для його транспортування; стягнути з ТОВ «Евакуатор Сервіс» та перерахувати на користь позивача 1270 грн. матеріальної шкоди (плата за транспортування транспортного засобу); стягнути з Головного управління Національної поліції України у м. Києві та перерахувати на користь позивача на його картковий рахунок 144 грн. матеріальної шкоди. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2020 року у справі № 761/9783/20, було відмовлено [PERSON] у відкритті провадження за позовом до Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохлова Олександра Миколайовича, Головного управління Національної поліції України у м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс», третя особа Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про скасування постанови та відшкодування завданих збитків в частині вимог про стягнення з ТОВ «Евакуатор Сервіс» та перерахування на користь позивача 1270,00 грн. матеріальної шкоди (плата за транспортування транспортного засобу). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2021 року у справі № 761/9783/20, адміністративний позов [PERSON] до Головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохлова О.М., Головного управління Національної поліції України у м. Києві, третя особа: Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про скасування постанови та відшкодування завданих збитків було задоволено частково. Скасовано постанову серії АС № 0000003387 від 25.03.2020 р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення було закрито. В задоволенні іншої частини позову було відмовлено. Зазначене рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили. Позивач вказує, що підстава, відповідно до якої позивачем було сплачено на користь відповідача кошти в сумі 1270,00 грн. відпала, а відтак в порядку ст. 1212 ЦК України, відповідач має повернути позивачу безпідставно отримані кошти на відшкодування завданої матеріальної шкоди. Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача вказувала на відсутність підстав для повернення коштів позивачу за рахунок відповідача, будь-якої матеріальної шкоди позивачу в процесі транспортування автомобіля товариством завдано не було, а відтак відповідач за законом не може відповідати за дії посадової особи державного органу, які в судовому порядку були визнані протиправними. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 вересня 2014 року по справі № 6-122цс14, постановах Верховного Суду від 22 квітня 2019 року по справі № 753/20514/16-ц, від 15 березня 2019 року по справі № 541/1270/17. З матеріалів справи вбачається, що будь яких договорів між позивачем та відповідачем щодо транспортування (евакуації) та/чи зберігання транспортного засобу не укладалось, евакуація автомобіля позивача була здійснена у зв`язку із порушенням ПДР України та винесенням постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, однак, зазначену постанову було скасовано в судовому порядку, у зв`язку з чим, на думку суду, відповідач набув та зберігає сплачені позивачем грошові кошти у розмірі 1270,00 грн. без достатньої на те правової підстави. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 1270,00 грн., як безпідставно набутого майна в рахунок відшкодування завданих позивачу збитків, підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи та ґрунтується на вимогах закону. В порядку ст.ст. 133, 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн., оскільки, стороною позивача було надано суду належні та достатні докази, які документально підтверджують факт сплати позивачем судового збору та витрат на правову допомогу. На підставі викладеного, та

Outcome: approved