Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У серпні 2016 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування», [PERSON] про відшкодування шкоди. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 25.01.2017 р. позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування», [PERSON] про відшкодування шкоди залишено без розгляду в частині вимог до [PERSON] за заявою позивача (а.с. 108). Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 25.01.2017 р. [PERSON] залучено до участі у розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с. 106-107). Відповідно до уточненої позовної заяви від 24.01.2017 р. (а.с. 102-103) року, 26.07.2015 р., близько 16 год. 00 хв., на 311 км + 10 м автодороги Харків-Сімферополь, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок цієї ДТП обидва транспортні засоби зазнали технічні пошкодження, постраждалих немає. Рішенням Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 16.12.2015 р. та апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.01.2016 р. водія [PERSON] було визнано винним у вказаній ДТП. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АЕ/3274319, страховик ПрАТ «СК «Дніпроінмед». Таким чином, в результаті даної ДТП, [PERSON], який є власником пошкодженого автомобіля «ВМW-520», державний номер [NUMBER], було завдано матеріальний збиток. На момент ДТП позивачу не було відомо про наявність полісу обовязкового страхування цивільної відповідальності у водія [PERSON], який у свою чергу ніяких відомостей з цього приводу не надавав, не визнавав свою провину в даній ДТП. Лише після набрання рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області законної сили про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вказану ДТП, позивачу стало відомо про наявність у останнього полісу СК «Дніпроінмед». Тому, 27.01.2016 р. до страховика було подано письмову заяву про виплату страхового відшкодування та надані всі необхідні документи, перелік яких зазначено в ст.ст. 33, 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування, [PERSON], мотивуючи це тим, що жоден з учасників ДТП не повідомив ПрАТ «СК «Дніпроінмед» та не надав будь-яких відомостей щодо обставин ДТП, виду шкоду, розміру шкоди. Із зазначеною відмовою позивач не згоден та вважає відмову у виплаті страхового відшкодування незаконною виходячи з наступного: \~по-перше, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про страховий випадок з боку страхувальника не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, а лише надає право страховику після виплати страхового відшкодування стягнути його в порядку регресу з винної особи; \~по-друге, у потерпілої особи є один рік з дати ДТП для подання заяви на виплату страхового відшкодування, а заява була подана 27.01.2016 р., тобто в межах цього строку; \~по-третє, відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює виплату оціненої шкоди. Якщо у звязку із відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Крім цього, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо він і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки/експертизи пошкодженого майна. На виконання положень цієї статті Закону, разом із заявою на виплату страхового відшкодування позивачем був наданий Звіт № 681 про визначення вартості матеріального збитку, що спричинений власнику колісного транспортного засобу, який було проведено за власні кошти та його вартість складає 500,00 грн. Таким чином, відповідач на власний розсуд, всупереч встановленим нормам Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ніяк не домовляючись із позивачем, прийняв незаконне та необґрунтоване рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Згідно Звіту № 681 вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], складає 139480,61 грн. Однак, його вартість безпосередньо перед ДТП складає 78673,88 грн. Таким чином, відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в даному випадку автомобіль «ВМW-520» вважається фізично знищеним, оскільки витрати на його ремонт перевищують його вартість до ДТП. При цьому, якщо автомобіль вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП. У Звіті № 681 зазначено, що дійсна вартість автомобіля «ВМW-520» після моменту ДТП складає 23855,05 грн., тобто матеріальний збиток, завданий позивачу внаслідок пошкодження належного йому автомобіля [NUMBER], складає 54818,83 грн. Однак, страховик обмежений у виплаті страхового відшкодування згідно полісу лімітом в розмірі 50000,00 грн. Оскільки відповідач прийняв незаконне рішення про відмову в виплаті страхового відшкодування, тому позивач вважає, що він повинен виплатити страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн. з урахуванням пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, починаючи з 27.04.2016 р. з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду за який нараховується пеня, що дорівнює 5915,07 грн. Згідно інформації Національного банку України облікова ставка з 27.04.2016 р. по 26.05.2016 р. складає 19 %, з 27.05.2016 р. по 23.06.2016 р. складає 18%, з 24.06.2016 р. по теперішній час складає 16,5%. Всього сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення виплати страхового відшкодування, що підлягає примусовому стягненою з відповідача становить 283,33 грн., а 3% річних дорівнює 517,81 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 56716,21 грн., що складається з: 50000,00 грн. несплаченого страхового відшкодування; 5915,07 грн. пеня за прострочення виплати страхового відшкодування; 283,33 грн. інфляційні втрати; 517,81 грн. три відсотки річних, а також судові витрати. Відповідачем подані письмові заперечення на позов від 24.10.2016 р., обґрунтовані тим, що позивач належним чином так і не обґрунтовує порушення прав з боку відповідача. Єдиною підставою для прийняття рішення щодо виплати або не виплати страхового відшкодування є заява особи, яка має право на отримання страхового відшкодування про страхове відшкодування. Як вбачається з фактичних обставин справи та підтверджується особисто позивачем, останній повідомив про дорожньо-транспортну пригоду лише 15.01.2016 р. , що підтверджується безпосереднім посиланням позивача про це в тексті позовної заяви та повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Крім того, після отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховику стало відомо, що пошкоджений транспортний засіб вже відремонтований, що фактично позбавило страховика можливості провести огляд пошкодженого транспортного засобу, здійснити фотозйомку пошкоджень, встановити обставини ДТП та здійснити розрахунок (оцінку) завданої шкоди. Відтак,

Outcome: dismissed