Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

У серпні 2019 року Кредитна спілка «ІСТОК» (далі КС «ІСТОК») звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №ДКХ-2095 від 23.05.2018 року в розмірі 56 990 грн. 28 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 23.05.2018 року між КС «ІСТОК» та [PERSON] , який є членом КС «ІСТОК», укладено договір про споживчий кредит № ДКХ-2095. За умовами договору [PERSON] отримав кредит у сумі 25 000,00 грн. та зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені Кредитним договором, що становить 12 календарних місяців, до 23 травня 2019 року. При укладені договору [PERSON] взяв на себе зобов`язання сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 0,001% річних, а також сплачувати кошти за надання кредиту в розмірі 36,30 грн. щоденно. 27 грудня 2018 року сторонами внесено зміни в Кредитний договір шляхом укладання Додаткового договору № 1 до Договору про споживчий кредит № ДКХ-2095 від 23 травня 2018 року, згідно якого плату за надання кредиту визначено в розмірі 145,20 грн., та який є невід`ємною частиною Кредитного договору. [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредиту, порушуючи умови Кредитного договору, внаслідок чого за період з 27 грудня 2018 року по 23 травня 2019 року утворилась заборгованість в розмірі 56 990 грн. 28 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 12 285,34 грн.; заборгованість за платою - 22 941,36 грн.; заборгованість по відсотках - 0,25 грн.; 100 % річних, згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору - 14 283,80 грн.; інфляційні нарахування - 1 479,53 грн.; штраф - 6000 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12.09.2019 року прийнято справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] , до суду в порядку передбачено законом відзив на позов не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2019 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що КС «ІСТОК» є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених Законом України «Про кредитні спілки». Відповідно до п.5.1. Статуту КС «ІСТОК», кредитна спілка: приймає вступні та обов`язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. 27 вересня 2017 року до КС «ІСТОК» звернувся [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки. На засіданні правління кредитної спілки прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени КС «ІСТОК». У той же день [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок та набув членства у КС «ІСТОК». КС «ІСТОК» на дату надання кредиту був зареєстрований як юридична особа та фінансова установа, а також отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 23 травня 2018 року [PERSON] подав до КС «ІСТОК» заяву на отримання кредиту і в цей же день, кредитний комітет прийняв рішення про надання йому кредиту. 23 травня 2018 року сторони уклали кредитний договір № ДКХ-2095. Відповідно до п.1.1, п.1.2 кредитного договору, [PERSON] отримав кредит у сумі 25000,00 грн. і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців - до 23 травня 2019 року. Відповідно до п.3.2 кредитного договору відсоткова ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Згідно п.2.5 кредитного договору плата за надання кредиту становить 36,30 грн. щоденно. Відповідно до п.4.1 кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платіж, що складається з нарахованої плати, частини кредиту та процентів за користування кредитом, до дати та у розмірі, що вказані в графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань, наведеному у додатку до кредитного договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.4.3 кредитного договору платежі проводяться позичальником згідно з графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок. 27 грудня 2018 року між КС «ІСТОК» та [PERSON] укладено додатковий договір №1 до договору про споживчий кредит №ДКХ-2095 від 23 травня 2018 року, який є невід`ємною частиною кредитного договору, згідно якого плата за надання кредиту збільшена до 145,20 грн. щоденно. [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, систематично порушуючи умови кредитного договору. У зв`язку з порушенням умов кредитного договору, з несвоєчасним погашенням кредиту згідно з графіком, на виконання заходів досудового врегулювання спору, визначених п.п.6.2., 6.3. кредитного договору, 15 квітня 2019 року [PERSON] було направлено письмову вимогу про погашення заборгованості. Зазначене звернення позивача було залишено без відповіді й на дату подачі позову заборгованість не погашена. Відповідно до п.1.1 кредитного договору №ДКХ-2095 від 23 травня 2018 року, [PERSON] зобов`язався повернути кредит в сумі 25 000,00 грн. Згідно графіку, що є додатком до кредитного договору №ДКХ-2095 від 23 травня 2018 року, [PERSON] зобов`язався здійснювати щомісячний платіж по датам вказаним у ньому, у розмірі 3 190,00 грн., який складається з частини основної суми кредиту та нарахованої плати за фактичну кількість днів в місяці між плановими датами, починаючи з дати надання кредиту. [PERSON] за графіком мав би сплатити 12 платежів по 3 190,00 грн., що становить 38 250,00 грн. Проте, відповідач здійснив лише 6 платежів у розмірі 19 140 грн., з яких 12 714,66 грн. основної суми кредиту та 6 425,34 грн. плати за надання кредиту. Таким чином, відповідачем сплачено 12 714,00 грн. основної суми (тіла) кредиту, отже, залишок основної суми (тіла кредиту) становить 12 285,34 (25 000,00 грн. - 12 714,66 грн.). Згідно п.2 ст.21 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою; ціни (тарифи) на послуги, що надаються кредитною спілкою. Відповідно до п.2.5, п.2.6 кредитного договору №ДКХ-2095 від 23 травня 2018 року плата за надання кредиту становить 36,30 грн. щоденно. Відповідно до п.1 додаткового договору від 27 грудня 2018 року до кредитного договору №ДКХ-2095 від 23 травня 2018 року плата за надання кредиту складає 145,20 грн. щоденно. Згідно п.2.6 кредитного договору нарахування плати починається з дня фактичного отримання позичальником грошових коштів на рахунок та здійснюється щомісячно виходячи з фактичної кількості днів у місяці до дня повного погашення кредиту. Період за який нараховується заборгованість у вигляді плати, розмір якої визначено вищезазначеним додатковим договором до кредитного договору становить 148 днів - з 27 грудня 2018 року по 23 травня 2019 року включно. Період за який нараховується плата, розмір якої визначено п.2.5 кредитного договору та який діяв до укладання вищезазначеного додаткового договору до кредитного договору становить 217 дня - з 23 травня 2018 року по 26 грудня 2018 включно. Отже, плата на кредитним договором за період з 23 травня 2018 року по 23 травня 2019 року становить 29 366,70 грн. (217 дня х 36,30 грн. + 148 днів х 145,20 грн.). [PERSON] на погашення заборгованості внесено 6 платежів, з яких на погашення плати зараховано 6425,34 грн. Отже, заборгованість складає 22 941,36 грн. (29 366,70 грн. - 6 425,34 грн.). Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 кредитного договору №ДКХ-2095 від 23 травня 2018 року позичальник зобов`язаний сплатити відсотки (проценти) у розмірі 0,001% річних за фактичний термін користування кредитом. Згідно п.3.3 кредитного договору, при розрахунках за договором приймається рік, що містить 365 календарних днів. Відповідно до п.3.4 кредитного договору, базою для нарахування відсотків є сума кредиту, вказана в п.1.1 кредитного договору, тобто 25 000,00 грн. Період за який нараховуються відсотки становить 365 календарних днів - з 23 травня 2018 року по 23 травня 2019 року включно, а тому прострочена заборгованість по відсотках становить 0,25 грн. (25000 х 0,001% х 365 : 365). Отже, прострочена заборгованість по кредитному договору №ДКХ-2095 від 23 травня 2018 року складає 35 226,95 грн., з яких: залишок основної суми (тіла кредиту): 12 285,34 грн. + заборгованість по відсотках: 0,25 грн. + прострочена заборгованість по платі за надання кредиту 22 941,36 грн., що дорівнює 35 226,95 грн. 100% річних від простроченої суми, визначених п.4.7.3 кредитного договору, становить 35 226,95 грн. (35226,95 грн. х 100% х 148 днів : 365 днів), до 148 днів - кількість днів прострочення за період з 27.12.2018 року по 23.05.2019 року. Інфляційні нарахування становлять 1 479,53 грн. Крім того, п.4.7.2 кредитного договору сторони передбачили відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1000 грн. за порушення сплати кожного платежу згідно графіку платежів. Оскільки [PERSON] прострочив сплату шести платежів, тому розмір штрафу становить 6000 грн. (6 х 1000 грн.). Таким чином, загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №ДКХ-2095 від 23 травня 2018 року за період з 23 травня 2018 року по 23 травня 2019 року становить 56 990 грн. 28 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 12 285,34 грн; заборгованість за платою - 22 941,36 грн.; заборгованість по відсотках - 0,25 грн; 100 % річних, згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору - 14 283,80 грн.; інфляційні нарахування - 1 479,53 грн; штраф - 6000 грн. Згідно з ч.1 ст.11, п.1 ч.2 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У відповідності до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. З урахуванням наведених норм закону та на підставі встановлених фактів по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини. Однак, відповідач [PERSON] не виконує відповідного грошового зобов`язання, у зв`язку із чим, останній прострочив виконання зобов`язання з повернення суми кредиту та процентів за правочином. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що існує законне правове підґрунтя для повного задоволення позовних вимог КС «ІСТОК». В зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст.141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при поданні позову в сумі 1921 грн.

Outcome: approved