overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до військової частини [NUMBER] та просив визнати рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] від 30 травня 2019 року, оформлене протоколом № 6 щодо зняття його з квартирного обліку таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, та зобов`язати житлову комісію військової частини [NUMBER] поновити його на квартирному обліку з 28 вересня 2005 року в загальній черзі на отримання житла, з 30 липня 2015 року у позачерговій черзі як учасника бойових дій, з 30 липня 2015 року у першочерговій черзі як військовослужбовця із вислугою 24 календарні роки для отримання житла за рахунок МО України зі складом сім`ї одна особа. Свої вимоги мотивував тим, що протягом 24 календарних років проходив військову службу у Збройних Силах України, є ветераном військової служби, учасником бойових дій. З 2005 року він перебував на квартирному обліку, як особа, яка потребує поліпшення житлових умов у військовій частині [NUMBER] , з 2015 року у позачерговій черзі як учасник бойових дій. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 07 квітня 2017 року № 16-РС його було звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту з календарною вислугою років військової служби 24 роки 03 місяці. 30 травня 2019 року проколом № 6 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] його було знято з квартирного обліку по військовій частині [NUMBER] . Зазначав, що вказане рішення прийнято військовою частиною з порушенням вимог\~Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~та Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року. З метою захисту своїх житлових прав змушений звернутись до суду. У відзиві військова частина [NUMBER] просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Зазначали, що положеннями Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та їх сімей жилими приміщеннями (чинній на теперішній час) не передбачено можливості залишення військовослужбовця на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду після закінчення строку контракту. Відповіді на відзив до суду не надійшло. В судове засідання 04.11.2020 року сторони не прибули. В заявах просили судове засідання провести без присутності позивача та представників сторін. Позивач в заяві наполягав на задоволенні позову. Від військової частини не надійшло клопотань, відомостей про причини неявки представника в судове засідання. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 03 квітня 2006 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 104. Сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов`язки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивач в судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 03 квітня 2006 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 104, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 03 листопада 2012 року він зареєстрував шлюб із відповідачем в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 615. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов`язки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просив шлюб розірвати, на примирення не згодний. Позивач та його представник - адвокат Сінькова Ю.К. надали заяви про можливість слухання справи за їх відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримали, на розірванні шлюбу наполягали. Відповідачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 03 листопада 2012 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 615, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 09 листопада 2016 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 846. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Вказав, що з червня 2017 року однією сім`єю з дружиною не проживають, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, постійно виникали сварки, що негативно впливало на виховання доньки. [PERSON] ніде не навчається та не працює, дитиною не піклується, веде аморальний спосіб життя. Вважав, що збереження сім`ї неможливе, а тому наполягав на розірванні його шлюбу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб з відповідачкою. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 09 листопада 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 846, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 24.07.2020 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Зі свідоцтва про народження, виданого повторно 24.07.2020 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] .\~ Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її\~ збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 10 березня 2018 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 35. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов`язки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просив шлюб розірвати, на примирення не згодний. Позивач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримав, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 10 березня 2018 року сторони зареєстрували шлюб в Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.12.1962 року він є власником домоволодіння [ADDRESS] . Однак, у цьому документі його прізвище зазначено російською - « [PERSON] », тоді як прізвище заявника російською є « [PERSON] ». Оскільки наявність цього недоліку позбавляє заявника можливості розпорядитись належним йому майном, просив встановити факт належності йому свідоцтва про право на спадщину від 21.12.1962 року, посвідченого нотаріусом Третьої жданівської державної нотаріальної контори, та зареєстрованого в реєстрі за № 11475. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого 22.12.1999 року Іллічівським РВ ММУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] в м. Маріуполі Донецької області. Той же факт підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Іллічівським районним РАЦС м. Маріуполя Сталінської області. Разом з цим, у свідоцтві про право на спадщину від 21.12.1962 року, посвідченого нотаріусом Третьої жданівської державної нотаріальної контори, та зареєстрованого в реєстрі за № 11475, зазначено (російською), що саме [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] після смерті (російською) [PERSON] . Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за наявності всіх необхідних доказів, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності свідоцтва про право на спадщину заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 16.09.2020 року відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 23 квітня 2021 року до суду надійшла заява відповідача, в якій остання просила у позові відмовити, оскільки на момент розгляду справи шлюб розірвано, на підтвердження такого до заяви додано свідоцтво про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Судом встановлено та підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , що шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14.11.2020 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис № 315. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року (справа № 522/8782/16-ц) зазначив - якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Враховуючи, що шлюб між сторонами розірвано після відкриття провадження, отже відсутній предмет спору на час її розгляду, проте позивачем не заявлено вимоги про залишення позову без розгляду чи закриття провадження, а тому суд дійшов висновку про відмову у позові.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулась в суд з заявою, у якій просить встановити опіку над [PERSON] , [INFO] , та призначити її опікуном останнього. Свої вимоги мотивує тим, що її син [PERSON] хворіє психічним захворюванням, у зв`язку з чим перебуває на амбулаторному лікуванні у спеціалізованому закладі. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 березня 2020 року [PERSON] визнано недієздатним. Зазначає, що через хворобу її син не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує опіки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року відкрито провадження у справі. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність (а.с. 33). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі (а.с. 28). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] хворіє психічним захворюванням, у зв`язку з чим перебуває на амбулаторному лікуванні у спеціалізованому закладі (а.с. 6). З заяви вбачається, що [PERSON] є сином заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 березня 2020 року [PERSON] визнано недієздатним (а.с. 16). Зазначеним рішенням [PERSON] передано під опіку Солом`янській районній в м. Києві державній адміністрації Органу опіки та піклування. Заявник пояснила, що через хворобу її син не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує опіки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З подання Органу опіки та піклування Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації № 108-15670 від 03 грудня 2020 року вбачається, що останній вважає за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над своїм сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 30-31). Перешкод для призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] судом не встановлено. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.11.2006р. вони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №332. У сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї неможливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 19.11.2006р. сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №332. У сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї неможливе. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб сторін серії [NUMBER] від 19.11.2006р., свідоцтвами про народження дітей від 09.02.2009р., [INFO] та визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved