Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до з позовом\~ до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей посилаючись на те, що з 2006 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, шлюб зареєстровано 03 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №124. Зазначала, що за час спільного проживання у сторін народились доньки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначала, що протягом року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, за спільною згодою донька [PERSON] залишиться проживати з позивачкою, на її утриманні, а донька [PERSON] залишиться проживати разом із відповідачем, на його утриманні. Посилаючись на дані обставини [PERSON]\~ просила шлюб з відповідачем розірвати, визначити постійне проживання доньки [PERSON], 20 липня 2017 року з матірю [PERSON], та доньки [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] Ухвалою суду від 25 вересня 2017 року розєднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини (а.с. 1). Ухвалою суду від 26 вересня 2017 року відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, призначено судовий розгляд справи (а.с. 8). Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року судом були залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (а.с. 14). Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутності та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 11, 18, 26). Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, якою визнав позовні вимоги та просив суд розглянути справу за його відсутності та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 12, 17, 22). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 24) Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главами першою та тринадцятою СК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 03 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №124, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Встановлено, що сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2017 шлюб між сторонами розірвано. З матеріалів справи вбачається, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання їх дітей, що підтверджують також подані ними заяви про визнання позову. Згідно листа органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №0261/01-20 від 02 лютого 2018 року вказано, що у звязку з тим, що до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради не надходило буд-яких документів від служби у справах дітей Одеської міської ради щодо [PERSON] та [PERSON], органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради дане питання не розглядалось і будь-яких рішень не приймалось, тому надати до суду відповідний висновок не уявляється можливим (а.с. 29). Виходячи зі змісту частини 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст. 150 Сімейного кодексу України). Згідно ч. 1 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до\~ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За частиною 1\~ст. 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до положень вказаної норми, суд вирішує спір щодо місця проживання малолітньої дитини, якщо батьки не дійшли згоди щодо її місця проживання. Зважаючи на те, що позивач вказала у поданій позовній заяві, яку відповідач визнав у повному обсязі, що за спільною згодою сторін, донька [PERSON] залишиться проживати з позивачкою, на її утриманні, а донька [PERSON] залишиться проживати разом із відповідачем, на його утриманні, суд вважає, що спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей на даний час не існує. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed