Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

у серпні 2019 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.11.2013 року, мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, подружні відносини між ними припинилися в серпні 2019 року, з цього часу проживають окремо. Вважає, що подальше підтримання сімейних відносин не має сенсу, а тому просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, пояснивши, що примирення не відбулося, відповідач позов визнав, а тому у відповідності зі ст. ст. 200 ч. 4, 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу на підготовчому засіданні. Судом установлено, що 28.11.2013 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно з довідкою Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 216 від 31.07.2019 року, позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , але не проживає (а.с. 10). Як зазначено нею у позовній заяві - проживає в [ADDRESS] (а.с. 1). За інформацією виконавчого комітету Михайлівської громади № 16 від 27.08.2019, відповідач [PERSON] , зареєстрований і проживає в [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, у них різні характери та погляди на життя, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємної поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому суд доходить висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Прізвище позивачки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] », за її заявою. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов задоволено, а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір. Разом з тим, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст. 142 ЦПК України, позивачці слід повернути судовий збір в сумі 384,20 грн. з державного бюджету та стягнути з відповідача на її користь 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved