Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У серпні 2016 року до суду звернулась [PERSON], яка діє як опікун в інтересах [PERSON](далі - позивач) з позовом до Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року у с. Ярове Шаргородського району Вінницької області померла мати [PERSON] - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема право на земельну частку (пай). [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], оскільки є дочкою спадкодавця. Інші спадкоємці, сини спадкодавця [PERSON] та [PERSON] після смерті матері не прийняли і на неї не претендують. Бажаючи оформити спадщину після смерті матері, позивач звернулась до нотаріуса, проте оформити у спадщину право на земельну частку (пай) позивач не може, оскільки відсутній сертифікат. З огляду на викладене, позивач просить визнати за [PERSON]у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року матері - [PERSON] право на земельну частку (пай), розташовану на території Юліямпільськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області, площею 2,66 в умовних кадастрових гектарах, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката Серія [NUMBER] виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 27 травня 1997 року № 121, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 22 липня 1997 року за № [NUMBER]. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на ті самі обставини, що і у позовній заяві. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідача повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а тому, з огляду на згоду позивача та її представника, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. [INFO] року у с. Ярове Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 10). Позивач є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 9). Інші спадкоємці після смерті [PERSON], сини спадкодавця [PERSON] та [PERSON] після смерті матері не прийняли і на неї не претендують, про що подали відповідні заяви (а.с. 14, 15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) площею 2,66 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що вбачається із листа Відділу Держгеокадастру у Шаргородському районі Вінницької області від 15 серпня 2016 року № 31-28-99.0-1353/2-16, згідно із яким [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER], зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 22 липня 1997 року за № [NUMBER] (а.с. 13). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 2 серпня 2016 року № 288, [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], вступивши у фактичне управління та володіння майном, а саме розпорядилась особистими речами померлої (а.с. 12). Із постанови нотаріуса про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії від 22 серпня 2016 року вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва є відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) (а.с. 8). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 29 серпня 2016 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] року [PERSON] не заводилась(а.с. 27). Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 листопада 2013 року [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] (а.с. 16, 17). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, які регулюються нормамиЦивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України 2003 року (далі - ЦК України). Так, згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548ЦК УРСР). Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пункті 3.1. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 указано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України. Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами невизнання права [PERSON] отримати у спадщину право на земельну частку (пай) площею 2,66 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року матері - [PERSON], яке належало останній на підставі сертифіката, який було втрачено. Окрім того, на переконання суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом, а тому, позов слід задовольнити.

Outcome: approved