Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - «ВіЕйБі Банк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22 вересня 2011 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №ВLaЖГА00078134, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 19990 грн. зі сплатою 15% річних з терміном повернення по 22 вересня 2014 року, проте у результаті неналежного виконання умов кредитного договору станом на 11 серпня 2015 року утворилася заборгованість у сумі 145707, 26 коп., з яких: 16267,53 грн. заборгованості по поверненню кредиту, 6742,86 грн. заборгованості по сплаті відсотків, 9795,24 грн. заборгованості по сплаті комісії та 112901,63 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2015 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 145707 грн. 26 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1457 грн. 07 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» частково в сумі, що вимагається до спливу строків позовної давності, в решті позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» відмовити у зв'язку з пропущенням строків позовної давності. Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що у порушення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 256-257, 271 ЦК України позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, строк давності якого минув, то зважаючи на графік погашення заборгованості за кредитним договором та строків позовної давності з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по кредиту у розмірі 14780,12 грн. з нарахуванням відповідних відсотків та комісії, передбачених умовами кредитного договору, пеня на прострочену заборгованість по кредиту в сумі 656,89 грн. Заявник вважає, що на підставі ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки у сумі 112901,63 грн. підлягає зменшенню, оскільки сума заборгованості за кредитом складає 32805,63 грн. У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги [PERSON], оскільки рішення суду першої інстанції відповідає Конституції України, законам України та іншим нормативно-правовим актам, судом у повному обсязі досліджені докази по справі. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч.ч. 1,3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк», суд першої інстанції виходив з того, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] істотно порушив умови укладеного кредитного договору №ВLaЖГА00078134 від 22 вересня 2011 року, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 145707,26 коп., яка підлягає стягненню з відповідача, підстав для зменшення розміру неустойки за кредитним договором у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК немає. Проте, повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не може апеляційний суд, враховуючи наступне. Судом по справі встановлено, що 22 вересня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування №BLаЖГА00078134, за умовами якого банк надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 19990 грн. зі сплатою 15% річних, з кінцевим терміном повернення до 22 вересня 2014 року зі сплатою 1,75% комісії за управління кредитом від суми кредиту. Згідно додатку №1 до договору банківського обслуговування № BLаЖГА00078134 від 22.09.2011 року встановлено графік погашення заборгованості за кредитом та процентами (а.с.17-18). Згідно п.2.1.1.2 загальної частини договору банківського обслуговування №BLаЖГА00078134 від 22.09.2011 року, підписанням цього договору позичальник підтверджує те, що він у письмовій формі у повному обсязі отримав від банку інформацію, визначену ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», а банк перед укладенням цього договору на виконання вимог Постанови Національного банку України від 10.05.2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» надав позичальнику інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Окрім цього, банк в додатку №2 до цього договору, який є його невід'ємною частиною, надав позичальнику детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг, інших фінансових зобов'язань позичальника, зазначивши повну інформацію, яка вимагається законодавством. Згідно із п. 2.5.2 загальної частини договору банківського обслуговування №BLаЖГА00078134 від 22.09.2011 року, позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі», вказаний у п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах, не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п.4.2 загальної частини договору банківського обслуговування №BLаЖГА00078134 від 22.09.2011 року, у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п.3.3.2 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п.8 спеціальної частини, якою встановлений 25% штрафу від суми кредиту. Згідно п. 4.3. загальної частини договору банківського обслуговування №BLаЖГА00078134 від 22.09.2011 року, у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповернутої частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 спеціальної частини, яка передбачає 0,50%, яка розраховується за методом «факт/360». Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобов'язань. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як визначено статтею 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання настають правові наслідки, передбачені законом чи договором. Як вбачається з матеріалів справи, строк кредитної картки [PERSON] №4874 2280 1170 7082 встановлений - по вересень 2014 року (а.с.150). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №ВLaЖГА00078134 від 22 вересня 2011 року станом на 11 серпня 2015 року становить 145707, 26 коп., з яких: 16267,53 грн. заборгованість по поверненню кредиту, 6742,86 грн. - відсотків, 9795,24 грн. - комісії, 112901,63 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань (а.с.7-8). Твердження заявника про звернення ПАТ «ВіЕйБі» до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, строк давності якого минув апеляційний суд відхиляє, зважаючи на те, що відповідачем останній платіж був вчинений 31.01.2014 року (а.с.7-8), строк дії договору визначений до 22 вересня 2014 року, а позивач звернувся з даним позовом 18 серпня 2015 року (а.с.21), тобто у межах трирічного строку позовної давності. Проте, заслуговують на увагу доводи заявника про наявність підстав для зменшення розміру неустойки згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, враховуючи наступне. Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував, що розмір неустойки нарахований банком у сумі 112901 грн. 63 коп. є значно більшим від розміру боргового зобов'язання - 16267 грн. 53 коп., а тому згідно з положенням ч. 3 ст. 551 ЦК України апеляційний суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки до 32805 грн. 00 коп., що не перевищуватиме збитків, завданих позивачу невчасним виконанням договірних зобов'язань та відповідатиме принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільних правовідносин, що визначені ст.3 ЦК України. Таким чином, відповідно до п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі» заборгованості за кредитним договором підлягає зміні шляхом зменшення суми стягнення заборгованості з 145707 грн. 26 коп. до 65610 грн. 63 коп., з яких 16267,53 грн. заборгованості по поверненню кредиту, 6742,86 грн. заборгованості по сплаті відсотків, 9795,24 грн. заборгованості по сплаті комісії та 32805,00 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки апеляційним судом зменшена загальна сума заборгованості за кредитним договором та відповідно позовні вимоги позивача задоволені частково, то рішення суду першої інстанції підлягає також зміні в частині стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору шляхом зменшення його суми з 1457 грн. 07 коп. до 658 грн. 00 коп. При зверненні до суду з апеляційною скаргою [PERSON] сплатив 1603 грн. 47 коп. (а.с.58). У зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги [PERSON], з ПАТ «ВіЕйБі» на користь відповідача підлягає стягненню 181 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial