Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним його сина [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що останній через хворобу не здатний усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та передбачати можливі наслідки вчиненого, потребує постійного догляду та нагляду. Заявник в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить його вимоги задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Надав подання про доцільність призначення заявника опікуном над недієздатним сином та просив його задовольнити. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і подані докази та давши їм належну оцінку, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є батьком [PERSON], [INFO], який хворіє синдромом Дауна (а.с.4, 5, 6). Зазначені обставини стверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] (а.с.7, 9), копією довідки до акта огляду МСЕК (а.с.5), медичним висновком про стан здоровя [PERSON] (а.с.4). Згідно із актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 62-2017 від 21.02.2017року на досліджуваного [PERSON], [INFO], комісія зробила висновок, що [PERSON] з раннього дитячого віку страждає на важку розумову відсталість (різко виражену імбецильність) з емоційно-вольовою нестійкістю внаслідок хвороби Дауна. Через дане захворювання на МСЕК визнаний інвалідом І «Б» групи дитинства на 2 роки. Ступінь наявної у [PERSON] розумової відсталості на даний час настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.23-24). Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку що заява про визнання [PERSON] недієздатним є обґрунтованою, підтверджена належними доказами, а відтак, підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України, cуд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно з ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст.ст. 60, 62, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою за місцем її проживання у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, ким може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради як орган опіки та піклування вніс до суду письмове подання про доцільність призначення опікуном над [PERSON] його батька [PERSON], [INFO], в якому просить призначити останнього опікуном над [PERSON] та докази на обґрунтування подання. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, оскільки встановлення опіки над [PERSON] необхідне для забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів, як особи, яка за станом здоровя, не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки.

Outcome: approved