Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У серпні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. 10 лютого 2000 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS]. Також після смерті чоловіка з метою оформлення прав на земельну ділянку. на території якої знаходиться вищевказаний житловий будинок, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, де постановою від 04.06.2013 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на день відкриття спадщини, тобто [INFO], право власності на земельну ділянку не було зареєстроване за спадкодавцем, а Державний акт виданий лише 23.06.1999 року. У зв'язку з цим позивачка вимушена була звернутися до суду. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,0548 га, що розташована на території [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. Представник позивачки у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача - Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Представник відповідача - Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. До суду надіслали листа з проханням слухати справу без участі їх представника. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до матеріалів спадкової справи № 69/00, заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO], 10 лютого 2000 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом серії АВІ 083176, посвідченого державним нотаріусом Черненко І., реєстровий № 2-655, згідно якого останній передано у власність спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS], на земельній ділянці площею 525 кв.м. 04 червня 2013 року з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на земельну ділянку, яка розташована на території [ADDRESS], позивачка звернулася з заявою до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, де постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2013 року за вих. № 1219/0231 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що на день відкриття спадщини земельна ділянка не була зареєстрована за [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки пояснила, що за життя [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, але Державний акт на неї було видано тільки після його смерті. Дана обставина підтверджується й матеріалами справи, з яких вбачається, що Державний акт ІІІ-ДП № 025280 на ім'я [PERSON] видано лише 23 червня 1999 року. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи викладене, а також те, що право власності на спірну земельну ділянку на момент смерті спадкодавця [PERSON] останньому не належало та до складу спадщини не входило, суд не вбачає підстав для визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку, площею 0,0548 га, що розташована на території [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її чоловіка та задоволення відповідних позовних вимог.

Outcome: dismissed