Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 31 травня 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем не склались. Зазначила, що за період шлюбних відносин між ними постійно виникали конфлікти, засновані на взаємному нерозумінні один одного, вони втратили один до одного почуття любові. Сумісне проживання та збереження сімї вважає неможливим. З 01 травня 2016 року сторони проживають окремо та припинили вести спільне домашнє господарство. Вважає, що сімя фактично розпалась та її відновлення неможливе. Спору про поділ майна, яке є сумісною власністю сторін, на даний час не має. Малолітня дитина [PERSON] після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем, спору стосовно місця проживання дитини немає. У звязку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити з підстав, наведених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечує.\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно до ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 травня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 373, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 250116, виданим 31 травня 2013 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 474864, виданим 16 січня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 57 (а.с.6). Причиною розпаду сім'ї стала відсутність між сторонами взаєморозуміння та втрата почуття любові. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 01 травня 2016 року, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved