Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що спільним рішенням виконкому райради та профкому райсільгосптехніки № 2 від 14 грудня 1983 року про надання житлової площі в новозбудованому 30 квартирному житловому будинку № 324, що по вул Центральна /раніше - Леніна/ в смт. Бородянка Київської області, їй /[PERSON]С./ на сім»ю у складі трьох чоловік виділено однокімнатну квартиру № 4. На засіданні виконавчого комітету Бородянської селищної ради протоколом № 2 від 12 лютого 1991 року, на підставі Правил обміну жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР № 31 від 31 січня 1986 року, позивачці, як виняток, було дозволено провести обмін житлової площі, а саме виділеної їй /позивачці/ вищевказаної квартири на однокімнатну квартиру № 13, що знаходиться в с. Дружня по вул. Центральна /раніше Леніна/, 1-а, та належить радгоспу «Дружнянський», в якій проживав [PERSON] З травня 1995 року вона /[PERSON]С./ зареєстрована у зазначеній квартирі № 13, що по вул. Центральна /раніше - Леніна/,1-а в с. Дружня Бородянського району і, відповідно до погосподарської книги Дружнянської сільської ради, дана квартира рахується за нею. Багатоквартирний будинок, що по вул. Центральній, 1-а в с. Дружня знаходиться на балансі СТОВ «Дружнянське» і на баланс сільської ради не передавався, а тому не є комунальною власністю. 27 грудня 2007 року СТОВ «Дружнянське» було визнане банкрутом і ліквідоване, державна реєстрація юридичної особи припинена. Через те, що вказаний будинок до цього часу перебуває на балансі СТОВ «Дружнянське», яке ліквідоване, і на баланс Дружнянської сільської ради не перейшов, вона /позивачка/ не має можливості приватизувати зазначену квартиру. Вважає, що оскільки вона добросовісно користується квартирою № 13 по вул. Центральній /Леніна/, 1-а, в с. Дружня Бородянського району, та більше 10-ти років відкрито, безперервно володіє вказаним нерухомим майном, то просила визнати за нею /[PERSON]С./ право власності на дану квартиру за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач Дружнянська сільська рада Бородянського району свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання також не з»явились, просили справу розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що, як вбачається з архівної довідки Архівного сектору Бородянської РДА № 01-24-183 від 29 липня 2016 року, на засіданні виконкому Районної ради народних депутатів, Протокол № 15 від 16 грудня 1983 року, погодившись з спільним рішенням № 2 від 14 грудня 1983 року адміністрації та профкому райсільгосптехніки про надання житлової площі в новозбудованому 30 квартирному житловому будинку № 324 по вул. Центральна /раніше Леніна/ в смт. Бородянка, позивачці, як друкарці, що працює з 1980 року, на сім»ю у складі 3-х чоловік, виділено однокімнатну квартиру № 4, без зняття з квартобліку. На зсіданні виконавчого комітету, Протокол №2 від 12 лютого 1991 року, відповідно до Правил обміну жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР № 31 від 31 січня 1986 року, позивачці, як виняток, дозволено провести обмін житлової площі, а саме виділеної вищевказаної квартири на однокімнатну квартиру № 13, що в с. Дружня по вул. Центральна /раніше Леніна/, 1-а, та належить радгоспу «Дружнянський» в якій проживав [PERSON] /а.с.6/. З травня 1995 року вона /[PERSON]С./ зареєстрована у квартирі № 13, що по вул. Центральна /раніше - Леніна/, 1-а, в с. Дружня Бородянського району і відповідно до погосподарської книги Дружнянської сільської ради дана квартира рахується за нею /а.с.8-13/. Як вбачається з копії довідки виконкому Дружнянської сільської ради Бородянського району № 728 від 25 липня 2016 року /а.с.7/, багатоквартирний будинок, що по вул. Центральній (Леніна), 1-а в с. Дружня Бородянського району, перебуває на балансі СТОВ «Дружнянське» і на баланс сільської ради не передавався, а тому не є комунальною власністю. Згідно детальної інформації про юридичну особу, отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23 серпня 2016 року, державна реєстрація юридичної особи СТОВ «Дружнянське» з 21 грудня 2007 року припинена /а.с.37-41/. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України правила ст..344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, а оскільки Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 р., то норми ст. 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р., а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 р. Враховуючи викладене, оскільки позивачка з 1995 року, тобто, з врахуванням трьох років до набрання чинності Цивільним Кодексом 2004 року, більше десяти років відкрито і безперервно користується квартирою №13, що у будинку, розташованому по вул. Центральній (Леніна), 1-а в с. Дружня Бородянського району, якою добросовісно заволоділа, данга квартира не має власника, то суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на вказану квартиру за набувальною давністю.

Outcome: approved