Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав, посилаючись на те, що він проживає [ADDRESS] та з 27 червня 2012 року разом з ним проживає його неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], матір'ю якого є відповідач по справі - [PERSON], [INFO]. 11 грудня 2012 року неповнолітньому [PERSON] згідно Розпорядження голови районної державної адміністрації за № 687-Р-12 від 11 грудня 2012 року було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, оскільки його мати - відповідач [PERSON] знаходилась на той час в місцях позбавлення волі, відповідно до вироку Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2012 року, яким її було визнано винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки та один місяць. Розпорядженням голови Магдалинівської районної державної адміністрації за № 13-р-13 від 18 січня 2013 року його призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO] та місцем його проживання визначено за місцем проживання опікуна, тобто по [ADDRESS]. За час проживання неповнолітнього [PERSON] з ним, неповнолітній повністю знаходиться на його утриманні, ходить до 5-го класу Пролетарської ЗОШ, він повністю займається його вихованням та забезпеченням належних умов його проживання, виховання та навчання, при цьому після звільнення з місць позбавлення волі 10 червня 2014 року відповідачка [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що виражається в тому, що вона не займається вихованням дитини, матеріально не утримує його, взагалі не цікавиться станом його розвитку, здоров'ям, успіхами у навчанні, тому позивач враховуючи, що відповідачка [PERSON] не цікавиться долею дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, ухиляється від виховання батьківських обов'язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, зловживає алкогольними напоями, не має постійного місця проживання та ніде не працює, з метою захисту прав неповнолітнього на нормальні умови розвитку та виховання, вимушений звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з'явився, до суду надав заяву (а.с. 39), згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з'явилась, до суду надала заяву (а.с. 40), згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, просить справу розглянути в її відсутність та позбавити її батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи Служби у справах дітей Магдалинівської районної адміністрації - Скрипник С.Ю., що діє на підставі довіреності (а.с. 36), в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву (а.с. 35), згідно якої проти задоволення позову з вказаних в позовній заяві обставин не заперечувала та надала висновок служби про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON]. Від виконуючого обв'язки прокурора Магдалинівського району Дніпропетровської області Школа С.О. надійшла заява (а.с. 34), згідно якої вважають позовні вимоги позивача законними та обґрунтованими, а тому підтримують їх у повному обсязі. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно до ч. 4 ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлені та визнані відповідачем [PERSON], згідно її заяви (а.с. 40) наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON], [INFO] (а.с. 2) проживає [ADDRESS] (а.с. 11, 11, 12, 22) та з 27 червня 2012 року разом з ним проживає неповнолітній [PERSON], [INFO], батьками якого є позивач та відповідач по справі - [PERSON], [INFO] (а.с. 31), згідно свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 06 червня 2003 року (а.с. 19). 11 грудня 2012 року неповнолітньому [PERSON] згідно Розпорядження голови районної державної адміністрації за № 687-Р-12 від 11 грудня 2012 року (а.с. 6) було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, оскільки його мати - відповідач [PERSON] знаходилась на той час в місцях позбавлення волі, відповідно до вироку Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2012 року, яким її було визнано винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки та один місяць (а.с. 5). Розпорядженням голови Магдалинівської районної державної адміністрації за № 13-р-13 від 18 січня 2013 року (а.с. 4) позивача [PERSON] як батька дитини призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO] та місцем його проживання визначено за місцем проживання опікуна, тобто по [ADDRESS]. За час проживання неповнолітнього [PERSON] з ним, неповнолітній повністю знаходиться на його утриманні, ходить до 5-го класу Пролетарської ЗОШ (а.с. 20, 21), позивач повністю займається його вихованням та забезпеченням належних умов його проживання, виховання та навчання (а.с. 10, 11, 22), при цьому після звільнення з місць позбавлення волі 10 червня 2014 року відповідачка [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що виражається в тому, що вона не займається вихованням дитини, матеріально не утримує його, взагалі не цікавиться станом його розвитку, здоров'ям, успіхами у навчанні, тому позивач враховуючи, що відповідачка [PERSON] не цікавиться долею дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, ухиляється від виховання батьківських обов'язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, зловживає алкогольними напоями, не має постійного місця проживання та ніде не працює (а.с. 33), з метою захисту прав неповнолітнього на нормальні умови розвитку та виховання, вимушений звернутись до суду з даним позовом (а.с. 1, 29) та просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку служби у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації № 62 від 20 лютого 2015 року (а.с. 37-38) служба вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо її неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], захищаючи права останнього як громадянина України. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а також обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідачкою визнано факт того, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та утриманню - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], тому даний факт доказуванню не підлягає, відповідно до ст. 61 ЦПК України, тому позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). Враховуючи вищезазначене, визнання відповідачкою позовних вимог, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO], щодо її неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved