Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У серпні 2016 року представник ПАТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у якому зазначив, що вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 березня 2016 року, який набрав чинності 28 квітня 2016 року, [PERSON] та [PERSON] визнані винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Так, 07 жовтня 2015 року по фасаду будинку № 86/49 по вул. Матросова у м. Дніпродзержинську Тимбай [PERSON] та [PERSON] було вчинено крадіжку 31 метрів телефонного кабелю марки ТПП 30*2*0,5 на загальну суму 759 гривень 35 копійок. Викрадене майно належить Дніпропетровській філії ПАТ «Укртелеком», про що зазначено у вироку суду від 28 березня 2016 року. Загальний розмір викраденого майна ПАТ «Укртелеком» становить 759 гривень 35 копійок. Також зазначив, що шкода, заподіяна злочинними діями відповідачів полягає не лише у вартості викраденого у ПАТ «Укртелеком» майна, а ще й у витратах, які підприємство понесло на проведення відновлювальних робіт для поновлення надання послуг електрозвязку споживачам. Відповідно до Локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 від 16.12.2015 року вартість відновлювальних робіт з вирахуванням вартості викраденого кабелю складає 1179 гривень 70 копійок. Також, відповідно до розрахунку ПАТ «Укртелеком» за вказаним зловмисним пошкодженням ЛКС та викраденням кабелю, втрачена вигода за період з 07.10.2015 року по 31.07.2016 року склала 3830 гривень 90 копійок. Таким чином, зазначені майнова шкода та збитки, спричинені злочинними діями відповідачів [PERSON] та [PERSON], підлягає відшкодуванню у повному обсязі у загальному розмірі 5891 гривня 84 копійки, з яких: 759,35 гривень вартість викраденого кабелю; 1301,59 гривень - вартість відновлювальних робіт, враховуючи вартість викраденого кабелю; 3830,90 гривень розмір втраченої вигоди за період з 07.10.2015 року по 31.07.2016 року, яку позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились. Судом вживались заходи щодо їх повідомлення про дату, час та місце розгляд справи: 19.09.2016 року та 11.10.2016 року. Про причини неявки відповідачі суд не повідомили. Відповідно до положень ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник Позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 березня 2016 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки; [PERSON] засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік (а.с.4-6). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 від 16.12.2015 року ПАТ «Укртелеком» понесло витрати на проведення відновлюваних робіт для поновлення надання послуг електрозвязку споживачам у загальному розмірі 1301,59 гривень (а.с.7-8). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушено права (реальні збитки). Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). ПАТ «Укртелеком» внаслідок протиправних дій відповідачів недоотримало вигоду за період з 07.10.2015 року по 31.07.2016 року у розмірі 3830,90 гривень, що підтверджується наданим розрахунком (а.с. 9). Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає, що з відповідачів підлягає стягненню сума заподіяних позивачу матеріальних збитків у загальному розмірі 5891,84 гривень. Задовольняючи позов, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок, тобто 689 гривень 00 копійок з кожного

Outcome: approved