Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне. 29.06.2012 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Лиманський (Комінтернівський) район, с. Старі Шомполи, вул. Зелена, 37, та земельну ділянку площею 10,95 га, що розташовані на території Шомполівської сільської ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, масив №7, ділянка №24, які вона отримала у спадок після смерті свого батька [PERSON]. Вона є спадкоємцем першої черги, інший спадкоємець відповідач відмовився від прийняття спадщини на її користь, однак через відсутність реєстрації права власності на спадкове майно за спадкодавцем, її було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнано повністю. Представник третьої особи Шомполівської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не з'явився заперечень з приводу предмету спору до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Старі Шомполи, вул. Зелена, 37, 1939 року забудови, що розташований на земельній ділянці 0,22 га, що підтверджується довідкою Шомполівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 27.10.2016 р. №279. [PERSON] після смерті свого батька [PERSON], належить земельна ділянка площею 10,95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, масив №7, ділянка №24, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Комінтернівської державної районної нотаріальної контори Одеської області [PERSON]А 23.11.2005 р., зареєстрованим в реєстрі за №4448. [PERSON] після смерті свого батька [PERSON], фактично прийняла у спадок житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Старі Шомполи, вул. Зелена, 37, однак не зареєструвала право власності на це майно. [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян №00010964559 від 23 серпня 2012 року [PERSON] після реєстрації шлюбу набула прізвище чоловіка Баран, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, № витягу 00010964458 від 23.08.2012 р. Згідного технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого станом на 30.11.2016 р., житловий будинок має загальну площу 34,0 кв.м., житлову площу 17,4 кв.м., допоміжну площу 16,6кв.м. 09.06.2012 р. [PERSON] померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції 30.06.2012 р. зроблено відповідний актовий запис №6295, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖД №304794. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом як донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії IV-ЖД №480033, виданим Кремидівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 30.05.1989 р., актовий запис №12 від 12.05.1986 р., де в графі мати зазначено [PERSON]. [PERSON] після реєстрації шлюбу набула прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №125123, виданим першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції 24.04.2010 р., актовий запис №239. Іншим спадкоємцем першої черги є [PERSON], який відмовився від належної йому частки спадщини на користь [PERSON], що підтверджується заявою від 26.10.2012 р. за №871, спадкова справа 284/2012. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» від 04.10.1991 року №7, з наступними змінами і доповненнями, у п.9 зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянином на відведеної йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до\~Цивільного кодексу УРСР\~1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулювали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим\~Цивільним кодексом України, а саме до 01.01.2004\~року, та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на той час законодавством передбачалася тільки державна реєстрація будівель споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад. Статтею 3 Закону №195-ІУ визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Крім того, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до ст.2 Закону України від 01.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1261, 1297 ЦК України, ст. 81 ЗК України,

Outcome: approved