Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначала, що 10.11.2012 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Куйбишевською районним управлінням юстиції у м. Донецьк, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис №531. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що сімейне життя між ними не склалось через різні характери, відсутність порозуміння, втрату почуттів один до одного. Зазначає, що вони вже тривалий час є чужими один до одного людьми, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені у липні 2014 року. Також вказує, що їх шлюб на даний час носить формальний характер, спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, зазначила, що спору про поділ майна та щодо місця проживання дитини вони не мають. Дитина буде мешкати разом із позивачкою. Посилаючись на вищевикладені обставини, просила суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені, на даний час вона має нову сім'ю, разом з відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує формально. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове не з'явився, згідно листа Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 02.02.2015 року, поштові відправлення адресатам Донецької області до пересилання не приймаються. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). З матеріалів справи вбачається, що 10.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис №531. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу через фактичне припинення шлюбних відносин з липня 2014 року. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Згідно п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved