Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої вказала, що [PERSON], [INFO], є її рідним братом. Працюючи водієм, 13 червня 1993 року він виїхав з м. Маріуполя у командировку до м. Тюмені Російської Федерації. Через тривалість маршруту автомобілем керував брат заявника із напарником. 30 червня 1993 року останній повернувся до м. Маріуполя, при цьому повідомивши, що [PERSON] вийшов в районі с. Шорохово Тюменьської області за водою та не повернувся. На протязі тривалого часу родина зниклого намагалась його відшукати самостійно, але будь-які відомості щодо місцезнаходження брата дізнатися їм не вдалося. За двадцять пять років, що пройшли з того часу, [PERSON] жодним чином не повідомив про себе, що на думку [PERSON], свідчить про те, що його немає у живих. 26 листопада 2017 року помер батько заявника та її зниклого брата, [PERSON], однак, через те, що [PERSON] офіційно не визнано померлим, він, як і [PERSON], є спадкоємцем після смерті [PERSON], у звязку із цим вона була вимушена звернутися до суду. Просила оголосити [PERSON], [INFO], померлим. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представники заінтересованих осіб Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та Маріупольської міської ради у судове засідання не зявились, надали заяви про можливість розгляду справи за їхньої відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечували. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], є сестрою [PERSON], [INFO] Заявником надано до суду низку повідомлень з органів МВС за період часу з 1994 по 1995 рр., з яких вбачається, що батьком та сестрою [PERSON] надсилались повідомлення про його зникнення, за результатами яких проводились розшукові заходи, однак, встановити місцезнаходження останнього не вдалось. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. У відповідності до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Так, судом встановлено, що [PERSON] є братом заявника, проживав за адресою: [INFO]. 13 червня 1993 року він виїхав з м. Маріуполя по роботі до м. Тюмені Російської Федерації, з цього ж часу будь-які відомості про місцезнаходження [PERSON] у заявника відсутні. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] та наявність підстав для оголошення її брата [PERSON] померлим, оскільки це підтверджуються письмовими доказами, які є допустимими й достовірними та такими, що не суперечать один одному і ніким не спростовуються.

Outcome: approved