Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У січні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, який уточнила у червні 2014 року. В позовній заяві та в уточненій позовній заяві посилається на те, що позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу її чоловік був прийнятий у члени ЖБК № 74 «Будівельник -2» та отримав ордер на квартиру [ADDRESS]. Позивачка та її чоловік вселилися у цю квартиру та зареєструвалися в ній, повністю сплатили вартість квартири. 21 липня 1984 року чоловік позивачки [PERSON] помер. Просила визнати за нею як за дружиною члена ОК «ЖБК-74 «Будівельник -2» [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка складається із: коридору 1 площею 4,5 кв. м., коридору 2 площею 1,6 кв. м., житлової кімнати 3 площею 17,3 кв. м., кладової 4 площею 2,2 кв. м., житлової кімнати 5 площею 11,4 кв. м., кухні 6 площею 5,8 кв. м., санвузлу 7 площею 2,9 кв. м., балкону 1 площею 0,8 кв. м., житлова площе квартири 28,7 кв. м., допоміжна площа 17,0 кв. м., площа літніх приміщень 0,8 кв. м., загальна площа приміщень 46,5 кв. м. та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], на ? частину квартири [ADDRESS], яка складається із: коридору 1 площею 4,5 кв. м., коридору 2 площею 1,6 кв. м., житлової кімнати 3 площею 17,3 кв. м., кладової 4 площею 2,2 кв. м., житлової кімнати 5 площею 11,4 кв. м., кухні 6 площею 5,8 кв. м., санвузлу 7 площею 2,9 кв. м., балкону 1 площею 0,8 кв. м., житлова площе квартири 28,7 кв. м., допоміжна площа 17,0 кв. м., площа літніх приміщень 0,8 кв. м., загальна площа приміщень 46,5 кв. м. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2014 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року, заочне рішення від 14 листопада 2014 року було скасовано. При новому розгляді справи позивачка у судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] громади в особі Дніпропетровської міської ради у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 74 «Будівельник-2» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 березня 1962 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження № 583688. Відповідно до ордеру на житлове приміщення № 620 від 25.06.1965 року [PERSON] надано право на зайняття житлового приміщення квартири [ADDRESS] на склад сімї з двох осіб: дружина [PERSON], син [PERSON] Відповідно до довідки ОК «ЖБК № 74 «Будівельник - 2» № 92 від 20 грудня 2013 року [PERSON]Г, член ЖБК № 74 «Будівельник - 2», в повному обсязі виплатив вартість квартири № 22 у розмірі 47976 руб. Згідно довідки «ЖБК № 74 «Будівельник - 2» № 93 від 20.12.2013 року [PERSON] зареєстрована 12.08.1966 року та мешкає по теперішній час за адресою: [ADDRESS]. В квартирі був зареєстрований її чоловік [PERSON] з 12.08.1966 року по 21.07.1984 року. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Враховуючи те, що вартість спірної квартири була сплачена [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на ? частину спірної квартири. 21 липня 1984 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть ІІ-КИ № 475682. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражного-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садибний будинок. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі і споруди. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР у першу чергу право власності на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємицями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка у встановлений законом строк звернулася до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та на момент смерті чоловіка фактично проживала із ним, та син [PERSON] , який подав заяву про відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті батька. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи те, що на час відкриття спадщини позивачка проживала разом із спадкодавцем, син не бажав приймати спадщину після смерті батька, за позивачкою може бути визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 21 липня 1984 року. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивачки і необхідність у їх задоволенні.

Outcome: approved