Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] , звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа: Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення батьківства. На обґрунтування позову вказала, що з відповідачем по справі [PERSON] проживала однією сім`єю з 2004 року, без реєстрації шлюбу. Вказує, що в період спільного проживання з відповідачем вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [INFO] позивач народила доньку [PERSON] . Зазначає, що позивач визнав себе батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.03.2014 року. Оскільки відповідач н е має наміру зареєструвати доньку на своє прізвище позивач звернулася до суду та просить проса визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану PC Бучанського МУЮ у Київській області внести зміни до Книги реєстрації народжень та вказати в новому свідоцтві про народження батьком дитини [PERSON] , [INFO] - [PERSON] та з урахуванням вказаних змін видати нове свідоцтво про народження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.08.2018 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 24). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2018 по вказаній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 30). 10.05.2019 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідач дійсно був знайомий з позивачем, остання працювала у відповідача на підприємстві в період приблизно з 2007 року по 2013 рік, проте позивача було звільнено за крадіжку грошей. Офіційно позивач не була працевлаштована. Відповідач наполягає на тому, що він з позивачем не підтримував близьких стосунків, не проживав разом, сторони не вели спільне господарство, не піклувались один про одного, як подружжя (а.с. 59-64). 18.06.2019 від позивача надійшли до суду заперечення на відзив відповідача на позовну заяву, у яких вона вказує, що викладена інформація у відзиві направлена на ухилення відповідача від цивільної відповідальності батька перед законом та перед його дитиною, факти викладені у відзиві спотворені та перекручені, не відповідають дійсності (а.с. 77). 23.09.2019 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких він вказує, що копії фотокарток за період з 2013 року по 2017 рік та присутність відповідача на фото разом з позивачкою та її донькою жодним чином не підтверджують факт батьківства (кровного споріднення) відносно [PERSON] , 2014 року народження. Вищезазначені копії фотокарток лише можуть слугувати, як підтвердження того, факту що відповідач знав про вагітність позивачки та про те, що у останньої є дитина. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Верховний суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (Постанова ВС від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц). Вказує, що відповідач в 2013 році зареєстрував шлюб зі своєю дружиною [PERSON] , у яких ще в 2007 році народилась донька [PERSON] . Отже, в період вагітності позивачки, та народження нею дитини, і до цього часу відповідач проживає зі своєю сім`єю, ведуть спільне господарство та виховують спільну доньку. Позивачка надаючи докази на підтвердження підстав для задоволення позову надає докази, які свідчать про те, що вона знала відповідача та працювала у останнього, проте не підтверджують факт кровного споріднення її дитини та відповідача. З висновку про психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 16.05.2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , рекомендовано психолого-педагогічні заняття, заохочення до спілкування. Даний висновок не підтверджує кровного споріднення відповідача та дитини позивачки та не дає підстав вважати, що батьком вказаної дитини є відповідач [PERSON] . Не заслуговують на уваги посилання відповідача про те, що сторонами була придбана квартира за адресою [ADDRESS] . Як зазначила сама позивачка квартира була придбана виключно відповідачем. Позивачка була в ній зареєстрована в період з 2009 року по 2012 рік. Та з вересня 2012 року позивачка проживає в м. Буча. Таким чином, позивачкою не підтверджено факт спільного проживання разом із відповідачем (а.с. 133). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2019 прийнято до розгляду під час підготовчого провадження заяву представника позивача, адвоката Мойсеєнко Н.Д. про виклик свідків та заяву про призначення судової біологічної експертизи молекулярно-генетичного аналізу ДНК (а.с. 157). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 161). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2020 по справі призначено судово-біологічну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК, проведення експертизи доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (03141 м. Київ, вул. Докучаєвська, 4) (а.с. 190). В подальшому, до суду надійшов лист завідувача відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи О.В. Юрченка, згідно з яким, повідомлено про неможливість проведення експертизи, оскільки, незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, [PERSON] на відбір зразків крові не з`явився. Ухвалу суду повернуто без виконання (а.с.53). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.09.2020 провадження у справі поновлено. Справу призначити до слухання (а.с. 198). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану РС Бучанського міського управління юстиції у Київській обл. про встановлення батьківства, справу 02.11.2020 фактично передано в моє провадження (а.с. 204). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2020 прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану РС Бучанського міського управління юстиції у Київській обл. про встановлення батьківства та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 206). В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, з підстав, що викладені у ньому. Зазначила, що тривалий час перебувала з відповідачем у стосунках, вважала, що у них сім`я, вони планували та хотіли дитину. Відповідач часто їздив у відряджання. Дитина народилась, позивач зареєструвала її самостійно для того, щоб скоріше зареєструватись в системі електронної черги до дитячого садочку. Відповідач у цей час перебував у відрядженні. Вказує, що разом з відповідачем купили житло, яке віддали донці відповідача від попереднього шлюбу, потім купили інше житло, зробили в ньому ремонт. Позивач була готова на проведення генетичної експертизи і не розуміє які ще потрібно надати докази для того, щоб її позовні вимоги були задоволені. Просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Зазначила, що сторони перебували виключно у трудових відносинах, у відповідача є законна дружина з якою він проживав весь час. Вказувала на відсутність доказів на підтвердження позовних вимог, у позові просила відмовити. Третя особа: Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву, де просить розглянути справу за відсутності представника (а.с. 33, 46, 57, 131, 166, 178, 202). Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до таких висновків. За вимогами ст.ст.12 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.03.2014, [INFO] народилась [PERSON] , батьками у свідоцтві якої зазначено: [PERSON] та [PERSON] . При цьому, відомості про батька внесено на підставі ст. 135 СК України (а.с. 10). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26.03.2012 року [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі квартири за [ADDRESS] в спільну часткову власність - по Ѕ кожному (а.с. 15). Згідно з витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства «Бучанське бюро технічної інвентаризації» від 10.04.2012 квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі продажу р. №687 від 26.03.2012, частка Ѕ. (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб 10 серпня 2006 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва зроблено відповідний актовий запис №768 (а.с. 66). Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 26.10.2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 68). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 67). Відповідно до довідки, наданої Бучанським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану від 07.05.2019 №559/16.7-33, відповідно до п. 13 глави 2 Розділу III Переліку документів, що створюються у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, зі строками їх зберігання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження деяких нормативно-правових актів з питань державної реєстрації актів цивільного стану» від 30.12.2013 № 2804/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2013 року за «2241/24773, заяви про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України зберігаються 3 роки. Заяви за 2014 рік було знищено на підставі акту № 01 від 06.03.2018 про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду (а.с. 116). Згідно з довідкою Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз судово-медичного лабораторного відділу відділення судово-медичної генетичної ідентифікації від 11.08.2020 №100-634/2110, 07 серпня 2020 року [PERSON] разом з дитиною з`явилась для відбору зразків крові; [PERSON] для відбору зразка крові не з`явився (а.с. 190). Відповідно до довідки Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз судово-медичного лабораторного відділу відділення судово-медичної генетичної ідентифікації від 01.09.2020 №2020/100-696/2224 проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від лютого 2020 року по цивільній справі № 759/13296/-18 за позовом [PERSON] до [PERSON] неможливо, тому що, незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, [PERSON] на відбір зразків крові не з`явився (а.с. 195). Чинне законодавства, зокрема, ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю дитини. Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved