Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

У січні 2019 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 08 лютого 2003 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у Вільховецькій сільській раді Тернопільської області, актовий запис № 01. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин з травня 2016 року, проживають окремо, у звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позов визнає. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: Ухвалою від 25 січня 2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху, надано позивачу строк для оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України десять днів з дня вручення ухвали. 08 лютого 2019 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 19 лютого 2019 року судом відкрито провадження у вказаній справі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони уклали шлюб 08 лютого 2003 року у Вільховецькій сільській раді Тернопільської області. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин з травня 2016 року, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved