Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У серпні 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати за нею право власності на квартиру, за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], [INFO], посилаючись на ті підстави, що [INFO] помер [PERSON], який був спадкодавцем, заповіт ним не складався, тому спадкоємцем за законом став його син [PERSON], який прийняв спадщину, однак не зміг оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на квартиру відсутні. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем за законом після його смерті стала його дочка [PERSON] яка у свою чергу звернулася до Дванадцятої КДНК, де їй відмовили у видачі свідоцтва на спадщину з причин зазначених вище. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на порушення спадкових прав позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду пояснення по справі в яких зазначив, що просить слухати справу у відсутності представника відповідача та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства (а.с. 27, 28). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] належала квартира [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖБК «Медик» №48 від 15.11.1985; довідкою ЖБК «Медик» №32 від 12.12.1994 та довідкою ЖБК «Медик» №4 від 01.12.2010 (а.с. 5-7). Згідно інформаційної довідки квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 10). Після смерті батька [PERSON] 13.08.2008 подав заяву про прийняття спадщини за законом (а.с. 11). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 13). Після смерті батька позивачка звернулася до 12 КДНК із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, однак приватним нотаріусом їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю документа який підтверджує право власності (а.с. 19). Стаття 1216 ЦК України визначає поняття спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини 1 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Приймаючи до уваги, що за положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), суд вважає необхідним визнати право власності за позивачем [PERSON] право власності на квартиру, за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved