Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна. У обґрунтування позову зазначив, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між батьками дитини було розірвано. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Позивач по справі є дідом дитини [PERSON] [INFO]. З відповідача на утримання сина були стягнуті аліменти в розмірі 1/5 від частини розміру заробітної плати (доходу) платника аліментів, однак станом на 30 жовтня 2019 року заборгованість по аліментам складає 114092,03 грн. Життям дитини відповідач не цікавиться з 2008 року, не займається станом здоров`я свого сина, медичні заклади не відвідує, не приймає участі в навчанні сина. Вихованням [PERSON] займаються опікуни [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Дитині присвоєно статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі викладеного просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та призначити позивача другим опікуном над малолітнім [PERSON] , а також залишити за дитиною місце фактичного проживання за адресою, де він проживає на теперішній час: [ADDRESS] . У подальшому, позивач звернувся до суду із заявою про залишення без розгляду його позовних вимог в частині призначення його опікуном дитини. Зазначене клопотання позивача було задоволено та ухвалою суду від 10 липня 2020 року вимоги в цій частині залишені без розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити рішення, що буде відповідати інтересам дитини, а також надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дитина [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Батьки дитини розірвали шлюб [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до наданих документів, позивач по справі [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] (після укладення шлюбу прізвище змінено на [PERSON] ). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довідки ЖСК «Україна» від 04 жовтня 2019 року, дитина [PERSON] проживає разом із [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні осіб від 07 жовтня 2019 року, [PERSON] зареєстрована разом із онуком [PERSON] , [INFO], за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 06 жовтня 2009 року, [PERSON] призначено опікуном дитини [PERSON] [INFO], та визначено місцем проживання дитини, місце проживання її опікуна. Відповідно до довідки Кальміуського ВДВС м.Маріуполь від 04 листопада 2019 року, станом на 30 жовтня 2019 року, заборгованість [PERSON] з виплати аліментів на утримання сина [PERSON] складає 114092,03 грн. Крім того, відповідно до ухвали Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 16 грудня 2014 року та довідки Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 05 листопада 2019 року, [PERSON] перебуває в розшуку за скоєння злочину, передбаченого ст..164 ч.1 КК України. Судом досліджено довідку директора ЗОШ №9, відповідно до якої, вихованням дитини [PERSON] займаються його бабка та дід, батько дитини участі в вихованні сина не приймає, освітній заклад не відвідує, не спілкується з вчителями, не приймає участі в батьківських зборах. Довідкою головного лікаря КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» також підтверджено, що дитиною займаються опікуни, однак батька дитини ніколи не бачили. Згідно рішення колегії Іллічівської районної адміністрації №136/3 від 22 липня 2015 року, дитині [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. У судовому засіданні досліджено висновок Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 03 червня 2020 року, відповідно до якого встановлено доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ст.. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої мешкає дитина, установа охорони здоров`я, учбовий чи інший дитячий заклад, в якому дитина знаходиться, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини: [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Отже, заявлені позивачем вимоги щодо залишення місця фактичного проживання дитини [PERSON] , [INFO], за адресою : [ADDRESS] , є недоцільним, оскільки питання про визначення місця проживання дитини за місцем проживання опікуна було вирішено рішенням Іллічівським райсудом м.Маріуполя від 06 жовтня 2009 року.

Outcome: partial