Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У серпні 2019 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивач обґрунтував тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер 2322180800:02:002:0130, площею 3,3701 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Позивач являється спадкоємцем першої черги як син померлого. Протягом шестимісячного строку позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак відповідно до постанови державного нотаріусу Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. від 08.08.2019 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме відсутності Державного акту на право приватної власності на землю. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку він не має змоги, позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 2322180800:02:002:0130, площею 3,3701 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, після померлого [INFO] [PERSON] , яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача надала до суду заяву про проведення судового засідання по справі за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої просив постановити рішення суду згідно з діючим законодавством на розсуд суду. Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої повідомив, що прийняти участь у розгляді справи не має можливості, просить розглядати справу без його участі. Заперечення до позовної заяви відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 09 січня 2019 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 51 (а.с. 5). Факт родинних відносин між позивачем і померлим підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 24 грудня 1963 року Беленським сільським РАЦС Червоноармійського району Запорізької області, актовий запис № 12, де батьком вказаний [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку, кадастровий номер 2322180800:02:002:0130, площею 3,3701 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Згідно з матеріалами спадкової справи № 89/2019, наданої на запит суду державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , прийняв [PERSON] , про що ним складено заяву, зареєстровану 28.03.2019 за № 262, що знаходяться в матеріалах спадкової справи (а.с. 23). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як рідний син померлого. Спадщину, відкриту після смерті рідного батька, позивач прийняв у встановленому законодавством порядку, а саме: на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори. Окрім позивача, спадкоємців за законом після померлого [INFO] [PERSON] немає. При оформленні позивачем своїх спадкових прав на вищевказану земельну ділянку з`ясувалось, що документ, який підтверджує право власності на спадкове майно, відсутній, тому державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та 08.08.2019 видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 763/02-31 (а.с. 25). Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 1216-1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька - [PERSON] , померлого [INFO] , який в установленому законом порядку прийняв спадщину. Згідно з п. 10 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності померлого на вказану земельну ділянку підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 14 березня 2001 року, відповідно до якого [PERSON] на підставі розпорядження голови Запорізької райдержадміністрації від 25 січня 2001 року № 30 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,37 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 660 (а.с. 10). Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2306166532016 від 31.07.2019 (а.с. 8). Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно зі ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2011 року № 868. правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved