Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У серпні 2014р. Житлово-будівельний кооператив «Іллічівський» (далі - ЖБК «Іллічівський») звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідачка зареєстрована та проживає в будинку [ADDRESS], який знаходиться на балансі ЖБК «Іллічівський», яке надає житлово-комунальні послуги. Позивач зазначав, що відповідачка отримує та користується житлово-комунальними послугами, на неї відкритий особовий рахунок, але остання оплачує послуги не у повному обсязі та несвоєчасно. У результаті чого, згідно виписки з особового рахунку, за період з січня 2011р. по травень 2014р. утворилась заборгованість відповідачки перед позивачем з оплати за спожиті послуги у сумі 10584,13грн., яку позивач просив стягнути з відповідачки. Представник позивача, діючий за довіреністю від 27.08.2014р., у судовому засіданні підтримав позовні вимоги ЖБК «Іллічівський» та просив їх задовольнити (а.с.31). Представник відповідачки у судовому засіданні, діюча за довіреністю від 26.11.2014р. позовні вимоги не визнала. Зазначала, що нарахування відповідачці боргу є неправильним, оскільки вважає, що позивачем житлово-комунальні послуги надаються не повністю, а тому підстав для їх оплати немає (а.с.61). Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача та відповідача, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що спірні відносини регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. №1875-1У (далі-Закон №1875-1У), Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005р. №630, Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України, затверджених наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства № 65 від 01 липня 1994р. В ході розгляду справи було встановлено та не заперечувалось сторонами, що квартира [ADDRESS], належить на праві власності відповідачці, яка зареєстрована та проживає за зазначеною адресою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.14). Будинок [ADDRESS], знаходиться на балансі ЖБК «Іллічівський», яке надає послуги з утримання будинків та прибудинкової території та житлово-комунальні послуги на підставі розпорядження Одеського міського голови № 97-01 від 28.01.2003р. ЖБК «Іллічівський» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки. Встановлено, що між ЖБК «Іллічівський» та відповідачкою відсутній письмовий договір на обслуговування будинку та прибудинкової території, проте послуги відповідачці з утримання будинку та прибудинкової території надаються, а відповідачка разом зі своєю сім'єю їх приймають та частково оплачують. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на ім'я відповідачки в ЖБК «Іллічівський» відкрито особовий рахунок відносно надання житлово-комунальних послуг (а.с.10). За таких обставин, суд вважає, що ЖБК «Іллічівський» має право вимоги до відповідачки відносно плати за обслуговування будинку та прибудинкової території та надання житлово-комунальних послуг, так як остання є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються ЖБК «Іллічівський». Встановлено, що за заявою ЖБК «Іллічівський» Малиновським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ про стягнення з відповідачки заборгованості. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.12.2013р. вказаний вище судовий наказ від було скасовано (а.с.13). На підставі розрахунку, наданого позивачем, судом встановлено, що відповідачка має заборгованість зі сплати витрат з обслуговування будинку та прибудинкової території за період з січня 2011р. по травень 2014р. в розмірі 10584,13грн. У розрахунку наявні відомості про те, що відповідачка періодично проводила оплату зазначених послуг, однак не у повному обсязі, такий розрахунок відповідачкою не спростовано (а.с.8-17). Із пояснень сторін випливає, що між ними договору з обслуговування будинку та прибудинкової території укладено не було. Відповідно до статей 7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін /тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов'язок відповідача оплачувати надані послуги передбачено також п.12 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України, затверджених наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства № 65 від 01 липня 1994р. Статтею 32 Закону №1875-1У визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховуються виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Встановлено, що між сторонами немає письмового договору на обслуговування будинку та прибудинкової території, проте послуги відповідачу з утримання будинку та прибудинкової території надавалися, а відповідач їх приймала та частково оплачувала. Таким чином, відсутність письмового договору не може бути підставою для звільнення від сплати вартості отриманих відповідачем послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території. Отже, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову про стягнення з відповідачки заборгованості з плати витрат з обслуговування будинку та прибудинкової території і житлово-комунальних послуг, станом на травень 2014р., в сумі 10584,13грн. та судових витрат. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що інтереси позивача по справі представляв на підставі довіреності ЖБК «Іллічівський» від 27.08.2014р. [PERSON], який є фізичною особою підприємцем. У подальшому [PERSON] надав суду копію договору про надання юридичних послуг від 30.05.2014р. та копію акту приймання-передачі наданих послуг за договором від 10.07.2014р. При цьому договір від 10.07.2014р. та розрахунок суду не надав. Особами, які беруть участь у справі відповідно до ст.26 ЦПК України є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб, а згідно п.2 ч.1 ст.42 ЦПК України повноваження представника юридичної особою посвідчується довіреністю. Відповідно до матеріалів справи, представник представляв інтереси позивача на підставі довіреності, яка від імені ЖБК «Іллічівський», була видана йому за підписом голови ЖБК «Іллічівський». Отже, участь у розгляді даної справі він приймав, як представник, а тому не міг одночасно мати процесуальний статус особи, яка відповідно до ст.56 ЦПК надає правову допомогу. Витрати за послуги представника у суді нормами ЦПК України до судових витрат не віднесені. З цих підстав правова допомога, яку надав [PERSON] від імені ЖБК «Іллічівський», компенсації не підлягає. Згідно з п.2, 3 ч. 3 ст.79 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 243,60грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial