Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

У серпні 2019 року Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації (далі по тексту - третя особа), в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що до служби у справах дітей надійшло звернення [PERSON] про усунення причин та умов, що сприяють загрозі життю та здоров`ю дитини. У зверненні повідомлялось, що за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] разом з малолітньою донькою [PERSON] , 2010 року народження. Мати дитини веде себе неадекватно, в квартирі антисанітарні умови, відсутні елементарні умови для проживання, дитина голодна та неохайна, залякана. Існує реальна загроза життю та здоров`ю дитини. Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] . 09.11.2017 року та 25.10.2017 року при проведенні профілактичного рейду було встановлено, що для проживання дитини не створено належних умов. 10.11.2017 року до позивача надійшов лист з клопотанням про вжиття термінових заходів щодо захисту прав та інтересів малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у зв`язку з тим, що її мати неналежним чином виховує доньку. Так як для життя та здоров`я дитини існувала безпосередня загроза, на підставі розпорядження Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 10.11.2017 року за №662 малолітню [PERSON] , [INFO] було негайно відібрано від матері [PERSON] та влаштовано до Центру соціальної реабілітації «Ковчег» Всеукраїнського громадського благодійного фонду «Батьківська турбота». З 14.11.2017 року дитина перебуває на обліку Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації, як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.04.2018 року відібрано у [PERSON] без позбавлення батьківських прав малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 30.05.2018 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , було взято на первинний облік Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації 19.06.2018 року № 359 надано малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. 16.07.2018 року розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 399 призначено опікуна громадянку [PERSON] , [INFO] , над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , її житлом та майном. Малолітня [PERSON] проживає з опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Опікун дитини [PERSON] повідомила, що мати дитини [PERSON] жодного разу не зустрічалася з дитиною за час перебування дитини під опікою. Відповідача неодноразово запрошували до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, але вона не приходила, під час відвідування її квартири двері не відкривала, на телефонні дзвінки не відповідає. Сусіди повідомили, що громадянка [PERSON] проживає за даною адресою, але практично не спілкується з сусідами. Вищенаведене свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки, оскільки вона не бере участі у її вихованні, навчанні, розвитку, не виявляє турботу до неї, не підтримує матеріально, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. У судовому засіданні представники позивача та третьої особи позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду без вручення відповідачам з відміткою працівника поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується довідками Укрпошти, форма 20. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 30.08.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її судовий розгляд. Суд, вислухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши документи, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Її батьками, згідно свідоцтва про народження є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати (а.с. 7). Батько дитини [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). До Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулась [PERSON] та повідомила, що за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] разом з малолітньою дочкою [PERSON] , 2010 року народження. Батько дитини помер, а мати веде аморальний спосіб життя. У квартирі антисанітарія, дитина недоглянута, часто голодна, залякана (а.с. 10). 09.11.2017 року складено акт обстеження умов проживання дитини та встановлено, що в кв. [ADDRESS] відсутня вся побутова техніка, умови проживання незадовільні. В квартирі не прибрано, неприємно пахне тютюном, речі розкидані, підлога брудна. Вхідні двері не мають замка, двері не зачиняються. Також встановлено, що дитина не має окремого спального ліжка, письмового стола, в кімнаті відсутнє електропостачання, дитячі речі розкидані (а.с. 21). Розпорядженням Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації №662 від 10.11.2017 року у зв`язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров`я дитини службі у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації спільно з сектором ювенальної превенції Шевченківського управління поліції головного управління Національної поліції України в місті Києві необхідно здійснити заходи щодо негайного відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] (а.с. 12). [INFO] [PERSON] , [INFO] передано до Центру соціальної реабілітації «Ковчег» (а.с. 13). Про негайне вилучення дитини повідомлено Київську місцеву прокуратуру №10 м.Києва листом від 10.11.2017 року (а.с. 17). На підставі наказу №70-од від 14.11.2017 року Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації [PERSON] , поставлено на облік як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах (а.с. 14). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.04.2018 року відібрано у [PERSON] без позбавлення батьківських прав малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 30). 16.07.2018 року розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 399 призначено опікуна громадянку [PERSON] , [INFO] , над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , її житлом та майном. Малолітня [PERSON] проживає з опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та навчається в Івано-Франківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №19. У відповідності до Акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 14.11.2018 року за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] разом із [PERSON] , у приміщенні прибрано, чисто та затишно. Лада має окрему кімнату, обладнану всім необхідним для навчання, сну та відпочинку. Дівчинка навчається в школі, відвідує творчий гурток для малювання. Опікун [PERSON] створила належні умови для проживання, навчання та вихованні підопічної. Дівчинка забезпечена сезонним одягом та взуттям, шкільним, канцелярським приладдям. Опікун цікавиться успіхами дитини в школі, відвідує батьківські збори. Відносини в сім`ї тепла та дружні (а.с. 20). У той же час, згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 19.03.2018 року за адресою: [ADDRESS] , яке було проведено з метою можливого повернення дитини в родину, умови проживання незадовільні, квартира потребує проведення косметичного ремонту, прибирання та провітрювання, оскільки у квартирі палять. Для дитини не створено належних умов для проживання та розвитку, відсутнє місце для сну та відпочинку. [PERSON] придбала холодильник (б/у) та телевізор (а.с. 22). Як вбачається із листа в.о. директора школи від 04.07.2019 року, мати учениці [PERSON] не займається вихованням та навчанням [PERSON] , не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником (а.с. 25). Опікун дитини [PERSON] повідомила, що мати дитини [PERSON] жодного разу не зустрічалася з дитиною за час перебування дитини під опікою (а.с. 18). Згідно висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] від 19.08.2019 року №109/04/40-7572, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] (а.с. 26-29). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При винесенні рішення у справі судом враховано висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] від 19.08.2019 року №109/04/40-7572, оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується Висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої Лади, яка проживає разом з тіткою [PERSON] , яка забезпечує її усім необхідним. За час перебування дитини з гр. [PERSON] мати жодного разу не відвідувала дочку, не цікавилися їх здоров`ям та життям. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно відповідач по справі вихованням своєї дитини не займається і ухиляється від своїх обов`язків по її утриманню та вихованню, не проявляє до дитини щонайменшої материнської турботи, тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно дочки Лади. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. З цих підстав,

Outcome: approved