Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У серпні 2016 року Орган опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області (далі Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO], та стягувати із відповідача аліменти на сина [PERSON] в розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначав, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], мати якого померла 01 червня 2014 року. На даний час [PERSON] проживає разом із своєю рідною сестрою по матері [PERSON] у селі Хрестителеве Чорнобаївського району Черкаської області та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] разом із сином не проживає, його життям не цікавиться, будь-якої участі у його вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. До Органу опіки та піклування із заявою про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно його сина [PERSON], [INFO], звернулася [PERSON] 04 серпня 2016 року Органом опіки та піклування надано до суду висновок за №\~251 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, надав суду аналогічні пояснення, просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON] визнав, не заперечував проти задоволення позову у цій частині. Вимоги про стягнення з нього аліментів на сина не визнав, посилаючись на відсутність у нього фінансової можливості надавати йому матеріальну допомогу, вказуючи також на те, що син отримує пенсію по втраті годувальника після смерті матері. Третя особа:[PERSON] у суді позов та висновок Органу опіки та піклування підтримала повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала та пояснила, що її неповнолітній брат [PERSON] проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, вона піклується про брата. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СР №\~081595 [PERSON] народився 12 грудня 2000 року, про що 13 січня 2001 року у Книзі записів актів громадянського стану про народження виконкомом Хрестителівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області зроблено актовий запис за №\~1. Його батьком є [PERSON], матірю [PERSON], які у період із 30 жовтня 1999 року по 29 лютого 2008 року перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвами про одруження та розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу остання відновила своє дошлюбне прізвище [PERSON]. 01 червня 2014 року [PERSON], мати [PERSON], померла, про що свідчить свідоцтво про її смерть серії І-СР № 227958. На даний час неповнолітній [PERSON] проживає разом із своєю сестрою по матері [PERSON] у селі Хрестителеве Чорнобаївського району Черкаської області та перебуває на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] разом із сином не проживає, його життям не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26 липня 2016 року, складеного комісією Хрестителівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, видно, що неповнолітній [PERSON] проживає разом із сестрою [PERSON], яка піклується про нього, забезпечує його усім необхідним, приділяє належну увагу його вихованню і розвитку. Біологічний батько дитини [PERSON] про фізичний і духовний стан та розвиток сина не піклується, участі у його вихованні не приймає, матеріальної допомоги йому не допомагає. Із висновку №\~251 від 04 серпня 2016 року, наданого суду Органом опіки та піклування, вбачається, що до Служби у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області звернулася [PERSON] із заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], який є її рідним братом по матері. Згідно із цим висновком Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач від виконання своїх батьківський обовязків ухиляється. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви, зареєстрованої в реєстрі за №\~5138, відповідач [PERSON] підтвердив свою відмову від батьківства щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та надав свою згоду на призначення його (сина) опікуном сестри [PERSON], [INFO]. У ч. 1 ст. 12 Закону України Про охорону дитинства, ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. За змістом ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають особа, в сімї якої проживає дитина, орган опіки та піклування. Виходячи з наведеного, враховуючи, що факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обовязків стосовно сина [PERSON], [INFO], знайшов своє підтвердження в суді та відповідачем визнається, суд дійшов висновку, що позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов щодо стягнення із відповідача [PERSON] аліментів на сина у розмірі ? частки його заробітку (доходу) теж ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню з дня подачі цього позову до суду, тобто з 05 серпня 2016 року. Оскільки неповнолітній [PERSON] проживає із сестрою [PERSON] та знаходиться на її утриманні, суд вважає необхідним стягувати на її користь із відповідача аліменти на його сина. Відсутність у відповідача [PERSON] фінансової можливості надавати матеріальну допомогу синові не звільняє його від обовязку утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно із п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України Про судовий збір за подання органами опіки та піклування відповідно до закону заяв про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб судовий збір не справляється. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. За змістом ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведених вище норм, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп., тобто по 551 грн. 20 коп. за кожну заявлену вимогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved