Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, у якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] У вказаному будинку зареєстрований його брат [PERSON] Вказує, що відповідач з 12 листопада 2014 року, його місце знаходження невідоме. В зв'язку з неможливістю вільно на власний розсуд користуватися та розпоряджатися своїм майном, він змушений звертатися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. В судове засідання відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у відповідності з ст. 128 ЦПК України не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] Рівненської області належить на праві власності позивачу, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.08.2014 року. Разом з позивачем у вказаному будинку зареєстрований також відповідач, що підтверджується довідкою Здовбицької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 23.01.2019 року. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач, не проживає по місцю своєї реєстрації без поважних причин більше року, позивач заперечує проти його реєстрації у належному йому на праві власності житлі, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою [ADDRESS]

Outcome: approved