Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

У серпні 2018 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулась [PERSON], уточнивши 16 жовтня 2018 року позовні вимоги, просила суд збільшити розмір аліментів, які стягються з відповідача [PERSON], на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], які встановлені в твердій грошовій сумів розмірі 500 гривень на підстві Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 вересня 2016 року у спараві № 210/3186/16-ц та встановити новий розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач в уточненому позові зазначила, що 15 серпня 2014 року вона уклала з відповідачем по справі шлюб. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дзержинського районного сду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року у справі № 210/3185/16-ц було винесено рішення, яким позов [PERSON] задоволено у повному обсязі та стягнуто на її корить для утримання сина [PERSON], 18.11.2014 рок народження, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень. Проте на теперішній час позивач вважає, що утримувати дитину на присуджені до стягнення кошти практично не можливо, з 1 липня 2018 рок прожитковий мінімум на дітей до 6 років складає 1559 гривень, дитина часто хворіє, відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших дітей, а тому позивач просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 24 жовтня 2018 року відповідачем на адресу суду надано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнав та посилаючись на вимоги ст. 184 СК України зазначив, що підставою для визначення аліментів в твердій грошовій сумі є нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, проте на думку відповідача, відсутні правові підстави для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, так як, відповідач має щомісячний дохід у вигляді фіксованої заробітної плати з якої можливо утримувати щомісячно аліменти, а саме він працює по найму ТОВ «НБС ТЕХНОЛОГІЯ» на посаді токара-розтачувальника 5-го розряду та має загальну суму доходу за період з червня 2018 року по серпень 2018 року у розмірі 14664,00 гривень. Окрім цього, відповідач зазначив, що він проживає зі своїми батьками, які є пенсіонерами та мають невеликі доходу, а тому він зобовязаний надавати їм матеріальну допомогу, тому просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Позивач у судовому засіданні присутня не була, поза межами судового засідання 26 жовтня 2018 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні приступній не був, також поза межами судового засідання 26 жовтня 2018 року подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити частково та встановити стягнення аліментів в розмірі 25 % від його заробітку. Суд дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-КИ № 517875, виданим 02 грудня 2014 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2018 року у справі № 210/3185/16-ц стягнуто з [PERSON] на корить [PERSON] для утримання сина [PERSON], 18.11.2014 рок народження, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень. Відповідно до довідки № 3308 від 27 серпня 2018 року виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян [PERSON] комітету Металургійної районної у місті ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 03.06.2003 року по теперішній час. (а.с.13) У відповідності до довідки № 3293 від 27 серпня 2018 року виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян [PERSON] комітету Металургійної районної у місті ради, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 15.12.2014 року по теперішній час.(а.с.15) Відповідно до довідки про доходи [PERSON] від 28.08.2018 року № 2, вона працює у ФОП «Мамантова Тетяна Василівна» продавцем непродовольчих товарів та має дохід за період з лютого 2018 року по липнь 2018 року 14147,40 гривень. (а.с.16) Відповідно до довідки про доходи від 20 вересня 2018 року № 718/18-НБ, [PERSON], працює на ТОВ «НБС ТЕХНОЛОГІЯ» на посаді токара-розточувальника 5 розряду та за період з червня 2018 року по серпень 2018 року отримав дохід 14664,00 гривень. Згідно зі\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 180 СК України\~та п. 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України).\~За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня предявлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України); ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням;\~з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України). Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~(в редакції\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1\~ст. 179 СК України\~(в редакції\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до змісту\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з\~Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Відповідно до ст.5 «Рівно правність подружжя» Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року (Конвенцію ратифіковано\~\~Законом України №475/97-ВР\~\~від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За нормою\~ст.11 цього Закону, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України). 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3\~ст.181 СК України\~(у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2статті 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,\~що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що відповідач є працездатним, доказів на підтвердження того, що він має інших утриманців ним надано не було, а тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у встановленому законом розмірі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, згоду відповідача на зміну способу стягнення аліментів, відсутність даних про наявність у позивача інших дітей, непрацездатної дружини, проживання разом з батьками похилого віку, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити у вигляді 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.При цьому судом враховано, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років: з 01.01.2018 року - 1492 гривні, тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на день ухвалення рішення становить 746 грн. У зв'язку із набранням 08.07.2017 р. чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача відповідно до розмір задоволених позовних вимог.

Outcome: partial