Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

У січні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос», яку згодом неодноразово уточнювала, останній раз 01 жовтня 2018 року, в якій остаточно просила: стягнути з [PERSON] особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] неустойку у розмірі 67\~501 грн. 68 коп., за кожен місяць моральних страждань по 1000 грн. за період з 03.08.2016 року по 28.09.2018 року, тобто моральну шкоду у розмірі 26\~000 грн., кошти затрачені на проведення експертизи у розмірі 1\~920 грн.; зобовязати [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» здійснити [PERSON] заміну неякісного товару, а саме: профіль стіновий марки ПС-8, 1177x4750 білого кольору в кількості 61.498 кв. - 11 листів, профіль стіновий марки ПС 8 1177x5900 білого кольору в кількості 27.777 кв.м. - 4 листа, профіль стіновий марки ПС 8 1177x5900 білого кольору в кількості 20.833 кв.м. - 3 листа. В обґрунтування позову зазначає, що ТОВ «ТВГ «Альбатрос» виробничо-торгівельні відносини здійснює через структурні підрозділи-партнери, якими є фізична особа-підприємець [PERSON] та фізична особа-підприємець [PERSON] 26.02.2016 року за рахунком-фактурою № Общ-00000242 у ТОВ «ТПГ» Альбатрос» через ФОП [PERSON] позивачем був замовлений «профіль стіновий ПС-8» в асортименті (білого, сірого і бежевого кольору) на загальну суму 36\~610 грн. 18 коп. З 26.02.2016 року по 29.04.2016 року позивачем було зроблено оплату за замовлення в повному обсязі. В свою чергу, оплачена продукція була відвантажена зі складу ТОВ «ТПГ» Альбатрос» позивачу за видатковими накладними відповідача ФОП [PERSON] 24.06.2016 року профіль в заводській упаковці був забраний зі складу продавця. Продавцем не були виписані і видані будь-які якісні документи та сертифікати на продукцію, упаковка і профіль були без наявності маркування та етикетки, які б містили відомості про продукцію, її умовах і режимі зберігання, використання і т.п., що є порушенням ст. 7, ч.7 - 12, п. 1, ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів». 19.07.2016 року при підготовці білого профілю для установки був виявлений брак профилю: ПС 1177*4750 -11 шт. листів, 1177*5900 - 7 шт. листів на суму 8588 грн. 42 коп., весь інший профіль бежевий і сірий, перебували в ідеальному стані. Брак білого профілю полягає у здутті лакофарбового покриття та пошкодженні корозією (іржею) з обох сторін профілю, що є порушенням ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів». Про цю проблему було негайно повідомлено менеджеру з продажу ТОВ «ТПГ «Альбатрос» з проханням приїхати на об'єкт або надіслати представника з метою мирного вирішення проблеми. Менеджер і представники приїжджати відмовилися, а замість цього попросили написати претензію на ім'я директора компанії [PERSON] та фото браку відправити на електронну пошту, що і було виконано 19.07.2016 року. В порушення вимог ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач в триденний термін не приступив до виявлення та усунення недоліків зазначених споживачем в претензії від 19.07.16 року, відповіді по даній претензії і будь-якого вирішення питання позивач не отримав. 27.07.2016 року позивачем повторно була написана претензія про заміну товару неналежної якості або повернення грошових коштів. Однак, директором [PERSON] в усній формі було відмовлено у вирішенні даного питання. 14.09.2016 року, з огляду на те, що рахунок-фактура, товарні чеки і видаткові накладні виписані від підприємця ФОП [PERSON], позивачем була додатково подана претензія на заміну товару неналежної якості або повернення грошових коштів до ФОП [PERSON], відповідь на яку позивач так і не отримав. 05.10.2016 року подана претензія на заміну товару неналежної якості або повернення грошових коштів до ПП [PERSON], однак відповіді не отримано. Вартість профілю неналежної якості становить 8\~588 грн. 42 коп. Претензія на заміну товару неналежної якості або повернення грошових коштів, була отримана виробником-продавцем 19.07.2016 року, отже згідно ст. 14 Закону, відповідач повинен був виконати заміну неналежної якості продукції до 02.08.2017 року, тобто з 03.08.2017 року почався строк нарахування неустойки, розмір якої за період з 03.08.2017 року по 28.09.2018 року (786 днів) становить 67\~501 грн. 68 коп. Крім того, зазначила, що у звязку з неправомірними діями зі сторони відповідача, насмішками зі сторони директора та працівників ТОВ «ТВГ «Альбатрос», позивач зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях та хвилюваннях. Моральні страждання, на думку позивача, полягають у тяганині при розгляді звернень, специфічних особистих особливостей, складності ситуації в яку він потрапив, ступеня вразливості, збільшеної реакції на стрес, також необхідністю захищати свої права у судовому порядку, збиранні доказів, що в свою чергу призвело до порушення звичайного режиму його життя, непередбачених для його сім'ї матеріальних витрат на послуги юристів. У звязку з цим, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. 15 січня 2018 року від [PERSON] особи-підприємця [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги [PERSON] він вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивачка на підставі рахунку-фактури від 26.02.2016 р. № Общ-00000242 здійснила оплату товару частинами 26.02.2016, 09.03.2016, 16.03.2016, 30.03.2016 та 29.04.2016. 24 червня 2016 року на користь позивачки було відвантажено серед іншого спірний товар: профіль ПС-8 1177x4750 11 шт., профіль стіновий ПС-8 1177x5900 4 шт., профіль стіновий ПС-8 1177х5900 3 шт. кольору 9003. При цьому, звертає увагу, що повна оплата товару згідно рахунку-фактури № Общ-00000242 від 26.02.2016 року здійснена позивачкою 29.04.2016 року. Разом з цим, у вказаному рахунку-фактурі зазначено, що замовник зобовязується забрати замовлення з території заводу не пізніше 2-х тижнів з моменту передоплати, інакше гарантія анулюється. Отже, з моменту повної оплати пройшло 56 календарних днів. Таким чином, позивачка порушила своє зобовязання за договором отримати своєчасно товар на складі продавця, а тому гарантія на товар була анульована. Видатковою накладною № Общ-009016 від 24.06.2016 підтверджується, що товар був отриманий позивачкою з порушенням строку, зазначеного в рахунку-фактурі, а тому гарантійні зобовязання продавця щодо поставленого товару анулюються. Також, відсутні будь-які докази, що позивачка забезпечила належне зберігання товару. У позовній заяві позивачка підтвердила, що нею були порушені вимоги щодо проведення монтажу товару не пізніше 2-х тижнів з моменту отримання товару зі складу товар було отримано 24.06.2016, а підготовка до монтажу здійснювалась лише 19.07.2016 року, тобто зі спливом 25 календарних днів. Здуття лакофарбного покриття та пошкодження корозією може мати місце лише при неправильному зберіганні товару (відсутність природньої вентиляції, вологе навколишнє середовище, збирання вологи між листами тощо), тобто очевидно що цей дефект не є виробничим. У своїй претензії від 14.09.2016 року позивачка вимагала замінити браковану продукцію на якісний матеріал або повернути вартість неякісного матеріали з урахуванням транспортних витрат замовника, тобто заявила одразу дві вимоги, не зазначивши суми, яку належить повернути та куди здійснити перерахування коштів у разі задоволення претензії. Звертає увагу суду, що Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено, що виявлення будь-якого недоліку протягом гарантійного строку надає споживачу право на розірвання договору і повернення сплаченої за товар грошової суми. Таке право у споживача виникає тільки у разі виявлення істотного недоліку, а позивачкою доказів на підтвердження цього не надано, як не надано і доказів того, що товар був фальсифікований. Крім того, позивачка отримала спірний товар 24.06ю2016 року, а звернулась (здала на пошту лист) до відповідача з претензією лише 15.09.2016 року, тобто майже через три місяці з дати отримання товару. При отриманні товару позивачка здійснила його огляд, жодних претензій по якості не було, що засвідчено написом на видатковій накладній від 24.06.2016 року № Общ-09016. Твердження позивачки про те, що нею не було отримано інформації про товар, а упаковка не мала етикетки, не відповідають дійсності. При прийнятті товару та до теперішнього часу позивачка не зверталась до [PERSON] особи-підприємця [PERSON] із будь-якими претензіями щодо документації, що надається із товаром. Разом із тим, при прийманні товару позивачем підписано видаткову накладну із зазначенням того, що він не має жодних претензій. Враховуючи викладене, з урахуванням того, що саме істотні недоліки спірного товару можуть бути підставою для заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа у продавця (виробника), вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про заміну неякісного товару, стягнення неустойки, оскільки остання від основної вимоги є похідною. У звязку з цим, у задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити. Також, 15 січня 2018 року від відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги [PERSON] відповідач вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідач здійснює свою господарську діяльність самостійно, незалежно від будь-яких фізичних осіб-підприємців, відповідач не здійснює свою господарську діяльність через вказаних у позовній заяві фізичних осіб-підприємців, тому такі твердження позивача не відповідають дійсності і доказами не підтверджені. Жодних цивільно-правових відносин між позивачем та відповідачем [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» не існує, між сторонами не укладались жодні договори, предметом яких є поставка зазначеного товару, позивач не здійснював оплату за спірний товар, а відповідач не здійснював поставку такого товару. Претензія позивача про заміну товару неналежної якості не була задоволена відповідачем, оскільки відповідач не має жодного відношення до спірного товару, докази причетності [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» до виробництва та/або поставки спірного товару позивачем не надані. Не відповідає дійсності твердження позивача про те, що нібито 03.08.2016 року директор ТОВ «ТВГ «Альбатрос» [PERSON] особисто визнав, що з вини ТОВ «ТВГ «Альбатрос» стався нібито брак спірного товару та відмовився від будь-якого вирішення даної проблеми. Таким чином, продукція, визначена позивачем як неякісна, не вводилась в обіг ТОВ «ТВГ «Альбатрос» та він не має жодного відношення до її виготовлення та реалізації, у звязку з чим відсутні будь-які порушення з боку відповідача прав позивача, що підтверджено також у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2017 року у справі № 804/8872/16. У звязку з цим, у задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити. 16 лютого 2018 року від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] особи-підприємця [PERSON], в якому зазначила, що доданий продавцем до відзиву рахунок-фактура є підробленим, даний документ суттєво відрізняється від оригіналу, виданого позивачу покупцю. Також, фізична особа-підприємець [PERSON], без домовленості з позивачем, всупереч вимог закону, самовільно анулював гарантію. Продавець після повної оплати не сповістив покупця проте, що продукція вже виготовлена та її можна забрати, та сповістив про це лише через 56 днів. У продавця була можливість перевірити режим та умови зберігання відвантаженої продукції, але продавець відмовився робити перевірку. На складі продавця перевірка продукції не робилась, підпис покупця є підробленим, а продукцію зі складу забирала не позивач, а її син та чоловік. Враховуючи викладене, позивачка вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими. 02 квітня 2018 року представник [PERSON] особи-підприємця [PERSON] [PERSON] надала до суду заперечення проти відповіді на відзив ФОП [PERSON], в якому зазначила, що гарантія була анульована, оскільки позивачка безпідставно не отримувала товар більше двох місяців. Вимога щодо монтування профілів у певний термін повязана з тим, що профілі мають зберігатися в умовах доброї вентиляції, про що відповідач попередив позивача, зазначивши це у видатковій накладній № Общ-009016 від 24.06.2016 року. Якби позивачка своєчасно використала придбаний товар за призначенням, тобто встановила профілі або забезпечила відповідні умови зберігання, здуття лакофарбного покриття не відбулося б. Доказів того, що позивачку сповістили про виготовлення профілів лише через 56 днів, суду не надано. Не відповідають дійсності також твердження позивачки про те, що продавець був повідомлений про проблеми з профілем та мав можливість перевірити режим та умови зберігання товару. Позивачка у своїх запереченнях зазначає, що вона нібито не здійснювала детального огляду товару при його прийнятті, у звязку з цим, тягар доведення того, що товар мав недоліки про його передачі позивачці, покладається саме на неї. Також, позивачка не зверталась з вимогою про безоплатне усунення недоліків товару та не зверталась з письмовою вимогою надати їй товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Продавець не зобовязаний утворювати обмінний фонд таких товарів, як металеві профілі. Крім того, позивач жодним чином не обґрунтувала підстав для стягнення моральної шкоди та її розміру, не надала доказів того, що їй було завдано моральної шкоди. Отже, [PERSON] особа-підприємець [PERSON] вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Суд, розглянувши клопотання представника позивача, 16 травня 2018 року вирішив його задовольнити та залучити до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] особу-підприємця [PERSON], виключивши його зі складу третіх осіб по справі, оскільки саме він виступав продавцем спірного товару. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачів - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у відзивах на позовну заяву та письмових запереченнях. Третя особа - [PERSON] особа-підприємець [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У \~відповідності \~до \~ч. 1 \~ст. \~15 \~ЦК \~України, кожна \~особа \~має \~право \~на \~захист \~свого \~цивільного \~права \~у \~разі \~його \~порушення, \~невизнання \~або \~оспорювання. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рахунку-фактури № Общ-00000242 від 26 лютого 2016 року позивачка [PERSON] замовила у відповідача [PERSON] особи-підприємця [PERSON] товари - профіль стіновий ПС-8 в асортименті на загальну суму 36\~610 грн. 18 коп. (а.с. 109). Оплата товару згідно вищевказаного рахунку-фактури № Общ-00000242 від 26 лютого 2016 року була здійснена позивачкою частинами, а саме: 09 березня 2016 року на суму 12\~512 грн., що підтверджується товарним чеком від 09.03.2016 року (а.с. 92), 16 березня 2016 року на суму 2\~000 грн., що підтверджується товарним чеком від 16.03.2016 року (а.с. 96), 23 березня 2016 року на суму 2\~000 грн., що підтверджується товарним чеком від 23.03.2016 року (а.с. 95), 30 березня 2016 року на суму 10\~000 грн., що підтверджується товарним чеком від 30.03.2016 року (а.с. 94) та 29 квітня 2016 року на суму 10\~098 грн., що підтверджується товарним чеком від 29.04.2016 року (а.с. 93). Отже, судом встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що повну оплату придбаного товару - профілю стінового ПС-8 позивачка здійснила 29 квітня 2016 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). У вищевказаному рахунку-фактурі № Общ-00000242 від 26 лютого 2016 року також було зазначено серед іншого, що: виробник не несе відповідальності за пошкодження продукції, отриманої в результаті транспортування транспортним засобом; претензії за якістю і кількістю продукції приймаються тільки на території заводу, тобто в момент її отримання; замовник зобовязується забрати замовлення з території заводу не пізніше 2-х тижнів з моменту передоплати, інакше гарантія анулюється. Твердження сторони позивача про те, що надана представником відповідача копія рахунку-фактури від 26 лютого 2016 року є підробленою та даний документ суттєво відрізняється від оригіналу, належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України не доведені. Будь-яких належних доказів на підтвердження вказаних обставин стороною позивача не надано, документів на підтвердження того, що позивачка за вказаним фактом зверталась до органів внутрішніх справ з заявою про злочин суду також не надано. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом також встановлено, що після оплати придбаного товару позивачка отримала придбані нею товари двома частинами - згідно видаткової накладної № Общ-000252 від 09 березня 2016 року (а.с. 91) та видаткової накладної № Общ-009016 від 24 червня 2016 року (а.с. 110). Тобто, з матеріалів справи вбачається та визнано сторонами, що частину придбаного товару згідно видаткової накладної № Общ-009016 позивачка отримала зі складу відповідача майже через два місяці після здійснення повної оплати товару, тобто 24 червня 2016 року, а не протягом двох тижнів з моменту оплати, як було визначено у рахунку-фактурі. Посилання сторони позивача на те, що продавцем не були видані документи щодо якості товару, відомостей про продукцію, умов і режиму зберігання, а упаковка і профіль були без наявності маркування та етикетки, а також твердження про те, що продавець після оплати товару сповістив покупця про його виготовлення та можливість забрати зі складу лише через 56 днів після оплати, судом до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки не підтверджені жодними доказами. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Твердження сторони позивача про те, що підпис одержувача товару у видатковій накладній №Общ-009016 від 24 червня 2016 року є підробленим, також належними та допустимими доказами не доведені. Будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин стороною позивача не надано, документів на підтвердження того, що позивачка за вказаним фактом зверталась до органів внутрішніх справ з заявою про злочин суду також не надано. Крім того, позивачем не оспорюється факт фактичного отримання зі складу 24 червня 2016 року спірного товару. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 679 ЦК України продавець відповідає\~за недоліки\~товару,\~якщо покупець\~доведе,\~що вони\~виникли до\~передання товару\~покупцеві або\~з причин,\~які існували\~до цього\~моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість, або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. У видатковій накладній № Общ-009016 від 24 червня 2016 року про отримання товару зазначено, що зовнішній огляд проведений, претензій немає. Однак, під час розгляду справи представник позивачки наполягає на тому, що на складі продавця огляд та перевірка придбаного товару на предмет браку товару чи його пошкодження нею не здійснювалась, оскільки товар був щільно складений, а розкриття упаковки ускладнило б транспортування товару. У звязку з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що встановлений частиною другою статті 679 ЦК України обов'язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до частини першої статті 679 ЦК України покладається на нього, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 215/46/16-ц. Об'єктивних перешкод для огляду товару перед його отриманням у позивача не було. Таким чином, стороною позивача визнано, що у момент передачі товару покупцем товар на наявність недоліків та браку не перевірявся, а отже факт того, що в момент передачі товару профіль стіновий ПС-8 мав будь-які недоліки товару, судом не встановлений. При цьому, відповідачем такий факт заперечується. Належних і допустимих доказів того, що недоліки товару виникли до передання його покупцеві, позивачка суду не надала. Також, для правильного вирішення цієї справи правове значення має не тільки факт наявності чи відсутності наданої продавцем гарантії щодо якості товару, а час (момент) виявлення покупцем недоліків товару - до чи після його передання покупцеві. У видатковій накладній № Общ-009016 від 24 червня 2016 року було зазначено, що монтаж продукції має бути проведений не пізніше 2-х тижнів з моменту отримання товару зі складу; при тривалому зберіганні продукції з полімерним покриттям необхідно забезпечити природну вентиляцію кожного листа, прибрати п/е упаковку. З викладеного вбачається, що отримавши товар 24 червня 2016 року, позивачка мала використати його за призначенням (здійснити монтаж продукції) протягом двох тижнів з моменту його отримання. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі зобовязані користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації. Однак, як зазначає сама позивачка у своїй позовній заяві, протягом двох тижнів з моменту отримання спірного товару монтаж продукції нею здійснений не був, а підготовка до установки спірного товару - білого профілю була здійснена лише 19 липня 2016 року. Жодних доказів того, що у період з 24 червня 2016 року по 19 липня 2016 року спірний товар зберігався позивачем в належних умовах, було прибрано упаковку та забезпечено вентиляцію кожного листа, стороною позивача суду не надано. Позивачка зазначає, що 19 липня 2016 року при підготовці до монтажу придбаного товару профілю стінового білого кольору (9003) ПС-8 1177х4750 у кількості 11 листів та ПС-8 1177х5900 у кількості 7 листів було виявлено пошкодження лакофарбного покриття на всіх 18 листах. У звязку з цим, 19 липня 2016 року позивачка звернулась до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» з претензією про заміну товару неналежної якості або повернення грошових коштів (а.с. 83). 25 липня 2016 року позивачка повторно звернулась до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» з претензією про заміну товару неналежної якості або повернення грошових коштів (а.с. 87). За вих. № 230/1 від 26 серпня 2016 року [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» [PERSON] було надано відповідь (а.с. 126), в якій зазначено, що продавцем товару, до якого остання має претензію, є фізична особа-підприємець [PERSON], яким чином ТОВ «ТВГ «Альбатрос» порушив законні права та інтереси покупця не зазначено, а також не зазначено хто є виробником спірного товару. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» заперечує факт укладення будь-яких цивільно-правових угод з позивачем [PERSON], предметом яких є поставка спірного товару, а також заперечує факт виробництва ним та реалізації спірного товару. Згідно довідки № 3 від 15 січня 2018 року, виданої [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» останнім підтверджено, що вказане підприємство не виробляло наступний товар: профіль стіновий марки ПС-8, 1177х4750 білого кольору в кількості 61498 кв.м 11 листів; профіль стіновий марки ПС-8, 1177х5900 білого кольору в кількості 27777 кв.м 4 листа; профіль стіновий марки ПС-8, 1177х5900 білого кольору в кількості 20833 кв.м 3 листа; а також засвідчено, що вказане підприємство не здійснювало поставку зазначеного вище товару на користь [PERSON] (а.с. 139-140). Предметом доказування, відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Жодних доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» укладало з позивачем будь-які цивільно-правові угоди щодо спірного товару, здійснювало позивачу поставку або продаж такого товару, стороною позивача суду не надано. Більш того, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що цивільно-правові відносини щодо спірного товару склались саме між [PERSON] та відповідачем [PERSON] особою-підприємцем [PERSON] Також, слід зазначити, що використання [PERSON] особою-підприємцем [PERSON] на рахунках-фактурах логотипу [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» не свідчить про існування виробничо-торгівельних відносин між відповідачами по справі. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено перед судом належними та допустимими доказами, що відповідачем по справі [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» були будь-яким чином порушені права позивача, як не доведено і того, що вказаний відповідач є виробником спірного товару та здійснює торгівельно-виробничі відносини через відповідача [PERSON] особу-підприємця [PERSON] Отже, в даному випадку слід зазначити, що позивач по справі помилково визначив відповідачем [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос». Крім того, слід зазначити, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2017 року по справі № 804/8872/16 по адміністративній справі за позовом [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос» до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, було визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № 46 від 30 листопада 2016 року про накладення стягнень на ТОВ «Торговельно-виробнича група «Альбатрос», передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме за відмову споживачу [PERSON] в реалізації її прав, встановлених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с. 129-130). Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Оскільки, позивачем не доведено перед судом, що його право було порушеним зазначеним відповідачем - [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробнича група «Альбатрос», а судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси осіб, при доведеності того, що саме визначений позивачем відповідач порушив ці права, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON], предявлених до [PERSON] з\~обмеженою відповідальністю\~«Торговельно-виробнича\~група «Альбатрос» щодо заміни неякісного товару, слід відмовити. Що стосується позовних вимог, предявлених до [PERSON] особи-підприємця [PERSON], суд виходить з наступного. 14 вересня 2016 року позивачка звернулась до [PERSON] особи-підприємця [PERSON] з претензією про заміну товару неналежної якості або повернення грошових коштів (а.с. 111). Вищевказану претензію [PERSON] відповідачем [PERSON] особою-підприємцем [PERSON] було розглянуто та надано відповідь від 24 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні претензії, в якій зазначено, що товар [PERSON]А, був отриманий з порушенням строку, зазначеного в рахунку-фактурі, допущено порушення зобовязань щодо отримання товару на складі протягом не більше, як двох тижнів з дати оплати товару, у звязку з чим гарантійні зобовязання продавця анулюються, а також наголошено на тому, що жодних доказів неякісності товару та виникнення дефектів з вини продавця покупцем не надано, а при отриманні товару жодних претензій щодо якості товару висловлено не було, а претензію направлено лише через три місяці після отримання товару (а.с. 113). Обовязковою умовою для судового захисту будь-якого права є наявність достовірних даних про те, що право особи порушено, не визнане, або оспорене іншою особою. Як вже було зазначено вище, стороною позивача не доведений належними та допустимими доказами факт того, що в момент передачі товару профіль стіновий ПС-8 мав будь-які недоліки товару, або дані недоліки виникли з вини продавця. Дійсно, у висновку експерта № ГО-735 від 03 квітня 2018 року, виконаному експертом Дніпропетровської торгово-промислової палати [PERSON], зазначено, що предявлений для експертизи профіль стіновий ПС-8 (9003) складений штабелями один на одного, між листами знаходиться прокладочний матеріал картон (картон нарізаний полосами), на всіх 18 листах профілю стінового ПС-8 (9003) як на лицевій так і на тиловій сторонах візуально простежується крапкова корозія. Через корозію надані на експертизу листи профілю стінового ПС-8 (9003) у кількості 18 шт. мають втрату товарного вигляду (а.с. 185-195). Однак, вказана експертиза не містить інформації про причини виникнення крапкової корозії на листах профілю стінового ПС-8, час її виникнення та жодним чином не встановлює вину продавця чи виробника у її виникненні. Більш того, вказана експертиза була проведена лише 30 березня 2018 року, тобто більш ніж через два роки після придбання позивачкою вказаного товару. Жодних доказів якими були умови зберігання спірного товару весь цей час з моменту придбання товару, стороною позивача суду не надані. За таких обставин, суд оцінює критично та не приймає до уваги в якості доказу висновок експерта № ГО-735 від 03 квітня 2018 року, виконаний експертом Дніпропетровської торгово-промислової палати [PERSON] Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89\~цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Таким чином, стороною позивача не доведено, що здуття лакофарбного покриття та корозія на спірному товарі сталось з вини продавця - [PERSON] особи-підприємця [PERSON], а не з будь-яких інших підстав, в тому числі з підстав неправильного зберігання товару та невикористання його за призначенням у встановлений строк. З положень ст. 264 ЦПК України вбачається, що під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконливого висновку, що позивачем не доведено на теперішній час факту порушення його прав відповідачем [PERSON] особою-підприємцем [PERSON], не доведено, що вказаним відповідачем було продано позивачу товар неналежної якості або фальсифікований товар, тобто не доведено, що відповідач [PERSON] особа-підприємець [PERSON] порушив будь-які законні права, свободи та інтереси позивача чи вчинив протиправні дії або бездіяльність у відношенні нього. Тому підстави для задоволення позову відсутні. Враховуючи наведене, оскільки стороною позивача під час розгляду справи не доведено перед судом факту порушення [PERSON] особою-підприємцем [PERSON] прав позивача як споживача, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав на теперішній час для задоволення позовних вимог позивача про стягнення неустойки. Оскільки позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від інших позовних вимог про стягнення неустойки та заміни неякісного товару, то вказані позовні вимоги [PERSON] також не підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. У звязку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору, судові витрати по справі підлягають віднесенню на рахунок держави. На підставі ст.ст. 15, 610, 675, 679 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», та

Outcome: dismissed