Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який в ході розгляду справи було уточнено, про зміну розміру аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2014 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., починаючи з 26 червня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на те, що на сьогоднішній день сума аліментів, які стягуються з відповідача є недостатньою для матеріального утримання дитини, та просить змінити розмір аліментів за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2014 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1300 грн. щомісяця до повноліття дитини. В судове засідання позивач не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, у якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, письмових заперечень проти позову суду не надав, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження дитини серії І-ЖС № 141506 батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно починаючи з 26.06.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач за період з 26.06.2014 по 01.01.2017 року не сплачує аліменти за рішенням суду та має заборгованість по сплаті аліментів, а також відповідач не приймає участь у вихованні дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~\~ За правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 „Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст. 183 „Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст. 184 „Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до відомостей, викладених у позовній заяві, матеріальне положення відповідача змінилось, відповідач працює приватним підприємцем, створив сімю, поліпшив побут, в той час як матеріальне становище позивача по справі погіршилося. Суд також враховує, що на даний час з моменту ухвалення рішення дитина в силу віку стала потребувати більших витрат, крім того, за цей час змінився прожитковий мінімум на дитину. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved