Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], а також встановити наступний порядок спілкування батька з дитиною: щотижнево у дні, які є вихідними днями від праці [PERSON] з 12 години до 19 години наступного дня за місцем його проживання; проведення відпустки батька з дитиною не менше ніж 2 тижні на рік з оформленням усіх необхідних документів. Крім того, просив зобовязати відповідача вирішувати питання, що стосуються навчання та виховання дитини сумісно з позивачем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2009 року по 08 листопада 2013 року. У період шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Під час проживання однією сімєю він забезпечував дружину та дитину усім необхідним. Проте, незважаючи на це, рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 27.06.2013 року з нього на користь відповідачки були стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця. У вересні 2013 року відповідач забрала дитину та поїхала без будь-яких пояснень. З цього часу син проживає разом з нею. Відповідачка почала перешкоджати його спілкуванню з сином, що змусило його звернутись до Служби у справах дітей Кальміуської райадміністрації Маріупольської міської ради із заявою про визначення його участі у вихованні дитини. Згідно рішення комісії йому було встановлено насупний порядок спілкування з сином [PERSON]: щотижня у вихідні від роботи позивача дні з 17 години до 08 години наступного дня, та у вихідні від роботи позивача дні, які співпадають з календарними вихідними днями з 12 до 19 годиниза місцем його проживання. Проте, незважаючи на вказане рішення, відповідач не дозволяє йому бачитись з сином, забирати його зі школи та проводити з ним час. На підставі викладеного, просив визначити йому порядок спілкування з дитиною. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просили позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що не чинить перешкоди у спілкуванні батька з їх сином [PERSON]. Дитина навчається у другому класі, тому єдине, з чим вона не зодна, це перебування [PERSON] у будні дні у батька з залишенням на ніч. Вважає, якщо батько буде забирати сина зі школи і приводити наступного дня, це може порушити учбовий процес, оскільки на наступний день до школи необхідно брати, як правило, зошити та підручники з інших предметів, які знаходяться вдома за місцем постійного проживання дитини. Крім того, школа, яку відвідує [PERSON], знаходиться на значній відстані від місця проживання позивача, і щоб дістатися школи необхідно їхати автобусом з пересадкою, а відповідно дитині необхідно буде підніматися вранці значно раніше ніж зазвичай. Проти проведення відпустки сина разом із батьком, а також проти залишення на ніч у позивача у вихідні календарні дні вона не заперечує. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Кальміуської райадміністрації Маріупольської міської ради, у судовому засіданні, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Кальміуської райадміністрації № 6 від 13 квітня 2016 року, вважала за можливе встановити такий порядок спілкування позивача з дитиною сином [PERSON], [INFO]: щотижнево у будні дні, які є вихідними днями від праці [PERSON], з 14 до 18 години, та у вихідні дні, які є і вихідними днями від праці [PERSON], з 15 години пятниці до 16 години суботи чи з 15 години суботи до 16 години неділі за місцем проживання батька [PERSON]; проведення відпустки батька з дитиною не менше ніж 2 тижні на рік; спілкування батька з дитиною у літній період та канікулярні дні узгоджувати з матірю дитини. Суд, вислухавши сторони, представника служби у справах дітей Кальміуської райадміністрації Маріупольської міської ради, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та встановлення порядку спілкування з дитиною підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009 року по 08.11.2013 року (а.с. 22-23). 23 липня 2009 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] 9а.с. 24). Рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 27.06.2013 року з позивача були стягнуті аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця (а.с. 21). Позивач проживає один в м. Маріуполі по проїзду 40 років Жовтня, буд. 12/14 (а.с. 20), працює машиністом тепловозу в цеху рухомого складу управління залізничного транспорту ПрАТ «ММК ім. Ілліча» з ипня 2015 року, за час рооти зарекомендував себе з позитивного боку (а.с. 27). Згідно акту обстеження умов проживання від 01.04.2016 року, складеного спеціалістами Служби у справах дітей Кальміуської райадміністрації Маріупольської міської ради, в будинку №12/14 по проїзду Туннельному (40 років Жовтня) в м. Маріуполі за місцем проживання позивача, для перебування дитини в будинку із залишенням на ніч маються усі умови, для дитини мається окрема кімната, спальне місце, стіл для занять та іграшки. Дитина [PERSON], [INFO], навчається у КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №30 Маріупольської міської ради Донецької області». У навчальному 2015/2016 роках є учнем першого класу (а.с. 29). Станом на момент розгляду справи є учнем 2 класу того ж навчального закладу. Крім того, він займається у комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі №1 Управління освіти Маріупольської міської ради у відділенні кікбоксингу щопонеділка, щосереди та щопятниці з 14.30 години до 16 години (а.с. 28). Відповідно до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 2, 3 ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. [PERSON] наполягає, що в теперішній час не має можливості безперешкодного спілкування з сином. З цього приводу він звертався до органу опіки та піклування для встановлення режиму спілкування з дитиною. Рішенням колеії Іллчівської райадміністрації Маріупольської міської ради від 27.11.2013 року №366 встановлено насупний порядок спілкування з сином [PERSON]: щотижня у вихідні від роботи позивача дні з 17 години до 08 години наступного дня, та у вихідні від роботи позивача дні, які співпадають з календарними вихідними днями з 12 до 19 годиниза місцем його проживання (а.с. 5). Однак, незважаючи на вказане рішення, [PERSON] відмовляється його виконувати. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законними та обґрунтованими. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною, повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - зі своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними буде повністю відповідати інтересам дитини. Оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає її нормальному розвитку, проте між батьками виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів дитини, дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визначення способу та порядку спілкування з дитиною підлягають задоволенню. Згідно висновку Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради №02-432-03 від 20 квітня 2016 року, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Кальміуської районної адміністрації від 13 квітня 2016 року № 6, вважає можливим встановити такий порядок спілкування [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], як щотижнево у будні дні, які є вихідними днями від праці [PERSON], з 14 до 18 години, та у вихідні дні, які є і вихідними днями від праці [PERSON], з 15 години пятниці до 16 години суботи чи з 15 години суботи до 16 години неділі за місцем проживання батька [PERSON]; проведення відпустки батька з дитиною не менше ніж 2 тижні на рік; спілкування батька з дитиною у літній період та канікулярні дні узгоджувати з матірю дитини. В той же час, вирішуючи питання щодо встановлення порядку та часу для участі у вихованні дитини, суд враховує вік дитини та навчальний процес у будні дні. За таких обставин, з урахуванням того, що дитина за місцем свого постійного проживання має облаштоване місце для занять та вивчення домашнього завдання, де знаходться усі необхідні шкільні приладдя, підручники та зошити, а також те, що місце проживання батька знаходиться на значній відстані від школи, що вимагатиме у разі залишення дитини на ніч у батька у будні дні зміну режиму дня (більш ранній підйом зранку) для вчасного прибуття до школи, суд вважає доцільним визначити батьку такий час для спілкування з сином [PERSON]: щотижнево у будні дні, які є вихідними днями від праці батька з 13 до 18 години, та у вихідні дні, які є і вихідними днями від праці батька з 15 години пятниці до 16 години суботи чи з 15 години суботи до 16 години неділі за місцем проживання батька [PERSON] Визначити проведення відпустки батька з дитиною не менше ніж 2 тижні на рік. Спілкування батька з дитиною у літній період та канікулярні дні узгоджувати з матірю дитини.

Outcome: partial