Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 17 лютого 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського РУЮ м. Харкова, актовий запис № 57, зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають з нею та перебувають на її матеріальному отриманні. Посилалась, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між нею та чоловіком взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з 10.01.2017 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Зазначила, що постійно слідкує за станом здоровя дітей, їх розвитком, займається вихованням та матеріальним забезпеченням, а відповідач фінансово родину не утримує, в звязку з чим просить стягнути на свою користь аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1860 грн. на одну дитину. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 36) Сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких зазначено відповідача. (а.с. 19-20) Шлюбно сімейні відносини подружжя не підтримує з 10.01.2017 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Крім того, діти знаходяться на утриманні матері та відповідач матеріальної допомоги на їх утримання в добровільному порядку не надає. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому\~статтею 182 СК України\~передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів дітей, враховуючи, що\~ст. 180 СК України\~покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 3720,00 грн., по 1860,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18.01.2018 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача також слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн. та на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в сумі 704.80 грн.

Outcome: approved