Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У січні 2014 року на адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи: Жовтневий районний відділ Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Управління дорожньої автомобільної інспекції України в Дніпропетровській області, Сектор Укрбюро Інтерполу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про витребування майна з чужого незаконного володіння (а. с. 3-4). В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилався на те, що йому на праві власності належить мотоцикл Honda GL, модель SC47/1/1, білого кольору, д/з [NUMBER], кузов/рама/шасі [NUMBER], який був викрадений 18 березня 2010 року з гаража позивача, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Внаслідок міжнародного розшуку вказаного автотранспортного засобу його було з'ясовано, що громадянин України [PERSON] зберігає його на станції технічного обслуговування за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Каштанова, 5. У зв'язку з викладеними обставинами позивач через свого представника звернувся до суду з даним позовом та просив суд витребувати від [PERSON] мотоцикл Honda GL, модель SC47/1/1, білого кольору, д/з [NUMBER], кузов/рама/шасі [NUMBER], двигун [NUMBER]; зобов'язати відповідача передати позивачу вказаний автомобіль, а також покласти на відповідача судові витрати по даній цивільній справі (а. с. 3-4). У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Відповідач в судові засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Представник третьої особи - Сектору Укрбюро Інтерполу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, у судовому засіданні при вирішенні даного спору поклався на розсуд суду. Третя особа - Жовтневий районний відділ Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, надіслала на адресу суду заяву про розгляд даної цивільної справи без свого представника, в заяві також вказала, що просить прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства України (а. с. 42-43). Третя особа - Управління дорожньої автомобільної інспекції України в Дніпропетровській області, для участі в розгляді даної цивільної справи свого представника не направила, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки свого представника суду не повідомила. Вислухавши пояснення представника позивача, а також представника Сектору Укрбюро Інтерполу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить мотоцикл Honda GL, модель SC47/1/1, білого кольору, д/з [NUMBER], кузов/рама/шасі [NUMBER], двигун [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про право власності (а. с. 8-13). З протоколу про отримання усної заяви від [PERSON], складеним карабінерами у м. Роман оді Ломбардія, вбачається, що 18 березня 2010 року мотоцикл Honda GL, модель SC47/1/1, білого кольору, д/з [NUMBER], кузов/рама/шасі [NUMBER], двигун [NUMBER], належний позивачу, був викрадений з гаражу [PERSON] (а. с. 15-19). Судом встановлено, що вказаний мотоцикл станом на 01 липня 2013 року знаходиться у громадянина України [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], та який повідомив, що він зберігає даний мотоцикл за адресою в м. Дніпропетровську по вул. Каштановій, 5 на території станції технічного огляду. Викладене підтверджується листом начальника Жовтневого РВ ДМУ УМВС України Дніпропетровській області (а. с. 22-23). Відповідно до повідомлення Управління ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 08 липня 2013 року за вих.. № 14/48зі, адресованого начальнику СУБ Інтерполу ГУМВС України в Дніпропетровській області, вбачається, що реєстрацію мотоцикл Honda GL, модель SC47/1/1, білого кольору, д/з [NUMBER], кузов/рама/шасі [NUMBER], двигун [NUMBER] за [PERSON], про що останній було повідомлено, та у зв'язку з чим вона здала до підрозділу Дніпропетровського ВРЕВ ДАІ № 3 тимчасовий реєстраційний талон [NUMBER] та державний номерний знак [NUMBER] (а. с. 20-21). Вищевикладене також підтверджується довідкою про результати проведеної сектором Укрбюро Інтерполу ГУМВС України в Дніпропетровській області (а. с. 46-49) та поясненнями, наданими представником третьої особи у судовому засіданні. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник може витребувати в натурі належне йому майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним. Недобросовісним набувачем в сенсі ч. 1 ст. 390 ЦК України є особа, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно. Положеннями ст. 400 ЦК України встановлено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ч. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача щодо витребування з незаконного володіння [PERSON] мотоцикла Honda GL, модель SC47/1/1, білого кольору, д/з [NUMBER], кузов/рама/шасі [NUMBER], двигун [NUMBER] та повернення його законному володільцю - [PERSON], приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд дійшов висновку щодо доведеності та обґрунтованості позовних вимог та вважає за необхідне їх задовольнити. Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат по даній цивільній справі та приймаючи до уваги результат вирішення справи, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved