Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

У серпні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 25 квітня 2015 року в с.Тарасівка Києво-Святошинського району , Київської області з вини [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. У звязку з чим автомобіль Хонда , державний номерний знак [NUMBER],отримав механічні пошкодження. Розмір завданих збитків власнику автомобіля Хонда становить 33\~231.00 грн, що було виплачено потерпілому, тому МТСБ набуло право регресу до винної особи. У добровільному порядку відповідач збитки не відшкодував. Тому при зверненні до суду позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.. Просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 33\~231.00 грн. та судовий збір в розмірі 1762 грн. У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи встановлено, що 05 квітня 2015 року водій [PERSON]., керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак [NUMBER], рухався по вул. Шевченка при зустрічному розїзді не зумів дотриматися безпечного бокового інтервалу, частково виїхавши на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «Хонда» державний номерний знак [NUMBER], що рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2015 року [PERSON], було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована 29 травня 2015 року [PERSON] звернувсь до МТСБ України із повідомленням про ДТП. На підставі звіту №115 від 12.06.2015 про оцінку збитку спричиненого автомобілю Потерпілої особи, був складений наказ № 4599 від 14.09.2015 року про виплату страхового відшкодування. Згідно платіжного доручення №4599РВ від 15.09.2015 року виплачено страхове відшкодування в розмірі 33\~231.00грн. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб визначених у ст. 13.1 Закону. У ст. 1.6 вищевказаного Закону власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власники або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 33\~231.00грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1762,00 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved