Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

У своїй позовній заяві представник позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за Договором про споживчий кредит №8/18-0108 (для придбання транспортного засобу) від 25.05.2018 року, розмір якої станом на 02.10.2020 року становить 981857,27 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 14727.86 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 25 травня 2018 року між сторонами було укладено Договір про споживчий кредит для придбання анспортного засобу №8/18-0108. Банк надав відповідачці кредит в загальному розмірі 1 129 968,00грн. (один мільйон двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) гривень на строк 84 (вісімдесят чотири) місяців. Позичальник зобов`язулася належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користуванням кредитом в розмірі 12,99% (дванадцять цілих девяносто дев`ять сотих) річних та інші платежі (комісійну винагороду) у порядку та на умовах, начених цим договором. Зазначена процентна ставка є фіксованою. Відповідачка не виконує умови договорів кредиту та застави, а саме в частині укладення Договору страхування предмету застави. В зв`язку з відмовою відповідачки від сплати наступних платежів за договором страхування фактично припинилась дія договору страхування 25 травня 2019 року, а його дія не була продовжена. За таких обставин, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та комісійних винагород. Відповідачкою було сплачено страховий платіж в сумі 75 205,65 грн. (що підтверджується платіжним дорученням № 9/18-0108 від 25.05.2018 року) за період з 25.05.2018р.-24.05.2019р., в подальшому відповідачко не було здійснено страхування предмету застави за пакетом «повне Каско» тим самим порушивши умови Договору. Відповідно до умов Договору застави відповідачці 03 червня 2020 року позивачем було вручено лист-повідомлення вих № 25 про порушення нею умов Договору з вимогою негайно виконати законні вимоги банку. Однак відповідачка відмовилась від добровільного виконання взятих на себе зобов`язань та ухиляється від сплати чергових страхових платежів за Договором № 1800011 добровільного страхування наземного транспорту від 25.05.2018 року. 21 серпня 2020 року відповідачці було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, яка нею отримана 27 серпня 2020 року. Однак, вимога позивача боржником виконана не була та відповідно до розрахунку станом на 02 жовтня 2020 року загальна заборгованість за кредитним договором №8/18-0108 від 25.05.2018 року становить 981 857,27 гривень. Вказану суму просить стягнути з відповідачки судовим рішенням. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності позов підтримав повністю. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вважає вимоги банку передчасними, тому в задоволенні позову слід відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Матеріалами справи підтверджено, що 25 травня 2018 року між сторонами було укладено Договір про споживчий кредит для придбання анспортного засобу №8/18-0108. Банк надав відповідачці кредит в загальному розмірі 1 129 968,00 грн. (один мільйон двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) гривень на строк 84 (вісімдесят чотири) місяців, процентна ставка 12,99% (а.с.5-8). Згідно копії повідомлення від 03 червня 2020 року та вимоги про дострокове повернення кредиту (а.с.33,34) відповідачку було повідомлено про не виконання умов договорів кредиту та застави, а саме в частині укладення Договору страхування предмету застави, у зв`язку з чим банк ставить вимогу про дострокове повернення кредиту. Відповідно до розрахунку станом на 02 жовтня 2020 року загальна заборгованість за кредитним договором №8/18-0108 від 25.05.2018 року становить 981857,27 гривень (а.с.22-27) Представник відповідачки, заперечуючи проти позову, посилався на те, що відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Інших підстав, щодо безпідставності вимог позивача, представником відповідачки суду не надано. Однак з таким твердженням не можна погодитись, виходячи з наступоного. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 02 жовтня 2020 року становить - 981857,27 гривень, з яких: заборгованість за кредитом -909395,38 гривень, заборгованість за процентами- 71020,03 гривень, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів-951,71 гривень, відшкодування 3% річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України-1104,69 гривень, відшкодування витрат від інфляції за несвоєчасне повернення кредиту та процентів-159,14 гривень. Будь-яких доказів, які б спрстували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачки за вказаним кредитним договором, суду не представлено. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 550 ЦК України, передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання. Відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Разом з тим, розмір пені, який позивач просить стягнути з відповідачки, є сталим, а тому пеня нарахована не в період дії карантину. Таким чином, у зв`язку з тим, що судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved