Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

у серпні 2018 року до Машівського районного суду Полтавської області з Карлівського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування, мотивованим тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], доводиться йому колишньою дружиною, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дітьми, зареєстровані у його квартирі, однак з 2016 року фактично не проживають у ній, а з 2014 року і по теперішній час не беруть участі в оплаті комунальних послуг. Їхня реєстрація у вказаній квартирі перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися своєю власністю. У зв'язку з викладеним, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 03.12.2018 провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування закрито, у звязку зі смертю останньої (а.с. 203). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі в судове засіданні повторно не зявилися, судові повістки про виклик направлялися їм за адресами реєстрації та фактичного місця проживання, що зазначені в позовній заяві, натоміть вручені адресатам не були та повернулися до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с. 153-168, 183-197). 30.11.2018 від відповідача [PERSON], надійшла телефонограма про перенесення розгляду справи на іншу дату у звязку з його відрядженням (а.с. 200). Натомість суд визнає його неявку неповажною, оскільки підтверджуючі документи не надані, та вважає можливим справу розглянути за відсутності відповідачів. Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що на підставі ордера № 1330, [PERSON], сімя якого складається з чотирьох чоловік: [PERSON] голова сімї, [PERSON] жінка, [PERSON] син, [PERSON] син, надано право на зайняття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). У подальшому, після смерті батьків та переїзду брата в іншу місцевість (як стверджує позивач), у вказаній квартирі стали проживати, були зареєстровані та залишаються зареєстрованими на даний час відповідачі по справі, що стверджується повідомленням Карлівського ВУЖ КГ № 416 від 07.10.2016 (а.с. 6). Натомість, як убачається з акта обстеження матеріально побутових умов проживання [PERSON], за результатами обстеження житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], встановлено, що фактично за вказаною адресою [PERSON] проживає один, в даному помешканні зареєстровані, але не проживають, зі слів сусідів, з початку 2016 року: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7). За повідомленням Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-27/569 від 29.09.2017, на території Веприцької сільської ради з 2000 року проживають без реєстрації такі громадяни: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.29). Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 052582 від 30.03.1999 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). На підтвердження доводів про те, що відповідачі не беруть участі у витратах по оплаті комунальних послуг, позивачем надано: постанови про закриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON], позивача по справі, заборгованості на користь ПАТ «Полтавагаз» (а.с. 21, 23); рахунки на оплату послуг теплопостачання на імя [PERSON] (а.с. 22); постанови про закриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та повідомлення підприємства про повну сплату заборгованості (а.с. 24-25, 30-32); копію договору № 1673 про надання комунальних послуг, укладеного з [PERSON] (а.с.34); копії розрахункових книжок, відповідно до яких абонентом за адресою [ADDRESS], являється [PERSON], позивач по справі (а.с.36-43, 61-81). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того, ч. 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що оскільки відповідачі понад рік без поважних причин не проживають в належному позивачу житловому приміщенні, де він зареєстрований, а тому приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в рівних частинах сплачена позивачем сума судового збору у розмірі по 213,30 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved