Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

У січні 2020 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» в особі філії «Запорізька обласна» «Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» про стягнення суми грошового внеску, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.03.2008 між [PERSON] , батьком позивача, та філією «Запорізька обласна» «Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» укладено депозитний договір № ЗП-170308А про розміщення грошових коштів на «Накопичувальному» депозиті та внесено на депозитний рахунок грошові кошти розміром 10 000 гривень строком на 12 місяців з 17.03.2008 по 17.03.2009. За умовами п. 1.2 депозитного договору, відсотки на депозитний внесок складають 25% річних, їх розмір не може бути змінений протягом 12 календарних місяців від строку укладання договору. Нарахування відсотків здійснюється раз на три місяці на дату укладання договору протягом строку дії. Відповідно до Додатку № 1 до депозитного договору, сума нарахованих відсотків становить 2 807,30 грн. [INFO] [PERSON] помер. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2019 у справі № 334/788/18 за позивачем визнано право власності на вклад за вищевказаним депозитним договором в порядку спадкування за законом після смерті батька. Однак, до теперішнього часу нараховані відсотки та вклад не повернуто. Посилаючись на вимоги ст.ст. 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму неповернутого вкладу розміром 10 000 грн., нараховані та несплачені відсотки розміром 2 807,30 грн., 3% річних розміром 1 152,66 грн., інфляційні втрати станом на 29.01.2020 розміром 8 140,09 грн., а всього стягнути 22 100,05 грн. (а.с. 20-22). Ухвалою від 17.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання. Водночас, цією ухвалою відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня вручення ухвали. Копію ухвали було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням за зазначеною у позовній заяві адресою, яка відповідає адресі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти «адресат вибув». Станом на 04.05.2020 до суду не надійшов відзив на позовну заяву. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за юридичними адресами відповідача та його філії. Проте, конверти із поштовими відправленнями були повернуті на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній». Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Згідно з ч. 10 ст. 128 ЦПК України судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю. Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки судові повістки надсилались на адресу відповідача-юридичної особи за юридичною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також за адресою його філії, та враховуючи, що представник відповідача не повідомив суд про зміну юридичної адреси або адреси місцезнаходження, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання представник відповідача не повідомив, відзив на позов не подав. Таким чином, враховуючи, що представник відповідача, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзиву на позовну заяву, судом за згодою позивача, висловленою у поданій ним письмовій заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне. 17.03.2008 між [PERSON] та філією «Запорізька обласна» «Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» був укладений депозитний договір № ЗП-170308А, відповідно до умов якого [PERSON] передав в управління Спілки грошові кошти у сумі 10 000 грн. строком на 12 місяців, з 17.03.2008 по 17.03.2009, що є строком дії Договору та підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера (а.с. 4-6, 8). За умовами п.п. 1.2, 2.1 депозитного договору, відсотки на депозитний внесок складають 25% річних, їх розмір не може бути змінений протягом 12 календарних місяців від строку укладання договору. Нарахування відсотків здійснюється кожного місяця на дату укладення договору протягом 12 місяців згідно пп. 1.1 за схемою складних відсотків. Виплата відсотків здійснюється у кінці строку дії договору. Відповідно до Додатку № 1 до депозитного договору, сума нарахованих відсотків на 17.03.2009 становить 2 807,30 грн. (а.с. 7). [INFO] [PERSON] помер. Позивач [PERSON] доводиться [PERSON] сином, тобто спадкоємцем першої черги за законом. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2019 у цивільній справі № 334/788/18, провадженні № 2/334/547/19 задоволено позов [PERSON] до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа - державний нотаріус Другої Запорізької державної нотаріальної контори Федченко О.О., кредитна спілка «Спілка пенсіонерів України» в особі філії «Запорізька обласна «Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України», про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, внаслідок чого за [PERSON] визнано право власності на вклад за депозитним договором № ЗП-170308А від 17.03.2008, укладеним з філією «Запорізька обласна» «Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України», в порядку спадкування за законом, після смерті спадкодавця батька [PERSON] , який помер [INFO] . Рішення набрало законної сили 27.12.2019 (а.с. 9-11). Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 23 цього Закону кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. За життя [PERSON] належні йому кошти внеску у порядку та строки, що передбачені депозитним договором, не одержав. Також, суму внеску та відсотків не було виплачено позивачеві [PERSON] як спадкоємцю після смерті [PERSON] . Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Оскільки до позивача як спадкоємця вкладу [PERSON] за законом перейшло право на вклад, який на порушення умов договору та вищезазначених вимог законодавства не був своєчасно повернутий разом із нарахованими відсотками, тому суд доходить висновку, що позивач вправі вимагати сплати від відповідача суми вкладу, відсотків, а також застосування правових наслідків невиконання умов договору у вигляді 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат за період з дня набуття позивачем права на спадщину. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, 3% річних від простроченої суми вкладу та відсотків за період з 30.01.2017 по 29.01.2020 становить 1 152,66 грн., а інфляційні втрати за той самий період - 8 140,09 грн. Вказаний розрахунок суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ст. 625 ЦК України. Відповідачем протягом часу судового розгляду даний розрахунок не спростовано. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у загальному розмірі 22 100,05 грн., у тому числі: сума грошового внеску - 10 000,00 грн., відсотки -2 807,30 грн., 3% річних - 1 152,66 грн., інфляційні втрати - 8 140,09 грн. Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , з огляду на що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за ставкою, визначеною пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved