Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У січні 2017 року комунальне підприємство «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради звернулось до суду із даним позовом. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що комунальне підприємство «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради надає послуги з централізованого опалення, обслуговування житла, постачання холодної води і водовідведення [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], кв. на підставі договору № 5581 від січня 2008 р. Відповідач не виконав зобовязання по сплаті цих послуг, у звязку з цим станом на грудень 2016 року у нього виникла заборгованість на суму 47781,19 грн. Тариф на водопостачання і водовідведення, по якому працює позивач затверджувався Тарасівською сільською радою в 2010 р. та 2012 р. Відповідно до розрахунку тарифу на холодне водопостачання, затвердженого рішенням Тарасівської сільської ради № 2 від 07.09.2010 р. та рішенням № 2 від 16.03.2012 р., затрати з повірки засобів обліку води не включені в тариф. Оскільки, позивач не має коштів для проведення повірки тому, цей обовязок лягає на споживача, у якого встановлений такий засіб обліку. Позивач постійно повідомляв про обовязок і необхідність здійснити повірку лічильника води до 01.01.2015 р. Підтвердженням тому є те, що станом на 01.01.2015 р. в 93 квартирах зі 125 в будинку за адресою с. Тарасівка, вул. Шевченка, 11 лічильники були повірені. Показники лічильника, що не пройшов повірку не можуть вважатися дійсними, а тому, починаючи з січня 2015 р. Відповідачу здійснювались нарахування за показниками встановленого загально будинкового лічильника. Позивач постійно (щомісячно) направляв відповідачу повідомлення про поточну оплату рахунків. Проте, відповідач не виконував своїх обовязків у частині оплати за надані йому комунальні послуги. 26.02.2016 року позивач також звертався до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача, однак у задоволенні заяви було відмовлено. При цьому, позивачем було сплачено судовий збір за подання заяви у розмірі 689,00 грн. Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача основний борг за житлово-комунальні послуги в розмірі 47781,19 грн., суму інфляційних збитків 7125,32 грн., \~суму нарахованих 3% річних від основного боргу у розмірі 1032,95 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу судового наказу у розмірі 689,00. Відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій свої вимог обґрунтовував тим, що йому послуги позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) надаються відповідно до умов договору № 5581 від січня 2008 р. Відповідно до п. 4.4 договору при наявності квартирних лічильників тепла, холодної та гарячої води споживач сплачує за одержані послуги за їх показниками. Квартира відповідача (позивача за основним позовом) була обладнана квартирним лічильником тепла, холодної та гарячої води. Показники лічильника з постачання холодної води в квартирі в місяць складали приблизно 5-9 кубів, за якими позивачу і виставлялися рахунки відповідачем. Однак, він почав отримувати рахунки, в яких ці послуги склали більш ніж 1500 грн. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) вважав такі розрахунки непорозумінням, а тому продовжував здійснювати оплату за надані послуги відповідно до показників лічильник, і був впевнений, що в повному обсязі виконує свої зобовязання по договору перед відповідачем. Разом з цим, з метою зясування причини вказаних обставин, відповідач (позивач за зустрічним позовом) звернувся в розрахунковий відділ позивача (відповідача за зустрічним позовом). Там, йому в усному порядку пояснили, що у звязку із тим, що він не здійснив повірку лічильника холодної води, з початку 2015 року оплату за постачання холодної води та водовідведення нараховують за будинковими показникам лічильника. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) стверджує, що жодних попереджень про необхідність здійснення повірки лічильника до моменту особистого звернення він не отримував. Між сторонами було досягнено усної домовленості про те, що відповідач (позивач за зустрічним позовом) здійснить повірку лічильника за власний рахунок, а позивач (відповідач за зустрічним позовом) в свою чергу здійснить перерахунок вартості наданих послуг відповідно до показників лічильника відповідача (позивача за зустрічним позовом). 06 жовтня 2016 року відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) було здійснено заміну лічильника, у звязку із чим представником КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР складено акт від 06 жовтня 2016 року про розпломбування водоміру (лічильника), з якого вбачається, що на старому лічильнику № 109709 було зафіксовано показник спожитої води 1066,223 куб. Також, згідно акту представника КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР про опломбування водоміру (лічильника) від 06 жовтня 2016 року за адресою квартири [ADDRESS] було встановлено новий лічильник № 6813422, показники якого становили 0,687. Як вбачається зі свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №24-1-4/1852, за результатами повірки встановлено, що лічильник води №109709 відповідає вимогам ДСТУ 3580 в рамках допустимої відносної похибки. Після заміни лічильника відповідач (позивач за зустрічним позовом) повторно звернувся до позивача (відповідача за зустрічним позовом) з вимогою здійснити перерахування вартості послуг холодного водопостачання та водовідведення за період з січня 2015 року по жовтень 2016 року. Однак, йому було відмовлено у здійсненні такого перерахунку у звязку з тим, що ним прострочено строк, необхідний для проведення робіт з повірки лічильника, а тому нарахування за холодну воду та водовідведення здійснювалося за показниками загальнобудинкового лічильника. Відповідач(позивач за зустрічним позовом) вважає, що такі дії відповідача суперечать чинному законодавству та умовам договору №5581. Просив суд зобовязати комунальне підприємство «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради здійснити перерахування вартості послуг холодного водопостачання та водовідведення за період з січня 2015 по жовтень 2016 року за показниками лічильника № 109709, вказаними в акті розпломбування водоміру (лічильника) від 06 жовтня 2016 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі, проти зустрічних позовних вимог заперечувала. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог за первісним позовом заперечувала, позовні вимоги по зустрічному позову просила задоволити. Третя особа Державна інспекція з питань захисту прав споживачів в судове засідання не зявилась. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не зазначила, клопотання про відкладення розгляду справи не надсилала. Третя особа Тарасівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не зявилась. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не зазначила, клопотання про відкладення розгляду справи не надсилала. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за основним позовом та про задоволення позовних вимог за зустрічним позовом виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом при розгляді справи встановлено, що комунальне підприємство «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради (далі по тексту позивач) надає послуги з централізованого опалення, обслуговування житла, постачання холодної води і водовідведення [PERSON] (далі по тексту відповідач), який проживає за адресою: [INFO]. Послуги позивачем надаються відповідно до умов договору № 5581 від січня 2008 р. про надання послуг з централізованого опалення, обслуговування житла постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеного між відповідачем та позивачем (далі по тексту договір). Згідно п. 1.1. даного договору Виконавець зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, обслуговування житла, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Пунктом 1.2. договору визначено, що його предметом є такі послуги: центральне опалення; обслуговування житла; централізоване гаряче водопостачання; централізоване холодне водопостачання та водовідведення. Відповідно до п. 4.4 договору при наявності квартирних лічильників тепла, холодної та гарячої води споживач сплачує за одержані послуги за їх показниками. Квартира відповідача була обладнана квартирним лічильником тепла, холодної та гарячої води КВ-15 (заводський номер 109709). Відповідно до розрахунку тарифу на холодне водопостачання, затвердженого рішенням Тарасівської сільської ради № 2 від 07.09.2010 р. та рішенням № 2 від 16.03.2012 р., затрати з повірки засобів обліку води не включені в тариф. Третьою особою Тарасівською сільською радою затвердження тариф на холодне водопостачання і водовідведення без включення затрат з повірки засобів обліку води. Пунктом 10.3.7 «Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України», що затверджені наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства №30 від 05.07.1995 року встановлено, що прилади, які використовуються для обліку подачі та реалізації води повинні в установлені строки проходити повірку і опломбування з повір очним тавром. Повірку вищевказаного засобу обліку води необхідно було провести до 01.01.2015 року. Однак, лічильник води КВ-15 (заводський номер 109709) не був повірений до вказаного терміну. А тому, позивачем розрахунок наданих ним послуг здійснювався з дотриманням положень пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, тобто: шляхом автоматичного пропорційного розподілу різниці між обємом використаної води згідно показників загально будинкового приладу обліку використання води та обємом використаної води згідно показників повірених квартирних приладів обліку та відповідно до кількості мешканців цієї квартири, не враховуючи витрати води виконавці послуг, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку. В обґрунтування своїх доводів, сторонами до матеріалів справи було надано рахунки по опаленню і комунальним послугам, докази сплати рахунків, а також розрахунки заборгованості що виникла за договором № 5581. 06 жовтня 2016 року відповідачем було здійснено заміну лічильника, у звязку із чим представником КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР складено акт від 06 жовтня 2016 року про розпломбування водоміру (лічильника), з якого вбачається, що на старому лічильнику № 109709 було зафіксовано показник спожитої води 1066,223 куб. Згідно акту представника КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР про опломбування водоміру (лічильника) від 06 жовтня 2016 року за адресою квартири [ADDRESS] було встановлено новий лічильник № 6813422, показники якого становили 0,687. Старий лічильник відповідачем за власний рахунок було направлено на повірку. Як вбачається зі свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №24-1-4/1852, за результатами повірки встановлено, що лічильник води №109709 відповідає вимогам ДСТУ 3580 в рамках допустимої відносної похибки. Однак, у здійсненні перерахунку вартості послуг холодного водовопостачаття та водовідведення у відповідачу було відмовлено. Правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» який регулює відносини у сфері метрологічної діяльності та спрямований на захист громадян і національної економіки від наслідків недостовірних результатів вимірювань. Відповідно до ч.4 ст.17 вказаного Закону періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.6 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою КМ України № 474 від 08 липня 2015 року, періодична повірка, обслуговування і ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців. Подання засобу вимірювальної техніки на ремонт здійснюється на вимогу споживача або виконавця згідно з пунктами 7-17 вказаного Порядку . Вказані пункти 7-17 Порядку, зокрема, передбачають, що виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем. Споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки. Представник виконавця пред'являє споживачеві направлення, видане йому виконавцем, для проведення періодичної повірки або ремонту засобу вимірювальної техніки, а також у разі потреби демонтажу такого засобу. Демонтаж засобу вимірювальної техніки проводиться представником виконавця виключно у присутності споживача та оформляється актом за формою згідно з додатком 2. Після демонтажу засобу вимірювальної техніки виконавець забезпечує його транспортування для проведення періодичної повірки або ремонту. Після проведення періодичної повірки або ремонту виконавець у строк, зазначений в акті про демонтаж засобу вимірювальної техніки, забезпечує транспортування засобу вимірювальної техніки для його монтажу. Представник виконавця, який прибув для проведення монтажу засобу вимірювальної техніки, пред'являє споживачеві відповідне направлення, видане йому виконавцем. Монтаж засобу вимірювальної техніки проводиться представником виконавця виключно у присутності споживача та оформляється актом за формою згідно з додатком 3. Опломбування засобу вимірювальної техніки здійснюється представником виконавця у день його монтажу, про що зазначається в акті про монтаж засобу вимірювальної техніки. Виконавець веде облік засобів вимірювальної техніки, щодо яких проведено періодичну повірку та ремонт. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження повідомлення відповідача про необхідність здійснення повірки лічильники, ні за рахунок відповідача, ні за власний рахунок. При цьому, твердження позивача про те, що постійно повідомляв про обовязок і необхідність здійснити повірку лічильника води до 01.01.2015 р. шляхом вкладення оголошень до поштових скриньок та розклеювання на підїздах не підтвердженні жодним належним та допустимим доказом. Також, суд критично оцінює в якості доказу пояснення позивача про те, що підтвердженням тому є те, що станом на 01.01.2015 р. в 94 квартирах зі 126 в будинку за адресою с. Тарасівка, вул. Шевченка, 11 лічильники були повірені. Дана обставина не підтверджує належного повідомлення відповідача, а є лише припущенням позивача. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач не був обізнаний про необхідність здійснення чергової повірки лічильника включно до моменту його особистого звернення до відповідача. З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Порядок). Згідно з даного Порядку (у редакції, чинній до 24 жовтня\~2014 року - до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаютьсявідповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги,у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг. Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу,що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку водита теплової енергії. Аналогічні положення про включення до складу житлово-комунальних послуг, які надаються споживачеві, послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонту приладів обліку (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) містяться й у Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (Типовому), який є додатком до затвердженого Порядку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Вказаним законом у статті 1 визначено, що до складу внутрішньобудинкової системи входять мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди. Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі по тексту - Правила). Пунктами 9, 30, 32 Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов'язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов'язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства. Статтями19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та\~пунктом 8 Правил передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами. Як зазначалось вище, Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій(виконавці),повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів. Положенням частини 3 статті 19, частини 4 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником послуг, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті. Враховуючи положення вищезазначених законодавчих норм, беручи до уваги, що станом на початок 2015 року квартира відповідача позивача була обладнана квартирним засобом обліку - лічильником №109709, тому і відповідно плата за послуги з водопостачання та водовідведення по його квартирі, повинна була здійснюватись за квартирним засобом обліку. Крім цього, як вбачається з договору №5581, обовязок споживача послуг полягає у своєчасному наданні на повірку засобу обліку і своєчасна оплата послуг, нарахованих по повіреному засобу обліку. Ні договором, укладеним між сторонами, ні законом не передбачено, що у разі не проведення надавачем послуг повірки засобу обліку з обєктивних причин, надав послуг має здійснювати нарахування по загальнобудинковому лічильнику. Всупереч цьому позивачем нарахування були здійснені за показниками загальнобудинкового лічильника. При цьому, встановити чи існує на даний час у відповідача заборгованість без здійснення перерахунку боргу за показниками лічильника № 109709, вказаними в акті розпломбування водоміру (лічильника) від 06 жовтня 2016 року на даний час суду не вбачається можливим. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог по основному позову та про задоволення позовних вимог по зустрічному позову.

Outcome: approved