Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У січні 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Рідна» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 18 червня 2013 року між [PERSON] «СК «Рідна» та ТОВ «Савсервіс-Мова» було укладено договір № АТР 09/13 добровільного страхування автотранспортних засобів, за яким предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, повязані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Renault Clio. 12 червня 2014 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Dodge Caliber, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено застрахований автомобіль Renault Clio, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 3.1.2. Договору страхування пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належить до страхових випадків. Відповідно до Звіту № 1114 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеним субєктом оціночної діяльності [PERSON] 20 червня 2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Clio, реєстраційний номер [NUMBER], складає 8 489 грн. 75 коп., а згідно із рахунком № Ку-0029 від 07 липня 2014 року, складеним фізичною особою-підприємцем [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Clio, реєстраційний номер [NUMBER], складає 3 819 грн. 03 коп.. У зв'язку з цим, відповідно до умов Договору страхування страховик визнав зазначену подію страховим випадком, провів розрахунок розміру страхового відшкодування та здійснив страхову виплату в розмірі 3 689 грн. 03 коп., що підтверджується платіжним дорученням. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто у порушенні Правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду та призвело до пошкодження автомобіля Renault Clio, реєстраційний номер [NUMBER]. Таким чином, до страховика після виплати страхового відшкодування в межах фактичних витрат перейшло право на отримання від [PERSON] компенсації виплаченого страхового відшкодування. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] «Страхова компанія «Рідна» просив суд стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію завданих збитків у розмірі 3 689 грн. 03 коп. та витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні 13 жовтня 2015 року судом ухвалено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія». У судовому засіданні представник позивача [PERSON] «СК «Рідна» позов підтримав і просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала і заперечувала проти його задоволення. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, до суду надійшла заява третьої особи про розгляд справи у відсутності її представника. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2013 року між [PERSON] «Страхова компанія «Рідна» та ТОВ «Савсервіс-Мова» був укладений договір № АТР 09/13 добровільного страхування автотранспортних засобів, відповідно до умов якого страховик взяв на себе зобовязання при настанні страхового випадку відшкодувати заподіяний матеріальний збиток (виплатити страхове відшкодування) у межах страхової суми. Відповідно до умов п. 1.1. Договору страховик приймає під страховий захист транспортні засоби, що належать страхувальнику на правах власності або взяті ним в оренду, прокат, лізинг. Згідно з п. 2.1. Договору предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, заявленим на страхування. Виплата та розмір страхового відшкодування за певним страховим випадком, який трапився з будь-яким передбаченим транспортним засобом, визначаються на підставі кошторису СТО ТОВ «САВТОСЕРВІС», або за актом товарознавчої експертизи. Відповідно до п. 3.1. Договору страховим ризиком є незаконне заволодіння транспортним засобом на території України, пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП, пошкодження транспортних засобів внаслідок протиправних дій третіх осіб, пошкодження транспортного засобу внаслідок стихійного лиха, пошкодження транспортного засобу внаслідок пожежі, конструктивна загибель транспортного засобу. За правилами п. 8.1., п. 8.2. Договору страхове відшкодування виплачується на підставі страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою особою після отримання всіх необхідних документів, що підтверджують факт настання страхового випадку. Збитки страхувальника відшкодовуються за вирахуванням встановленої франшизи, сум несплачених страхових платежів, а також отриманих від третіх осіб грошових коштів, якщо вони були отримані страхувальником або його уповноваженою особою. Відповідно до встановлених п. 9.1. Договору вимог, з моменту виплати страхувальнику страхового відшкодування страховик набуває права регресу до третіх осіб (винуватців страхової події). Укладення Договору страхування між сторонами підтверджується страховим свідоцтвом до Договору № АТР - 09/13 від 18 червня 2013 року серії АТ № АТ-430/13, яке діє з 15 жовтня 2013 року по 14 жовтня 2014 року. Страхувальником відповідно до даного свідоцтва є ТОВ «Савсервіс-Мова», а застрахованим транспортним засобом є автомобіль Renault Clio Symbol, реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Стразова сума встановлена в межах 65 000 грн. 00 коп. 12 червня 2014 року ТОВ «Савсервіс-Мова» звернувся до [PERSON] «СК «Рідна» із заявою-повідомленням про факт пошкодження автомобіля Renault Clio Symbol, реєстраційний номерний знак [NUMBER], в дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 12 червня 2014 року о 07 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, на перехресті вул. Паладіна та вул. Вернадського, внаслідок чого було пошкоджено задній бампер, заднє праве крило та задні праві двері. Під час дорожньо-транспортної пригоди застрахованим автомобілем керував [PERSON], за яким вказаний автомобіль закріплений згідно з наказом від 12 травня 2014 року. З пояснювальної записки [PERSON] вбачається, що 12 червня 2014 року він рухався на службовому автомобілі Renault Clio Symbol, реєстраційний номерний знак [NUMBER], по вул. Уборевича в напрямку пр. Вернадського, на зелений сигнал світлофора, і в момент перетину перехрестя відбувся наїзд автомобіля Dodge Caliber, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого автомобіль отримав пошкодження. Вказаний факт дорожньо-транспортної пригоди підтверджується довідкою Інспектора ДПС групи ДПС Святошинського ВДАІ прапорщика міліції [PERSON]. Відповідно до Звіту № 1114 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Renault Clio Symbol, реєстраційний номерний знак [NUMBER], від 20 червня 2014 року, вбачається, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 8 489 грн. 75 коп., що підтверджується відповідною калькуляцією. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. в дохід держави. Відповідно до рахунку № Ку-0029 від 07 липня 2014 року, складеного ФОП [PERSON] на замовлення ТОВ «Савсервіс-Мова», вартість ремонтно-відновлювальних послуг для автомобіля Renault Clio Symbol, реєстраційний номерний знак [NUMBER], складає 3 819 грн. 03 коп. Як вбачається з платіжного доручення № 318049 від 22 липня 2014 року, ТОВ «Савсерівс-Мова» перерахував на користь ФОП [PERSON] 3 819 грн. 03 коп. в якості оплати за послуги відповідно до рахунку № Ку-0029 від 07 липня 2014 року. 05 серпня 2014 року ТОВ «Савсервіс-Мова» звернувся до [PERSON] «СК «Рідна» із заявою про виплату страхового відшкодування у звязку із страховим випадком, який стався 12 червня 2014 року з транспортним засобом Renault Clio Symbol, реєстраційний номерний знак [NUMBER], договір страхування № АТ-430/13 від 14 жовтня 2013 року. У вказаній заяві ТОВ «Савсервіс-Мова» просив страхову компанію виплатити страхове відшкодування в розмірі 3 689 грн. 03 коп. та зауважив, що після виплати вказаної суми страхового відшкодування страхова сума зменшиться на виплачену суму. 06 серпня 2014 року був складений страховий акт № 3478, відповідно до якого [PERSON] «СК «Рідна» визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та вирішив виплатити страхове відшкодування у розмірі 3 689 грн. 03 коп., що підтверджується розрахунком суми страхового відшкодування, який є додатком до страхового акту. Тоді ж, 06 серпня 2014 року [PERSON] «СК «Рідна» наказом № 204/14-В зобовязав бухгалтерію підприємства виплатити ТОВ «Савсервіс-Мова» страхове відшкодування у розмірі 3 689 грн. 03 коп., і така виплата підтверджується платіжним дорученням № 15225 від 06 серпня 2014 року про перерахування від [PERSON] «СК «Рідна» на користь ТОВ «Савсервіс-Мова» страхового відшкодування у розмірі 3 689 грн. 03 коп.. У зв»язку з виплатою страхового відшкодування та набуттям права зворотної вимоги до винної особи [PERSON] «СК «Рідна» звернувся до [PERSON] з вимогою про відшкодування завданих збитків у розмірі 3 689 грн. 03 коп. протягом 5 календарних днів з дати отримання вказаної вимоги. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та/або майну потерпілого. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до роз»яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок настання страхового випадку [PERSON] «СК «Рідна» сплатила страхове відшкодування у розмірі 3 689 грн. 03 коп. на користь ТОВ «Савсервіс-Мова», оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди застрахованому автомобілю. З дотриманням вимог чинного законодавства страхувальник звернувся до страховика із заявою про настання страхового випадку, довідкою з УДАІ, страховим актом, документальним підтвердженням законності керування застрахованим транспортним засобом, та заявою про виплату страхового відшкодування, розмір якого визначений відповідно до ремонтної калькуляції з вирахуванням суми франшизи. За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За правилами ст. 38 Закону України Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлене право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до особи, яка заподіяла шкоду навмисно. Відповідно до роз»яснень п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону предявлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути предявлена протягом трьох років, з дня виконання зобовязання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). У зв»язку з виплатою страхового відшкодування страхова компанія набула прав кредитора за вимогою про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, щодо [PERSON], як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Також слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. Згідно вимог ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування-це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов»язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. З наявних матеріалів справи вбачається, що 03 березня 2014 року між [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» і [PERSON] був укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів шляхом видачі поліса № АС/9764804 щодо забезпечення транспортного засобу Додж, державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», в поданих суду письмових поясненнях зазначив, що на даний час кошти за реалізацію договору (полісу) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9764804 на рахунки [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» не надходили, поліс як реалізований, не значиться, тобто страховиком не отримано страховий платіж за даним договором, і тому вказаний договір не набрав чинності. Згідно відомостей Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України поліс був укладений, але не діє станом на 12 червня 2014 року, і тим самим договір (поліс) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9764804 на момент дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 12 червня 2014 року, не набрав чинності. За таких обставин страховик не несе відповідальності за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 12 червня 2014 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти вищевказаних доводів третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», однак належних доказів в обгрунтування своїх заперечень відповідач суду не надала. Оскільки в судовому порядку було встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження застрахованого транспортного засобу, а також чинним законодавством України передбачене право страховика звернутися до винної особи про стягнення шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що вимога позивача [PERSON] «СК «Рідна» до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню, і з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» підлягає стягненню 3 689 грн. 03 коп. у рахунок відшкодування завданих збитків, За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] «СК «Рідна».

Outcome: approved