Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 15.08.2014 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір № 500956354, відповідно до умов якого відповідачу\~надано кредит у сумі 43281,73 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач у порушення норм\~Цивільного кодексу України\~та умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку із чим станом на 27.05.2015 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 44474,34 грн., яка складається з: 42468,10 грн. сума заборгованості за кредитом; 734,96 грн. заборгованість за відсотками; 1271,28 грн. заборгованість по комісії, яку просили стягнути з відповідача. В судове засідання ПАТ «Альфа-Банк» уповноваженого представника не направило, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк\~\~та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2014 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір № 500956354, відповідно до умов якого відповідачу\~надано кредит у сумі 43281,73 грн., зі сплатою 15,99% річних (а.с. 4-7). Відповідно до виписки з особового рахунку [PERSON], останній була перерахована сума кредиту у розмірі 43281,73 грн. (а.с. 12). 18 червня 2015 року відповідачу [PERSON] було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту за вих.. № 53616-102 б/б (а.с. 13-15). Згідно положень ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України,\~ якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1\~ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ч. 1 ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо\~\~він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1\~\~ст. 625 ЦК України, \~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.\~\~ Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач належно не виконувала свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 27.05.2015 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 44474,34 грн., яка складається з: 42468,10 грн. сума заборгованості за кредитом; 734,96 грн. заборгованість за відсотками; 1271,28 грн. заборгованість по комісії (а.с. 11). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 500956354 від 15.08.2014 року в сумі 44474,34 грн., є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved