Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

У серпні 2015року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» суму страхового відшкодування 39788,83 грн. та моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.06.2014 року на перехресті зі сторони вул. 50 років СРСР в бік вул. Запорізької по вул. Попова в м. Торез Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], який належить позивачу та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. За фактом скоєння ДТП було порушено кримінальне провадження відносно [PERSON] Однак, 10.07.2014 року кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Матеріали за фактом дорожньо-транспортної пригоди спрямовані до Торезького міського суду Донецької області для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Проте, з липня 2014 року Торезький міський суд не працює у зв'язку з проведенням на території міста Торез активної фази АТО, у зв'язку з чим матеріали розглянуті не були. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». На підставі поданих документів до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в сумі 39788,83 грн. Однак, до теперішнього часу відповідне страхове відшкодування позивачу не виплачено, у зв'язку з чим просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання свого представника не направила, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, надіслала на адресу письмові пояснення, в яких проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що жодних порушень прав позивача зі сторони ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не було, у зв'язку з чим просила відмовити в задоволенні позову. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 14.06.2014 року на перехресті зі сторони вул. 50 років СРСР в бік вул. Запорізької по вул. Попова в м. Торез Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], який належить позивачу та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. За фактом скоєння ДТП було порушено кримінальне провадження відносно [PERSON] Однак, 10.07.2014 року кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Матеріали за фактом дорожньо-транспортної пригоди спрямовані до Торезького міського суду Донецької області для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Проте, з липня 2014 року Торезький міський суд не працює у зв'язку з проведенням на території міста Торез активної фази АТО, у зв'язку з чим матеріали розглянуті не були. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем [NUMBER], внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV, метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином, зважаючи на положення ст.ст. 979 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право в першу чергу отримати відшкодування, заданої йому шкоди за рахунок страхової виплати, і тільки у разі недостатності такої виплати для повного відшкодування шкоди - різницю отримати від особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про страхування» №85/96-ВР, видання страхового полісу посвідчує факт укладення договору страхування. Встановлено, що позивачем відповідачу ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» були надані усі необхідні документи для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. Відповідачем ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 39788,83 грн., що підтверджується повідомленням №139 від 14.01.2015 року. Проте, відповідачем ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» кошти на користь позивача виплачені не були. Позивач просив стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» суму страхового відшкодування 39788,83 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, також, із пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи,відповідальність якої застрахована за договором. З огляду на вищевикладене, 14.06.2014 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди стався страховий випадок за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок чого у [PERSON] - особи, відповідальність якого застрахована за договором із ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», настала цивільно-правова відповідальність. Згідно п. 3 ч. 1. ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 36 цього ж закону страховик

Outcome: partial