Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. В якості співвідповідачів до участі у справі залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 25.12.2013 №28/45 «Про визначення балансоутримувача житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська та виконавців послуг з утримання будинків і споруд та будинкової території» КП «Жилсервіс 9» Дніпропетровської міської ради» було визначено балансоутримувачем житлових будинків комунальної власності АНД району м. Дніпропетровська та виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в цих будинках, в тому числі і в житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та був відкритий особистий рахунок на ім'я останньої. Однак відповідачі свої зобов'язання перед позивачем в частині сплати за надані послуги з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території виконують не в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01.05.2014 по 01.01.2015 у розмірі 1368,74 грн. За таких обставин, з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за період 01.05.2014 по 01.01.2015 у розмірі 967,33 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволення позову наполягав. У судовому засіданні відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що ними проводить оплата комунальних послуг лише в тій частині, яка надається позивачем. В іншій частині послуг оплата не здійснюється, оскільки таких послуг відповідачі не отримують. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] що підтверджується довідкою про реєстрацію відповідачів, наданою позивачем. Позивач з 01 травня 2014 року за вказаною адресою надає послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкової території, за що нараховуються відповідні тарифи, що підтверджується розрахунками нарахування тарифів та відомостями щодо сплати за надані послуги. В період з 01 травня 2014 року по 01 січня 2015 року у відповідачів внаслідок не оплати за надані послуги, виникла заборгованість за послуги з утримання будинку і прибудинкової території в сумі 1368,74 грн. Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №970 від 25 грудня 2013 року було зроблено перерахунок і заборгованість відповідачів складає суму 967 грн. 33 коп. Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 (з послідуючими змінами та доповненнями), власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками всіх допоміжних приміщень, його технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно ст. 382 ЦК України, власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників не житлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до Правил користування приміщенням житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572 (з послідуючими змінами), власники квартир зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування будинку і прибудинкової території, а також за отримання комунальних та інших послуг. Утримання будинків і прибудинкових територій це є господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Таким чином, оплату послуг з утримання житла зобов'язані здійснювати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою КМУ від 12 липня 2005 року № 560, передбачено, що розмір тарифів (нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій) визначається згідно з Типовим переліком послуг та по кожному будинку окремо, залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій. До типового переліку належать послуги з виконання комплексу робіт, спрямованих на створення необхідних умов для проживання людей і забезпечення збереження жилих будівель та технічного обладнання. До цих робіт належать: прибирання сходових клітин, прибирання прибудинкової території, вивезення та утилізація твердих побутових і негабаритних відходів, прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації, дератизація, дезінсекція, поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, розташованих на прибудинковій території, підготовка житлових будинків до експлуатації в осінньо-зимовий період, освітлення місць загального користування, підвалів та інші. Статтею 66 ЖК України встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Відповідно до вимог наведеної статті та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №529 від 20 травня 2009 року калькуляційною одиницею є 1 кв.м. загальної площі квартири. За змістом ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до діючого законодавства споживач має право на зменшення розміру плати у разі ненадання їх або надання послуг не в повному обсязі. У разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг. Акт-претензія подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або надає споживачеві обґрунтовану відмову у задоволенні його претензій. Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь в справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами в матеріали справи не надано доказів щодо звернення їх до позивача або до суду з приводу неякісного надання послуг позивачем. Таким чином, суд погоджується із сумою заборгованості відповідачів за послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкової території в розмірі 967 грн. 33 коп. та вважає за необхідне стягнути її з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку, а відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 60 грн. 90 коп. з кожного.

Outcome: approved