Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа [PERSON], посилаючись на наступне. [INFO] померла її бабуся [PERSON]. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за заповітом є її мати [PERSON] [PERSON] заповіла їй житловий будинок із земельною ділянкою, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] (її брату) [PERSON] заповіла земельний пай, який перебував у колективній власності КСП ім. Горького Решетилівського району, але він заяву про прийняття спадщини не подав, фактично спадщину не прийняв. Її батько [PERSON] помер [INFO] тому вона має право на спадщину за законом за правом представлення. Рішенням суду встановлено факт її спільного постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини. Однак державним нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку втратою оригіналу правовстановлюючого документу. У зв'язку з чим вона й звернулась до суду. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і прохає задовольнити /а.с.21/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує /а.с.22/. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує /а.с.23/. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30 травня 2006 року [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої заведена спадкова справа № 200 /а.с.3/. [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 травня 1961 року /а.с.4/. [PERSON] є батьком [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 травня 1981 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28 червня 1997 року /а.с.5-6/. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/5 від 11 січня 2016 року у Решетилівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] за № 200/2006. Єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину за заповітом є [PERSON] [PERSON] також залишила заповіт, яким земельну частку (пай) заповіла [PERSON], який у встановлений законом час спадщину не прийняв. [PERSON] є спадкоємцем за законом за правом представлення, оскільки її батько [PERSON] помер [INFO]. Однак, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Решетилівської селищної ради, у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини та відсутністю документу - державного акту /а.с. 8/. Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2016 по справі №546/166/16-ц встановлено факт спільного постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлою [INFO], на час відкриття спадщини після смерті останньої /а.с.9/. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] [PERSON] за життя належала земельна ділянка, площею 4,05 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 07 вересня 2004 року /а.с.7/. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зi спадкодавцем на час вiдкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив вiдмову вiд неї. Згідно з ч.1ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Так, відповідно до ст. 1266 ч.1 ЦК України позивач, як онука померлої по лінії батька, є спадкоємцем за правом представлення на майно бабки, тому повинна спадкувати за правом представлення. На дотримання вказаних правових позицій наголошує і Вищий спеціалізований суд України у листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вказавши, що: «5.3. Спадкування за правом представлення мас місце у випадках встановлених ст. 1266 ЦК, за умови якщо спадкоємець першої - третьої черг спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Норми ст. 1266 ЦК застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 ЦК). Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами ст. 1266 ЦК, є вичерпним. Немає підстав розширювати цей перелік за рахунок осіб, які в якості двоюрідних племінників, двоюрідних внуків мають право на спадкування як спадкоємці п'ятої черги спадкоємців за законом». Отже, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем майна своєї баби [PERSON], а саме земельної ділянки, площею 4,05 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, по праву представлення. З огляду на зазначене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved