Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з початку 2020 року між сторонами припинені шлюбні стосунки і з цього часу вони спільного господарства не ведуть, разом не проживають, а шлюб має формальний характер. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливе та суперечить її інтересам. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.10.2021. 20.09.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому вона підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити 27.09.2021 від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, в якій він просить суд розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання 18.10.2021 сторони не з`явилися. Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1336, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.09.2007. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не проживають разом, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved