Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

У січні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що у період з 1992 року по 2013 рік сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Хоча офіційно шлюб між сторонами у справі розірвано за рішенням суду у 2013 році, однак, починаючи з 2010 року сторони у справі проживають окремо. З часу окремого проживання діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. З моменту окремого проживання відповідач не цікавиться життям сина - [PERSON], [INFO], його здоров'ям, вихованням та розвитком, тобто свідомо ухиляється від виконання батьківського обов'язку щодо виховання та утримання дитини. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з якої також вбачається, що [PERSON] не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання у справі був повідомлений судом у встановленому ст.ст. 74, 76 ЦПК України порядку. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, у судове засідання не з'явився, направив до суду висновок Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 10.04.2015 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина - [PERSON], [INFO]. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України , за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 25 липня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 25.07.1992 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московської районної державної адміністрації м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис № 740. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2013 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25.07.1992 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московської районної державної адміністрації м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис № 740, розірвано. Вказане вище рішення суду набрало законної сили 20.08.2013 року. [INFO] року народився [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 27.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом другим частини першої статті 164 СК України визначено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В ході судового розгляду даної цивільної справи встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сина [PERSON]. Малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON], за адресою: [ADDRESS], яка і займається його вихованням та утриманням. Згідно акту обстеження умов проживання малолітнього [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], складеного 06.03.2015 року Службою у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, комісією встановлено, що матір'ю для проживання малолітнього [PERSON], [INFO], створено належні умови, а саме: у дитини є окрема кімната, яка об лаштована ліжком, шафою, столом, іграшками, спортивним куточком. Квартира, в якій проживає дитина, має всі комунальні зручності, санітарно-гігієнічний стан квартири добрий. В квартирі зроблено сучасний ремонт. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав № 101-3304/01, складеного 10 квітня 2015 року Службою у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, батько [PERSON], [INFO], - [PERSON] - не приймає участі у вихованні, розвитку та утриманні дитини. Останній тричі запрошувався на засідання комісії з питань захисту прав дитини з метою встановлення обставин та вирішення питання доцільності позбавлення його батьківських праві відносно сина [PERSON], однак [PERSON] на засідання комісії не з'явився. За результатами розгляду даного питання комісією з питань захисту прав дитини встановлено, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній рівень життя сину [PERSON], не спілкується з останнім та не турбується про його стан здоров'я, фізичний, моральний розвиток, а тому виходячи виключно з інтересів дитини, Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування дійшла висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що доводи позивача щодо свідомого ухилення відповідача [PERSON] від виконання батьківських обов'язків, а також те, що останній не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підтверджуються належними доказами, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, у зв'язку із чим підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved