Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2013 року з нього проводиться стягнення аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. Крім того, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2013 року з позивача також проводиться стягнення аліментів на користь другої дружини [PERSON], з якою також не склалися відношення, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Тому позивач звернувся з даним позов до суду та просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON]В, та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали, підтримавши надані заперечення у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Розглядаючи справу, суд враховує, що матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов'язаної надавати дитині утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками. Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоров?я зазначених у законі осіб можуть протягом часу існування аліментного зобов'язання змінюватися, закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2013 року з позивача [PERSON] проводиться стягнення аліментів на користь другої дружини [PERSON], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2013 року ухвалено рішення яким з [PERSON] також проводиться стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. в розмірі 600,00 грн. щомісяця. При розгляді справи за позовом [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] судом було враховано наявність на утриманні [PERSON] ще однієї дитини - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначив, що він проживає з другою дружиною [PERSON] та вони виховують доньку [PERSON]. Приводом звернення до суду з даним позовом стало те, що на теперішній час він працює в ТОВ «Верстат плюс», що дає підстави для зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] з 600 грн. до 1/8 частини його доходу. Тобто, позивач фактично просить змінити спосіб виконання рішення суду. Крім того, позивачем [PERSON] не надано доказів того, що з часу ухвалення Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2013 року рішення суду до звернення до суду з даним позовом змінився його матеріальний або сімейний стан, стан його здоров'я, що було би підставою передбаченою ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що всупереч вказаних вимог законодавства позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що за період з 10.10.2013 (дати ухвалення рішення суду) по 14.01.2014 (дата звернення позивача до суду з даним позовом) настали підстави передбачені ч. 1 ст. 192 СК України, які дають позивачу право на зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Outcome: dismissed