Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

У січні 2018 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву б/н від 05 липня 2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 19.12.2017 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 21 977,59 грн., яка складається: 11 042,12 грн. тіло кредиту, 2 530,28 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 6882,45 грн. - заборгованість за пенею та штрафи: 500, 00 грн. (фіксована частина), 1022,74 грн. (процентна складова). З цих підстав позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 977 грн. 59 коп., а також судові витрати в сумі 1762 грн. 00 коп. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2018 року провадження у вказаній справі відкрито, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача ПАТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву б/н від 05 липня 2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір про що свідчить підпис [PERSON] в заяві. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування (п. 1.1.1.63 Договору). Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тей самий строк. ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг\~позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 Договору клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг\~при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Відповідачем були порушенні умови договору і станом на 19.12.2017 року, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, за ним рахується борг у розмірі 21 977,59 грн., яка складається з: 11 042,12 грн. тіло кредиту, 2530,28 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 6882,45 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи: 500, 00 грн. (фіксована частина), 1 022,74 грн. (процентна складова). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки [PERSON] свої зобовязання за договором належним чином не виконує, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту, відсотках за користування кредитом, та заборгованості за пенею. Щодо вирішення позовних вимог в частині стягнення штрафів з відповідача на користь позивача суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на корить позивача штрафів у розмірі 1 522 грн. 74 коп. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 11 042,12 грн. тіло кредиту, 2 530,28 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 6882,45 грн. - заборгованість за пенею, а всього 20\~454 грн. 85 коп. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial