Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

У січні 2015 року Позивач ПАТ «Родовід Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Під час розгляду справи Відповідачем [PERSON] був заявлений зустрічний позов про визнання поруки припиненою. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року позов було задоволено частково, Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» суму заборгованості по кредиту та процентам у розмірі 3389 доларів 89 центів США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 28580 гривень 18 копійок, пеню за несвоєчасне погашення процентів по кредиту в розмірі 1022 гривні 35 копійок, три проценти річних у розмірі 7643 гривні 44 копійки та судовий збір у розмірі 1102 гривень 21 копійки. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2016 року рішення в частині задоволених вимог до [PERSON] скасоване, в цій частині ухвалене рішення про відмову у позові, а зустрічний позов про припинення поруки задоволено. Рішення суду першої інстанції щодо часткового задоволення вимог до [PERSON] залишене без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2016 року рішення судів першої та другої інстанції в частині вимог до [PERSON] скасовані, і справа в цій частині повернута до суду першої інстанції на новий розгляд. Обгрунтовуючи свої вимоги, Позивач посилається на те, що 13 червня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк» (в подальшому - ПАТ «Родовід Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 28.4.1/АА-348.07.2 на суму в розмірі 20578 доларів США, відповідно до умов якого Відповідач зобов'язався сплачувати 12,5% річних на суму заборгованості. Строк дії договору встановлений сторонами терміном до 13.06.2014. В подальшому згідно з додатковою угодою від 31.10.2008 процентна ставка за користування кредитом була збільшена до 16%. В порушення умов Кредитного договору Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував та станом на 25 грудня 2014 року мав заборгованість за договором на загальну суму в розмірі 3540,89 доларів США та 50813,09 гривень, яка складалась із наступного: - прострочена заборгованість по тілу кредиту в розмірі 3540,89 доларів США; - заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне кредитної заборгованості в розмірі 46453,63 гривні; - сума трьох відсотків річних від суми загальної заборгованості в розмірі 4359,46 гривень. З огляду на таке Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з Позичальника в примусовому порядку. Представник Позивача у судовому засіданні позов в частині позовних вимог до [PERSON] підтримав, надавши суду деталізований розрахунок заборгованості позичальника станом на 29.10.2015 та необхідні дозвільні документи на право здійснення валютних операцій з кредитування фізичних осіб в іноземній валюті. Відповідач у судове засідання не з'явився, від його представника надійшла заява про призначення підготовчого засідання. Разом з тим, враховуючи, що відкриття провадження у справі здійснювалось за правилами ЦПК України в попередній редакції, яке не передбачало проведення підготовчого засідання, а на 07 лютого 2018 року призначений розгляд справи по суті, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання. Окрім того, ані Відповідач, ані його представник не зазначили будь-яких причин своєї неявки до суду на розгляд справи. За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справ у відсутність Відповідача на підставі наявних матеріалів. Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши наявні письмові докази, суд встановив наступне. 13 червня 20707 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 28.4.1/АА-348.07.2. Відповідно до умов цього договору Банк відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію на суму 20758 доларів США, а Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 13 червня 2014 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12,5 % річних. Відповідно до додаткової угоди від 31 жовтня 2008 року до кредитного договору процентна ставка збільшилась 16 % річних. Наявність у Позивача банківської ліцензії та дозволу на дозволу на здійснення валютного кредитування станом на день укладення договору підтверджується наявними у справі доказами. З наявного у справі розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідач належним чином свої зобов'язання з повернення кредиту не виконував, у зв'язку з чим станом на 25.12.2014 мав заборгованість, яка складалась з 3540,89 доларів США (тіло кредиту) а також: -44068,24 гривень пені за прострочення сплати тіла кредиту; -2385,39 гривень пені за прострочення сплати процентів; -4134,92 гривень 3% річних за прострочення сплати тіла кредиту; -224,55 гривень 3% річних за прострочення сплати процентів. Саме на підставі зазначеного розрахунку заборгованості Позивачем заявлені позовні вимоги. Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного станом на 29.09.2015, Відповідач 08 січня 2015 року сплатив 151,00 долар США в порядку погашення заборгованості за тілом кредиту, у зв'язку з чим вона зменшилась до суми в розмірі 3389,89 доларів США. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В справі наявна заява Відповідача про застосування строку позовної давності до вимог Позивача, яка обгрунтовується тим, що платежі по кредиту мали бути щомісячними, і такий строк для кожного місяця обраховується окремо. Разом з тим, ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж на погашення заборгованості за кредитом був внесений боржником 08 січня 2015 року, і до цього вони вносились систематично (хоч і не в належних розмірах), що свідчить про визнання ним боргу та переривання строку позовної давності. За таких обставин, суд вважає, що строк позовної давності Позивачем не пропущений, а тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню. За прострочення Позичальником строку виконання зобов'язань за договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків пунктом 3.9 Договору передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної процентної ставки суми заборгованості за кожен день прострочення. За розрахунком Позивача станом на 25 грудня 2014 року заборгованість [PERSON] за нарахованою пенею становила 46453,63 гривень. При цьому, як вбачається з наданого розрахунку, пеня Позивачем нарахована за весь період прострочення Відповідачем своїх зобов'язань починаючи з серпня 2010 року. Разом з тим, як вбачається з правової позиції Верховного суду України у справі №6-100цс14, за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення пені лише в межах річного строку позовної давності, тобто за період починаючи з 06.01.2014 по 25.12.2014 (межі позовних вимог) в сумі, еквівалентній 1273,91 доларам США за прострочення погашення тіла кредиту, та сумі, еквівалентній 48,11 доларам США за прострочення сплати процентів. Враховуючи, що пеня має нараховуватись саме в національній валюті, еквівалентну суму суд розраховує виходячи з курсу валют станом на день розрахунку заборгованості від 25.12.2014, який складав 15,77 гривень за 1 долар США. Відтак, загальний розмір пені, яка підлягає стягненню з [PERSON], становить 20848,26 гривень. Санкції передбачені статтею 625 ЦК України є встановленою законом відповідальністю за порушення грошового зобов'язання та мають іншу правову природу, ніж неустойка (пеня). За розрахунком Позивача, який відповідає межам позовних вимог, станом на 25.12.2014 загальний розмір нарахованих Позичальнику штрафних санкцій у вигляді 3% річних становив еквівалент 276,44 доларів США. Враховуючи, що нарахування даних штрафних санкцій має здійснюватися виключно в національній валюті, суд, визначаючи еквівалент заборгованості, керується офіційним курсом валют на день їх нарахування, тобто на 25.12.2014. Відтак, стягненню з [PERSON] підлягають штрафні санкції у вигляді 3% річних в сумі 4359,46 гривень. Стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає також сума сплаченого судового збору в повному розмірі 1066,54 гривень, оскільки з урахуванням коливання курсу валют еквівалент задоволених вимог станом на день розгляду справи перевищує еквівалент ціни позову станом на день його пред'явлення.

Outcome: partial