Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що в період з 1997 року по 15.02.2001 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який в подальшому було розірвано рішенням суду, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.02.2001. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу рішенням суду сина залишено проживати разом з позивачкою, який перебуває на її утриманні до цього часу. В період з травня 2005 року по цей час відповідач аліментів на утримання дитини не сплачує. З часу розлучення відповідач, будучи батьком дитини, не піклується про її розвиток, виховання, стан здоров'я, не надає матеріальної допомоги на придбання речей, одягу, продуктів харчування. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, чим створює умови, які шкодять інтересам дитини. На протязі всього часу проживання разом з дитиною лише позивачка піклується про сина, утримує його матеріально, виховує, створюючи всі умови для його проживання та навчання в Козятинському міжрегіональному вищому професійному училищі залізничного транспорту. На думку позивачки, батько навмисно ухиляється від виконання своїх обов'язків стосовно його дитини, тому має бути позбавлений батьківських прав. По питанню позбавлення батьківських прав відповідача позивачка звернулася до органу опіки і піклування Коростенської міської ради. Крім того, вона є багатодітною матір'ю та самостійно виховує та утримує трьох неповнолітніх дітей. Посилаючись на ст. 148, 149, 164, 165 СК України позивач просила позбавити відповідача [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо його дитини - [PERSON], [INFO]. У судове засіданні позивач не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі у зв'язку з тим, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, сина виховує сама, тому не може відлучатися з місця проживання. Просила суд задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду в силу ч. 5 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ЦПК України вважається повідомленим належним чином, також від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. У судове засідання представник органу опіки та піклування Коростенської міської ради не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовну заяву підтримує. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим міським відділом РАЦС Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.02.2001 серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 15.02.2001 (а.с. 18). За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та його відповідність інтересам неповнолітнього [PERSON], виданого органом опіки та піклування Коростенської міської ради, встановлено, що батько вихованням дитини не займається, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Згідно вимог частин 4, 5 та 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до копії довідки про неотримання аліментів від 01.07.2016 № 1057/2 виданої Ржищівським міським відділом ДВС ГТУЮ у Київській області встановлено, що [PERSON] дійсно не отримувала аліментів від [PERSON] у період з 01.01.2016 по 30.06.2016 згідно з виконавчим листом № 2-266, який видано Коростенським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (а.с. 6). Відповідно до копії довідки про доходи від 25.06.2016 № 728, встановлено, що [PERSON] навчається безкоштовно в Козятинському міжрегіональному вищому професійному училищі залізничного транспорту з 01.09.2015 та отримує стипендію. Загальна сума якої за період з 01.2016 по 06.2016 становить 1886,22 грн (а.с. 7). Згідно характеристики виданою ЗОШ І-ІІ ступенів № 8 м. Коростеня, встановлено, що [PERSON] навчався в школі з 1 по 9 клас, виховувався в неповній сім'ї. Мати відвідувала батьківські збори, цікавилась навчанням сина, батько не був у школі жодного разу, не займався вихованням сина, не цікавився його шкільними проблемами (а.с. 8). Відповідно до виписки з будинкової книги про склад сім'ї та прописка від 30.12.2014 № 220, встановлено, що [PERSON] є власником бкдинку в [ADDRESS] і до складу її сім'ї входять:син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до копії довідки - розрахунку від 01.02.2016 № 203/2 виданої Ржищівським міським відділом ДВС ГТУЮ у Київській області встановлено, що загальна заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 31.01.2016 становить 46 152,76 гр (а.с. 11-12). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 СК України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 15 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені вищє факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків батька, не піклується про духовний розвиток дитини, не забезпечує його матеріально тривалий час, дій, що свідчили б про усвідомлення ним своїх вчинків відповідач не вчиняв, не спілкується із сином, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати при поданні позовної заяви, а саме 551,20 грн. (а.с. 1) За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, отже фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved