Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час син навчається у Державному університеті «Житомирська політехніка» на 1-му курсі денної форми навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач працездатний, офіційно працевлаштований, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. У судове засідання позивач та третя особа не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують. Позивач у поданій заяві зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27.11.1999 року сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 27.09.2007 року у справі № 2-п-3788/07. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем, підтвердженням чому є копія свідоцтва про його народження та довідка Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова від 02.07.2019 року № 389/1/307. 30.08.2019 року між Державним університетом «Житомирська політехніка» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір № АТ-19-8 про надання освітніх послуг щодо здійснення навчання [PERSON] з метою отримання ним ступеня вищої освіти - бакалавр за спеціальністю автоматизація та комп`ютерно-інтегрові технології, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Загальна вартість освітньої послуги відповідно до договору становить 72000,00 грн. Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 т. 191 СК України). Добровільної угоди щодо утримання повнолітнього сина на час його навчання між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що утримання дитини є рівною мірою обов`язком обох батьків і витрати на період продовження її навчання не мають бути важким тягарем лише для одного з батьків, відповідачем не надано доказів неспроможності надавати матеріальну допомогу у виді аліментів на час навчання повнолітнього сина у Державному університеті «Житомирська політехніка» та за відсутності доказів на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, тому суд визначає розмір аліментів, який має бути стягнутий з відповідача, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення дитиною навчання в зазначеному навчальному закладі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved