Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалось, вони проживають окремо. Неповнолітня дитина залишились проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. всіх його доходів. Даних коштів недостатньо для утримання дитини. Для повноцінного та всебічного розвитку дитини є необхідним стягнення аліментів в розмірі 5000 грн., що є половиною витрат, які вона несе на дитину щомісячно. Відповідач працює, має гарний дохід, достатній для сплати аліментів у заявленому розмірі, але реальний дохід він приховує. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 5 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засідання позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Суду пояснили, що в даний час дитина повністю знаходиться на її утриманні, оскільки сплачувані аліменти в розмірі 500 грн. є недостатніми для повноцінного розвитку дитину. Крім того, дитина хворіє та потребує витрат на ліки. Вважає, що відповідач зобовязаний забезпечувати дитину, а не лише оплачувати розваги дитини. В даний час вона несе витрати на харчування 1500 грн., шкільні витрати 500 грн., одежа 300 грн., потреби дитини 200 грн., комунальні витрати 500 грн. Заявлений розмір аліментів обумовлений також і тим, що решту коштів вона планує накопичувати на навчання дитини у вищому навчальному закладі. Вказала, що відповідач має неофіційний підробіток, який приховує. Просила суд задоволити позовні вимоги. У судовому засідання відповідач та його представник позовні вимоги визнали в частині збільшення розміру аліментів до 1100 грн., проти решти позовних вимог заперечували. Суду пояснив, що він працює, але його заробітна плата не є високою. Так, дійсно має тимчасові заробітки, але вони є разовими та не приносять постійних доходів. Оскільки він регулярно забирає дитину, тому також несе витрати на його утримання. Ніколи не ухилявся від утримання дитини, але в межах власних доходів. Допомагає і у додаткових витратах. Тому просили задоволити позов частково. У судовому засіданні була заслухана думка дитини [PERSON], [INFO]. Суду пояснив, що дійсно проживає з мамою, але тато його забирає на вихідних. І тато, і мама купують йому речі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до пояснень сторін [PERSON] проживає за адресою: м.Київ, бул.Перова[ADDRESS], разом з нею проживає дитина [PERSON]. [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 15 березня 2013 року стягнено з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн., починаючи з 27 лютого 2013 року. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку такої зміни матеріального чи сімейного стану платника в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або у нього зявився додатковий обовязок утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), тощо. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які на даний час отримує позивачка, є не достатнім для утримання неповнолітньої дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, враховуючи потреби неповнолітньої дитини для всебічного її розвитку, розмір його доходів, вартість продуктів харчування та речей першої необхідності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Належних та допустимих доказів на підтвердження доводів позову, що позивачка несе витрати на утримання дитини у розмірі близько 10\~000 грн. щомісячно, суду не подала. А доводи, що вона має бажання збирати кошти на навчання дитини, не можуть враховуватись при вирішення питанні про стягнення аліментів, що передбачає вирішення саме дійсних потреб дитини з врахуванням матеріального становища сторін.

Outcome: approved