Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

У серпні 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності йому, [PERSON], свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ №314596, актовий запис №1573 виданого Полтавським міським Палацом шлюбів «07» серпня 1976 року. Від заявника [PERSON] надійшла до суду заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, та заяву просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Шевченківського районного у місті Полтаві відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з»явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій просять справу розглянути без їхньої участі, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що «07» серпня 1976 року Полтавським міським Палацом шлюбів був зареєстрований шлюб заявника із його дружиною [PERSON], про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбів було зроблено запис за №1573 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-КЕ №314596, у якому було допущено помилку, де його ім»я вказане не «Євгеній», а «Євген». Як вбачається із свідоцтва про народження заявника серії ЯЖ №392164 від «12» липня 1955 року, виданого Ленінським районним РАГС м.Полтави його ім»я записане «Евгений», також як [PERSON] його ім»я записано у паспорті громадянина України (серія КО №142101, виданого Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 02.08.2000 р.) та у картці фізичної особи платника податків (ідентифікаційний №2027005830, виданою ДПІ у м.Полтаві 04.01.2003 р.). В своїй заяві [PERSON] зазначив, що він не звертав уваги на правильність написання свого ім»я у свідоцтві про укладення шлюбу і лише наприкінці липня місяця 2016 року, воли він вирішив подарувати своїй дружині земельну ділянку, яка належить йому на праві власності і почав займатися оформленням необхідних для укладення правочину договору дарування, він виявив наявність помилки у свідоцтві про шлюб, яка перешкоджає йому використовувати свою власність на свій розсуд. У відповідності до ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям , по батькові , прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Статтею 256 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, та або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, у відповідності до вказаної вище норми Кодексу суд встановлює факти, що мають юридичне значення, при неможливості отримати заявником в іншому порядку необхідних документів, що підтверджують ці факти. Так, судом встановлено, що різниця у написанні імені заявника, є наслідком довільного перекладу його імені з російської, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість встановити факт належності [PERSON], свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ №314596, актовий запис №1573 виданого Полтавським міським Палацом шлюбів «07» серпня 1976 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved