Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що йому на підставі договору дарування від 13 квітня 2004 року на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У цьому будинку зареєстровані та проживають він і його мати [PERSON]. Також у даному будинку зареєстрований, але фактично не проживає з 1986 року його брат [PERSON], відповідач у справі. Факт не проживання [PERSON] у належному йому на праві власності житловому будинку підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов за 2005 рік, у якому зазначено, що відповідач фактично проживає за адресою: [ADDRESS], а також двома довідками (форма № 3) від 16 грудня 2008 року та від 09 грудня 2013 року, виданими Жердівською сільською радою Броварського району Київської області, у яких вказано, що відповідач [PERSON], 1965 року народження, зареєстрований, але не проживає за адресою: [ADDRESS]. У ч. 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов [PERSON] підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явився, направив до суду заяву, у якій вказує, що позов [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS], він визнає, оскільки не проживає за даною адресою з 1986 року. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд встановив, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 13 квітня 2004 року на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 травня 2004 року. Згідно із довідкою № 1091 від 09 грудня 2014 року (форма № 3), виданою Жердівською сільською радою Броварського району Київської області у вказаному житловому будинку зареєстровані та постійно проживають: власник [PERSON], 1969 року народження, та його мати [PERSON], 1940 року народження. Також з цієї довідки видно, що у даному будинку зареєстрований, але не проживає брат власника - відповідач [PERSON], 1965 року народження. За змістом положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідача [PERSON] без поважних причин у належному позивачу на праві власності житловому будинку [ADDRESS] понад один рік знайшов своє підтвердження у суді. На підставі викладеного,

Outcome: approved