Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор» (далі - відповідач 1). В подальшому, 06.04.2016 року судом було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор», голови правління ГБК «Авіатор» Храплюка Сергія Михайловича (далі - відповідач 2) від 07.08.2015 року (т. 1 а.с. 86), а 17.01.2017 року - заяву про уточнення вимог у позовній заяві від 07.08.2015 року (т. 1 а.с. 201-203), в яких просив суд: 1) визнати незаконним рішення, дії і бездіяльність посадових осіб правління ГБК «Авіатор», а саме: Голови правління ГБК [PERSON] з повноваженнями до звітньо-виборних загальних зборів членів ГБК «Авіатор» від 17.03.2012 року та голови правління ГБК Храплюка Сергія Михайловича з 17.03.2012 року не здійснили до цих пір перший передачу, а другий не прийняв по акту прийому-передачі круглу печатку ГБК «Авіатор» та товарно-матеріальні цінності кооперативу, чим [PERSON] незаконно після 17.03.2012 року були створені умови користування наявною у нього круглою печаткою ГБК «Авіатор» та вчиняти будь-які фіктивні документи від імені ГБК «Авіатор» під будь-якою датою у період його діяльності в ГБК, в тому числі і протокол №2 засідання правління ГБК від 15.02.2012 року та інші правочини, а Храплюку С.М. безконтрольно розпоряджатися коштами ГБК та сприяти стороннім особам розпоряджатися круглою печаткою ГБК і вчиняти від імені ГБК «Авіатор» фіктивні документи на шкоду інтересів ГБК «Авіатор» та його членів; 2) визнати недійсним вчинений односторонньо головою правління ГБК [PERSON] витяг зборів правління ГБК «Авіатор» від 15.02.2012 року - запис у ньому про уповноваження голови правління ГБК «Авіатор» [PERSON] на укладення та підписання угоди про реструктуризацію заборгованості за Договором №12/01 від 19.11.2001 року про будівництво підземного двоповерхового гаражу за адресою вул. Андрющенка, 4-В в м. Києві та на підставі цього протокол №2, укладений ним від імені кооперативу угоди від 15.02.2012 року про реструктуризацію заборгованості за договором №12/01 від 19.11.2001 року про будівництво підземного двоповерхового гаражу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.02.1999 року позивач уклав інвестиційний договір з ГБК «Авіатор» на будівництво гаража позивачу за адресою: м. Київ, вул. Г. Андрющенко, 4-В. Позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем 1 та сплатив кошти на будівництво гаражу, а рішенням загальних зборів членів кооперативу від 02.12.2006 року позивачу виділений та закріплений за ним для передачі у власність гаражний бокс [NUMBER]. У період з липня 2006 року по лютий 2012 року загальними зборами членів ГБК «Авіатор» [PERSON] був обраний членом правління ГБК «Авіатор». Позивач вказує, що 06.08.2015 року Голова правління ЖБК «Авіатор» Храплюк С.М. ознайомив його з копією протоколу засідання правління ГБК від 15.02.2012 року. Між тим, зазначений протокол порушує права позивача, оскільки, в засіданні правління позивач участі не приймав та, відповідно, не голосував, а тому протокол є недійним та фіктивним. Фіктивність і недійсність витягу протоколу №2 засідання правління ГБК від 15.02.2012 року підтверджена тим, що станом на 15.02.2012 року у кооперативу не існувало заборгованість перед генпідрядчиком за Договором №12/01 від 19.11.01 року про будівництво підземного двоповерхового гаражу на 145 машиномісць по вул. Андрющенка, 4-В, тому у ГБК «Авіатор» і не було необхідності реструктуризувати заборгованість за вказаним підрядним Договором. Голові правління ГБК [PERSON] було відомо, що ГБК «Авіатор» готував на 17.03.2012 року звітньо-виборні збори членів ГБК «Авіатор», на яких мали обрати іншого Голову правління ГБК і не було необхідності у вчиненні витягу протоколу №2 засідання правління ГБК від 15.02.2012 року, яким наділено [PERSON] виключними та безконтрольними повноваженнями на визначення від імені кооперативу умов на власний розсуд, у тому числі на визначення розміру неустойки (штрафу, пені) та відсотків річних. Вказаний протокол №2 засідання правління ГБК від 15.02.2012 року вчинений [PERSON] з перевищенням повноважень, адже схвалення такого правочину ГБК «Авіатор» не було. Голова правління ГБК [PERSON] після його переобрання 17.02.2012 року на звітньо-виборних загальних зборів членів ГБК «Авіатор», на яких було обрано головою правління ГБК ГБК Храплюка Сергія Михайловича, не передав останньому, а останній не прийняв по акту прийому-передачі круглу печатку ГБК «Авіатор» та товарно-матеріальні цінності кооперативу, у зв'язку з чим [PERSON] після 17.03.2012 року мав змогу незаконно користуватися наявною у нього круглою печаткою ГБК «Авіатор» та вчиняти будь-які фіктивні документи від імені ГБК «Авіатор» під будь-якою датою у період його діяльності в ГБК, в тому числі і протокол №2 засідання правління ГБК від 15.02.2012 року та інші правочини, зокрема і угоди, де укладанням фіктивної додаткової угоди №1 від 15.02.2012 року до Договору про будівництво підземного двоповерхового гаражу на 145 місць по вул. Андрющенка, 4-В №12/01 від 19.11.2001 року [PERSON] відмовився від пунктів 5.2, 5.4, 5.5, чим вчинив рішення, спрямоване на шкоду кооперативу, а саме, збитків для ГБК «Авіатор» біля 1 млн.грн. Відсутність акту прийому-передачі вказаної круглої печатки та товарно-матеріальних цінностей кооперативу від попереднього голови правління ГБК дає підстави новому голові правління безконтрольно розпоряджатися коштами ГБК та цим створені умови для сприяння стороннім особам протиправно розпоряджатися круглою печаткою ГБК і вчиняти від імені ГБК «Авіатор» фіктивні документи. Витяг протоколу №2 засідання правління ГБК від 15.02.2012 року вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому на підставі ч. 1 ст. 215 ЦПК України має бути визнаний недійним. Ухвалою суду від 02.12.2015 року відкрито провадження у справі. 06.04.2016 року судом було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор», голови правління ГБК «Авіатор» Храплюка Сергія Михайловича від 07.08.2015 року (т. 1 а.с. 86), а 17.01.2017 року - заяву про уточнення вимог у позовній заяві від 07.08.2015 року (т. 1 а.с. 201-203). Протокольною ухвалою суду від 17.01.2017 року судом залучено до участі в справ в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Аксепт-транс» (далі - третя особа). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2017 року провадження по цій цивільній справі в частині 1 вимог за п.3 позовної заяви від 07.08.2015 року (а.с.86) із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.01.2017 року, а саме щодо визнання недійсним вчинений односторонньо головою правління ГБК [PERSON] витяг зборів правління ГБК «Авіатор» від 15.02.2012 року - запис у ньому про уповноваження голови правління ГБК «Авіатор» [PERSON] на укладення та підписання угоди про реструктуризацію заборгованості за договором №12/01 від 19.11.2001 року про будівництво підземного двоповерхового гаражу, - закрито (т. 1 а.с. 238-239). 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Ухвалою суду від 27.02.2018 року по справі призначено підготовче судове засідання, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 14.05.2018 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до розгляду по суті. Крім того, позовні вимоги за п.3 позовної заяви від 07.08.2015 року (т.1 а.с.86) із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.01.2017 року (т.1 а.с.203) щодо визнання недійсним вчинений односторонньо головою правління ГБК [PERSON] протокол №2 та укладений ним від імені кооперативу угоди від 15.02.2012 року про реструктуризацію заборгованості за договором №12/01 від 19.11.2001 року про будівництво підземного двоповерхового гаражу, - провадженням закрито (т. 2 а.с. 173, 174-178). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Між тим, в матеріалах справи містяться заява, в якій представник вказує, що не визнає позовні вимоги в частині, яка знаходиться на розгляді в суді. Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, між тим, у поданих до суду поясненнях представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності належним чином повідомлених відповідачів та третьої особи. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Статтею 16 цього ж Закону визначено, що виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. Статтею 92 ЦК України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. П. 7.3. Статуту ГБК «Авіатор» закріплені повноваження Голови Правління, а в п. 7.4. вказаного Статуту вказано, що Члени Правління та Голова обираються загальними зборами членів кооперативу на строк на 5 (п'ять) років. Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, то на даний час на розгляді перебуває п. 2 позовної заяви від 07.08.2015 року (т. 1 а.с. 86) в частині визнання незаконним рішення, дії і бездіяльність посадових осіб правління ГБК «Авіатор», а саме: Голови правління ГБК [PERSON] з повноваженнями до звітньо-виборних загальних зборів членів ГБК «Авіатор» від 17.03.2012 року та голови правління ГБК Храплюка С.М. з 17.03.2012 року щодо нездійснення до цих пір перший передачі, а другий не прийняття по акту прийому-передачі круглу печатку ГБК «Авіатор» та товарно-матеріальні цінності кооперативу, чим [PERSON] незаконно після 17.03.2012 року були створені умови користування наявною у нього круглою печаткою ГБК «Авіатор» та вчиняти будь-які фіктивні документи від імені ГБК «Авіатор» під будь-якою датою у період його діяльності в ГБК, в тому числі і протокол №2 засідання правління ГБК від 15.02.2012 року та інші правочини, а Храплюку С.М. безконтрольно розпоряджатися коштами ГБК та сприяти стороннім особам розпоряджатися круглою печаткою ГБК і вчиняти від імені ГБК «Авіатор» фіктивні документи на шкоду інтересів ГБК «Авіатор» та його членів. Розглядаючи вказані вимоги судом встановлено, що 21.03.2012 року складено Акт прийому-передачі документів, ключів, печатки та штампів, відповідно до якого [PERSON] голова правління ГБК «Авіатор», повноваження якого були припинені загальними зборами членів кооперативу 17 березня 2012 року. В цей час був обраний на посаду голови правління ГБК «Авіатор» Храплюк С.М. і у присутності голови ревізійної комісії Гребеника М.М. та Контратенкової Г.В. члена ревізійної комісії ГБК, склали цей акт про те, що [PERSON] передав, а Храплюк С.М. прийняв печатку ГБК «Авіатор» та кутовий штамп (т. 1 а.с. 160). Таким чином, обставини, на які посилався позивач у своєму позові як на підставу для задоволення позовної вимоги, яка перебувала на розгляді, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Враховуючи фактичну передачу печатки та штампу новообраному голові правління ЖБК «Авіатор» не створені умови та можливості, про які позивачем вказується в позові. Інші доводи позивача про відсутність акту прийому-передачі круглої печатки і штампу і не передачу від попереднього голови правління новому голові правління ЖБК «Авіатор», створивши передумови [PERSON] після 17.03.2012 користування наявною у нього круглою печаткою ГБК «Авіатор» та вчиняти будь-які документи від імені ГБК «Авіатор», а Храплюку С.М. безконтрольно розпоряджатися коштами ГБК та сприяти стороннім особам розпоряджатися круглою печаткою ГБК і вчиняти від імені ГБК «Авіатор» фіктивні документи на шкоду інтересів ГБК «Авіатор» та його членів є неконктеризованими і не дозволяють суду прийти до висновку про існування таких дій з урахуванням їх недоведеності та порушень прав позивача в цій частині. Будь-яких порушень прав позивача з боку відповідача 2 судом не встановлено. Зворотнього позивачем не доведено. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Так приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. У відповідності до положень ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови «Про судове рішення у цивільних справах», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.ч.1, 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Окрім того Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05. 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Отже, з урахуванням вищенаведеного, відсутність у позивача порушених цивільних прав та обов'язків у зв'язку з фактичною передачею печатки та кутового штампу, не породжує для нього права на захист, тобто права на звернення із цим цивільними позовом. На підставі вищевикладеного, враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] та Храплюком С.М. створені умови та можливості, про які позивачем вказується в позові щодо безконтрольного розпорядження коштами та майном ЖБК «Авіатор», тобто, позивачем не доведено обставин, на які він посилається, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed