Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складалося з 1/5 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] . У передбачений законом спосіб позивач вступила у спадщину та отримала Свідоцтво на частину спадкового майна, а саме на частку майна пайового фонду СТОВ імені Б.Хмельницького с. Четвертинівка, Тростянецького району. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з 1/5 частини житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за вищевказаною адресою. Спадкоємцем до майна покійного батька є позивач, яка своєчасно прийняла спадщину, частину спадкового майна оформила на себе та отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Зазначений будинок, станом на 15.04.1991 р., належав колгоспному двору, членами якого були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач звернулася до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку та господарських споруд, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок. Позивач просила суд визнати за нею право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , які належала померлому [INFO] [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.03.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16.10.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, залучено до участі в справі в якості третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] народилася [INFO] в с. Четвертинівка Тростянецького району Вінницької області, у копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] її батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 22). Після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.23). З виписки з погосподарської книги № 397, особовий рахунок № [NUMBER] , вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року господарство, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зять [PERSON] , [PERSON] (а.с.153). Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , станом 15.04.1991 р., кожному належало по 1/6 частки майна колгоспного двору розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 59,5 кв.м, житловою площею 41,1 кв.м, допоміжною площею 18.14 кв.м, складається з житлового будинку - А; прибудови - а; ганку - а1; сараю - Б; веранди - б; сараю - б1; літньої кухні- В; веранди - в; гаража - Г; огорожі -1-2; колодязя -3. (а.с. 16-18). Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. 22.11.1999 р. [PERSON] , мешкаюча в с.Четвертинівка Тростянецького району, на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі: житловий будинок, земельну частку (пай) в КСП Б.Хмельницького, заповіла своїй дочці [PERSON] посвідчено секретарем виконавчого комітету Четвертинівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №33 (а.с. 9). У копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вказано, що [PERSON] померла [INFO] у віці 66 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 17.10.2001 р. зроблений відповідний запис за №27 (а.с.7). Відповідно до довідки №508 від 13.11.2018 р., виданої виконавчим комітетом Четвртинівської сільської ради Тростянецького району, [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , по те, що дійсно її батько [PERSON] 1934 р.н., та мати [PERSON] , 1935 р.н., були зареєстровані та проживали до дня своєї смерті в [ADDRESS] . Спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] на підставі ст. 1223 ЦК України та на підставі заповіту, посвідченого від її імені секретарем Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 22.11.1999 р. за реєстром №33, є її дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, тому що фактично вступив в управління спадковим майном. До спадкового майна належить частина житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] (а.с.11). Згідно копії спадкової справи №184/05 до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини зверталась [PERSON] Заява надійшла до Тростянецької ДНК 08.06.2005 р. за №235. Також, позивач отримала після смерті [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.06.2005 р. на частку майна пайового фонду СТОВ імені Б.Хмельницького с. Четвертинівка, Тростянецького району, Вінницької області, визначену в розмірі 0,047 відсотків на суму 1867 грн. (а.с.117). Тобто, спадкоємцем до майна [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, оскільки на день смерті матері проживали разом за однією адресою, що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання в с.Четвертинівка, Тростянецького району (а.с. 39). 22.11.1999 р. [PERSON] , що мешкає в с.Четвертинівка Тростянецького району, на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, в тому числі: житловий будинок, земельну частку (пай) в КСП Б.Хмельницького, заповів своїй дочці [PERSON] посвідчено секретарем виконавчого комітету Четвертинівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №34 (а.с. 10). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 71 років, про що 27.02.2006 р. складено відповідний актовий запис №8 (а.с. 8). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до довідки №508 від 13.11.2018 р., виданої виконавчим комітетом Четвртинівської сільської ради Тростянецького району, про те, що спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] на підставі ст. 1223 ЦК України на підставі заповіту, посвідченого від його імені секретарем Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 22.11.1999 р. за реєстром №34, є його дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, тому що фактично вступив в управління спадковим майном. До спадкового майна належить частина житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] З копії спадкової справи №268/06 до майна померлого [PERSON] вбачається, що заява від [PERSON] про прийняття спадщини надійшла до Тростянецької ДНК 14.06.2006 р. (а.с.126). Позивач 13.02.2007 р. отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,50 га. в межах, згідно з планом, розташовану на території Четвертинівської сільської ради, Тростянецького району, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - 0524187600:01:001:0030, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН №100456, та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13.02.2007 р. на частку майна пайового фонду СТОВ імені Б.Хмельницького с.Четвертинівка, Тростянецького району, Вінницької області (а.с. 145,146). Тобто, спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, оскільки у визначений законодавством строк подала до Тростянецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 09.01.2019р. №6/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] , у [PERSON] відсутній, вона має право звернутися до суду з позовом для визнання за нею права власності на частину житловий будинок після смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва на частину житлового будинку, що залишились після смерті батьків, позивачу, нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавців на належну їм за законом частку житлового будинку. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] і спадкоємцем до їх майна за законом та заповітом є [PERSON] , яка фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки на день смерті батьків проживала разом з ними за однією адресою та у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] підлягає до задоволення частково. Враховуючи те, що день смерті [PERSON] та [PERSON] , кожному належало по 1/6 частки майна колгоспного двору розташованого за адресою: [ADDRESS] , суд вважає з необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , та визнати право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , а саме на 1/6 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , які належали останнім за життя.

Outcome: partial