Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

У січні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №12 в будинку 320 по вул. А.Кукоби в м. Полтава, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] у даній квартирі не проживав з моменту реєстрації та не має намірів в подальшому проживати в ньому, в звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] не зявились, але надали на адресу суду заяву, в якій прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, але надали на адресу суду заяви, в яких прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, на підтвердження чого в матеріалах справи мається телеграма про повідомлення відповідача по справі.. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до ордера на житлове приміщення № 5126 виданого виконавчим комітетом Ленінської районної у м. Полтаві ради народних депутатів м. Полтави від 25.03.1988 року займає житлове приміщення житловою площею 40,10 кв.м., за адресою [ADDRESS] ( а.с. 4). В позові позивачем вказувалось про те, що вказаний ордер на житлове приміщення № 5126 від 25.03.1988 року був виданий покійній бабусі [PERSON]. Так, разом з позивачем право на заняття житлового приміщення відповідно до даного ордеру мають , мати позивача [PERSON] та його сестра [PERSON]. Судом встановлено, відповідно до довідки № 1929 від 21.06.2016 року виданої КП «ЖЕО №2» за адресою [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Особовий рахунок відкритий на імя матері позивача [PERSON]. В позові позивачем вказувалось про те, що фактично у дані квартирі проживають він з своєю дружиною [PERSON] їх сином [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказувалось, що відповідач в даній квартирі не проживав та проживати не має наміру, оскільки на даний час проживає у м. Києві та наміру повертатись до м. Полтава не має. З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до [PERSON] про непроживання та відсутності особистих речей від 02.06.2016 року, 02.03.2016 року, 02 червня 2015 року, 02 червня 2014 року, 01 січня 2016 року, 02 січня 2015 року, посвідченого сусідами: [PERSON], [PERSON], [PERSON], підписи яких засвідчені Начальником КП «ЖЕО №2», засвідчено факт не проживання відповідача [PERSON] в даній квартирі та відсутності його особистих речей в даній квартирі. Поряд з цим, ч.1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Поряд з цим, статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів сімї. Таким чином, наведені вище обставини підтверджують той факт, що [PERSON] у квартирі № 12, що у м. Полтава по вул. А.Кукоби, 20 не проживає з моменту його реєстрації 1993 року та при цьому не несе будь-яких витрат по оплаті проживання, тому за таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved