Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визначення причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надання додаткового строку для прийняття спадщини. Зазначив, що 02 серпня 2005 року у с. Деребчин Шаргородського району Вінницької області померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, із земельної ділянки, площею 1,9771 га, розташованої на території Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за законом. Інших спадкоємців немає. Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті матері, у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач невірно зрозумів процедуру оформлення спадкових прав, вважаючи, що фактичний вступ у володіння спадковим майном прирівнюється до прийняття спадщини. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті матері пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявилася, однак від його представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте у письмовій заяві Деребчинський сільський голова [PERSON] просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. 02 серпня 2005 року у с. Деребчин Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-АМ № 015640 (а.с. 8). Згідно з довідкою Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 31 липня 2017 року № 1653 на час відкриття спадщини з [PERSON] ніхто не проживав (а.с. 9). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, площею 1,9771 га, яка розташована на території Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ВН № 014486 від 17 жовтня 2003 року (а.с. 10). Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за законом, так як є сином померлої, що підтверджується копією паспорта позивача (а.с. 5), копією свідоцтва про народження позивача серії ЯИ № 332278 (а.с. 7). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 21). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] № 1250/02-31 від 27 липня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 11). Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки невірно зрозумів процедуру оформлення спадкових прав, вважаючи, що фактичний вступ у володіння спадковим майном прирівнюється до прийняття спадщини. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved