Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на її спадкове майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS]. Заповіту за життя [PERSON] не склала. 14.06.2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 30.06.2014 року №112/01-31 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після померлої [PERSON], у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України. Встановлений законом строк позивач не подав заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини, в зв'язку з тим що добросовісно помилявся відносно факту прийняття спадщини, оскільки вважав що до смерті [PERSON] фактично проживав з нею в квартирі [ADDRESS], хоча зареєстрований за адресою: м.Запоріжжя. [ADDRESS]. Крім того, в період з 19.06.2014 року по 10.07.2014 року, саме на момент коли сплив строк на прийняття спадщини, позивач знаходився за кордоном, і не мав з об'єктивних причин, можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Тому позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, терміном на 1 місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі та надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача Територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради Калашнікова В.Ф. проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про розгляд справи була повідомленим належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва по смерть [NUMBER] від [INFO] року виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [INFO] року померла [PERSON] у віці 81 року, про що зроблено відповідний актовий запис №475. (а.с.5) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS]. Заповіту за життя [PERSON] не склала. Судом у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] витребувано спадкову справу (копію), заведену після смерті [INFO] року [PERSON] (а.с.23-51) Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тобто квартира [ADDRESS], де була зареєстрована і проживала [PERSON] Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1273 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини, протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. За правилами ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 14.06.2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу [PERSON] с заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав що до смерті [PERSON] фактично проживав з нею в квартирі [ADDRESS], хоча зареєстрований за адресою: м.Запоріжжя. [ADDRESS]. Проте постановою від 30.06.2014 року №112/01-31 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після померлої [PERSON], у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України. (а.с.7) Відповідно до наказу №02-ОК від 18.06.2014 року ТОВ «Графи-Мотор-С» [PERSON] в період з 19.06.2014 року по 10.07.2014 року знаходився у відрядженні за кордоном, а саме в м.Москва Російської Федерації, а тому не мав об'єктивних причин, можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та прийняти її за законом. (а.с.12-14) Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про призначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №5/2014 до майна померлої [INFO] року [PERSON], спадкоємець [PERSON] не звертався з відповідною з заявою про відмову від права на спадщину. (а.с.23-51) У справах про визнання за спадкоємцем права на спадщину не вирішується. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підставі викладеного і

Outcome: approved