Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивач - Управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва звернувся до суду із даним позовом до відповідача - [PERSON], в обґрунтування якого вказав, що починаючи з 14.03.2013 року відповідач отримував пільгову пенсію на підставі його заяви та наданих ним документів, у тому числі, довідки, що уточнює особливий характер роботи № 11 від 12.03.1983 року, згідно якої він працював у МКП «Желдорсервіс-експрес» на посаді машиніста тепловозу і дизель-поїзда. Однак в ході перевірки пенсійної справи відповідача було встановлено, що підприємство ТОВ «Желдорсервіс» є правонаступником МКП «Желдорсервіс-експрес», і у трудовій книжці відповідача зроблений запис про прийняття відповідача на роботу в МКП «Желдорсервіс-експрес» з 20.02.1992 року, але перед цим записом проставлено штамп ТОВ «Желдорсервіс», яке було зареєстровано лише у 1998 році. Крім цього, було встановлено факт надання відповідачем недостовірної інформації про місце проживання за адресою: [ADDRESS], хоча вказане житлово-комунальне підприємство не обслуговує дану адресу. У зв'язку із цим, позивачем було прийнято рішення № 23/2 від 10.03.2015 р. про припинення виплати пенсії відповідачу. Посилаючись на викладене та на те, що з вини відповідача він безпідставно отримав пенсію на загальну суму - 83 137, 96 грн., позивач просив стягнути з відповідача вказані грошові кошти. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник заперечували проти позову через його безпідставність та пояснили, що через втрату трудової книжки відповідач надав позивачу належним чином оформлений дублікат трудової книжки із відповідними записами. Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані ними докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач - [PERSON] з 14.03.2013 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва як отримувач пенсії, призначеної відповідно до п. «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року та п. 2 розділу ХУ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 року, та має загальний страховий стаж 26 років 2 місяці 21 день, в тому числі роботи за вислугу років 17 років 4 місяці 2 дні. Із копії дублікату трудової книжки відповідача вбачається, що згідно наказу № 5 від 20.02.1992 року він працював у МКП «Желдорсервіс-експрес» на посаді машиніста тепловозу і дизель-поїзда, а згідно наказу № 27 від 07.06.1993 року він працював на цьому ж підприємстві на посаді машиніста дизель потягу. Зазначене підтверджується також наявними у матеріалах даної справи копіями вищевказаних наказів (а.с. 43). Судовим розглядом встановлено, що протоколом загальних зборів учасників МКП «Желдорсервіс-експрес» № 1 від 02.11.1998 року вказане підприємство було реорганізовано в ТОВ «Желдорсервіс», яке стало його правонаступником. Дане також зазначено і у п. 1.1. Статуту ТОВ «Желдорсервіс», копія якого наявна у матеріалах справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посилання представника позивача на неправомірність записів у дублікаті трудової книжки відповідача, із відміткою ТОВ «Желдорсервіс» є необґрунтованими, оскільки останній є правонаступником МКП «Желдорсервіс-експрес» та мав повноваження на вчинення таких записів. Крім цього, такі записи не суперечать розділу п'ятому Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року. Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637), встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, які визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, відповідач надав позивачеві довідку № 2 від 16.01.2012 р. (а.с. 57). Також у матеріалах справи наявна копія акту зустрічної перевірки достовірності подання довідки про заробіток (а.с. 41), яка проводилась за участю представників позивача, і яка встановила відповідність довідки № 2 від 16.01.2012 р. первинним документам (особовим рахункам по заробітній платі), а також сплату у повному розмірі внесків до Пенсійного фонду. Що ж доводів позивача про надання відповідачем недостовірних даних щодо його місця проживання без реєстрації згідно довідки № 1023, виданої ЖЕК № 11 «Південь» за адресою: [ADDRESS], то суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно п. 29 Порядку подання та оформлення документів, для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (у редакції, що діяла на час призначення відповідачу пенсії), - за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Доказів недостовірності довідки № 1023 представник позивача суду не представив, а надана ним довідка з Ленінського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області за № 17/464 від 10.12.2015 р. (а.с. 61), на думку суду, не доводить даного факту. Також судовим розглядом встановлено, що відповідач не отримував пенсію в інших управліннях Пенсійного фонду України, тобто не було подвійного отримання ним пенсії. Аналізуючи вищезазначене суд прийшов до висновку про відсутність у діях відповідача подання недостовірних даних для призначення пенсії та його недобросовісності, а відтак і відсутність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача отриманої ним пенсії. Верховний Суд України у своїй постанові від 22.01.2014 року у справі № 6-151цс13 висловив правову позицію про те, що відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.08.2016 р. (справа № 489/993/16-а), були визнані неправомірними та скасовані рішення позивача № 23/2 від 10.03.2015 р. та № 48/3 від 26.05.2015 р., та зобов'язано Управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва поновити [PERSON] пенсію з 01.03.2015 р. в раніше призначеному розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed