Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

У серпні 2017 р. Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі ПАТ «Фідобанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 16 серпня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (далі ВАТ «Ерсте Банк»), повним правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», був укладений кредитний договір №014/0398/74/04026, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 100 000,00 доларів США, зі сплатою 12% річних, з кінцевим терміном повернення до 15.08.2017р. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання своїх зобовязань за кредитним договором, ПАТ «Фідобанк» просив суд стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором №014/0398/74/04026 від 16.08.2007р. в розмірі 47\~077,81 доларів США, що станом на 28.11.2016 року, згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 1\~211\~049,64 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом; прострочення заборгованості за відсотками 10\~277, 92 доларів США та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 18\~165,74 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у звязку з неявкою відповідача в судові засідання (а.с. 90,95,113). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, чином шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр», а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причини неявки суду не повідомив (а.с.103, 115). Судом\~\~винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що 16 серпня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (далі ВАТ «Ерсте Банк»), повним правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», був укладений кредитний договір №014/0398/74/04026, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 100 000,00 доларів США, зі сплатою 12% річних, з кінцевим терміном повернення до 15.08.2017р. (а.с.10-12 ). Згідно п.п. 5.3 Кредитного договору, позичальник зобовязувався сплачувати банку додатково до встановленої відсоткової ставки за кредит, неустойку, передбачену ст. 9 цього договору, за порушення строків повернення кредиту, сплати відсотків за кредитом, порушення умов п.5.7 цього договору. Відповідно до п.9.1 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. Відповідно до п.6.5 Кредитного договору Кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника за кредитом або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом, комісії та штрафні санкції вразі порушення Позичальником п. 5.1. - 5.7 Кредитного договору Відповідно до статуту ПАТ «Фідобанк» є повним правонаступником ВАТ «Ерсте банк», є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.23-28). Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором №014/0398/74/04026 від 16.08.2007 р. виконав в повному обсязі. Через неналежне виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором №014/0398/74/04026 від 16.08.2007р., станом на 28.11.2016 року сума загальної заборгованості за кредитним договором склала 47\~077,81 доларів США, що станом на 28.11.2016 року, згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 1\~211\~049,64 грн., з яких: -прострочена заборгованість за кредитом 36\~799,89 доларів США; -прострочена заборгованість за відсотками 10\~277,92 доларів США. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості до кредитного договору №014/0398/74/04026 від 16.08.2007 р. (а.с.5-6). Позивачем було надіслано відповідачу вимоги про усунення порушень та претензії вимоги щодо дострокового повернення кредиту, сплату нарахованих процентів та пені у порядку, визначеному п 9.1 Кредитного договору (а.с.16-17) Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином банк, як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 18\~165,74 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.4).

Outcome: approved