Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У січні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, пізніше доповнивши його, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частину квартири [ADDRESS], автомобіль Toyota Corolla державний номер [NUMBER], що залишились після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року. Просила також визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право на 1/3 частину спадщини, а саме грошового вкладу у філії № 10004/0568 Філії Донецького обласного управління ПАТ «Ощадбанк» в сумі 3976,35 гривень, що належав померлому. У березні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом. Рішенням Мар*їнського районного суду Донецької області від 04 березня 2014 року первісний позов задоволено частково. Залишено [PERSON] на праві власності квартиру [ADDRESS], при цьому стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частки зазначеної квартири кожній, що відповідно дорівнює по 28275 гривень кожній. Залишено [PERSON] на праві власності транспортний засіб Toyota Corolla, державний номер [NUMBER], при цьому стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частки зазначеного автомобіля кожній, що відповідно дорівнює по 18725 гривень кожній. Визнано право власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частиною за кожним з них на рахунок № [NUMBER], що відкритий на ім*я [PERSON] у філіалі № 10004/0568 Донецького обласного управління ПАТ «Ощадбанк». Зустрічні позовні вимоги задоволено частково. Встановлено факт того, що [PERSON] є матір*ю [PERSON], померлого [INFO] року. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 1293,60 гривень. Вирішено питання про судовий збір. Зазначене рішення оскаржене [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], яка просить змінити рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає необхідним доповнити резолютивну частину рішення загальною та житловою площею квартири; відмовити [PERSON] у сплаті 1/6 частки спадку у зв'язку з отриманням нею сум по розписці; урахувати в рахунок сплати 2397,90 гривень та те, що вже було зараховано на депозитний рахунок суду 4 лютого 2014 року в сумі 33021,89 гривень; вирахувати з загальної суми оцінки квартири 20000 гривень, як за повернення боргу за ремонт квартири, а також перерахувати суму сплати [PERSON] з урахуванням понесених витрат на адвоката, а всього 35341,14 гривень. В судовому засіданні апеляційної інстанції представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечувала частково заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін. Заслухавши суддю доповідача, пояснення присутніх сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно із п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обгрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановленні обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами частин 1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона забов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2000 року (а.с.18), під час якого ними була придбана квартира [ADDRESS] та автомобіль Toyota Corolla (а.с.28, 48). [INFO] року [PERSON] помер (а.с.19). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] залишились його ддружина [PERSON], а також мати [PERSON] та донька [PERSON] Задовольняючи частково позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що позивач [PERSON] як дружина померлого має право на ? частину спадкового майна, при цьому відповідачі погодилися на виплату їм грошової компенсації в рахунок спадкового майна та не заперечували проти визнання за [PERSON] права власності на 2/3 частини спадкового майна. Проте, повністю погодитися з висновком суду першої інстанції неможливо з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається зі ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно наданих позивачем документів, та взагали з матеріалів справи не вбачається, що спадкоємці після смерті спадкодавця звертались до нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При цьому, як вбачається з вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно матеріалів справи, в складі спадщини є нерухоме майно, зокрема вищевказана квартира та автомобіль і тому позивач та відповідачі зобов'язані отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні апеляційного суду сторони не заперечували, що між ними з самого початку був відсутній спір щодо розподілу часток спадщини після померлого [PERSON], зазначений спір був відсутній і при розгляді справи у суді першої інстанції. В судовому засіданні сторонами також не заперечувався той факт, що відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину вони не отримували. Отже, спір між сторонами стосується лише вирахування із вартості спадкового майна платежів, які були зроблені позивачкою на ремонт квартири та комунальних платежів, що в свою чергу не може бути перешкодою для звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Апеляційний суд вважає необхідним погодитися з висновками суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову в частині встановлення факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON], що в свою чергу необхідно [PERSON] для оформлення свого права на спадщину за законом. З урахуванням того, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадщину судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, апеляційний суд скасовує рішення суду в цій частині та постановляє нове про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Грошові кошти у розмірі 33021,89 гривень, внесені [PERSON] на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Донецькій області підлягають поверненню [PERSON], яка дії від імені [PERSON] на підставі довіреності.

Outcome: partial