Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У січні 2015 року фізична особа-підприємець [PERSON] (Позивач, ФОП [PERSON].) звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про визнання зобов'язань за договорами №16/10-01, №16/10-02 від 16 жовтня 2008 року виконаними. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та Відповідачем 16 жовтня 2008 року було укладеного договір №16/10-01. За умовами якого вона зобов'язувалась поставити відповідачу обладнання (сушильні камери) на загальну суму 437 250,00грн., що є еквівалентом 82 500,00доларів США. Оплата за обладнання повинна була здійснюватись в два етапи: передоплата сплачувалась до 21.10.2008р., а залишок 21.12.2008 року. Васильківським міськрайонним судом Київської області 23 січня 2014 року було постановлено рішення про стягнення з неї на користь Відповідача - [PERSON] грошових коштів за договором №16/10-01. Однак вважає, що її права та законні інтереси було порушено, так як всі свої зобов'язання, як постачальника за договором №16/10-01 вона виконала, обладнання дійсно було виготовлене та отримане представником відповідача - [PERSON] Факт виконання зобов'язань за договором №16/10-01 вважає підтвердженим, а саме довідкою КП «Ясень» від 09.12.2011р. №61 на запит гр.[PERSON] та довідкою ТОВ «Аргумент-Екодрев» про те, що обладнання, яке належить відповідачу з моменту постачання знаходяться за адресою: [ADDRESS] Крім цього, 16 жовтня 2008 року між нею та відповідачем було укладено ще один договір №16/10-02, згідно якого вона зобов'язувалась поставити відповідачу обладнання (лінії брикетування) на загальну суму 371 000,00грн., що є еквівалентом 70 000,00доларів США. Повну оплату за договором відповідач повинен був здійснити до 15.03.2009 року. Однак свої зобов'язання він виконав частково та не доплатив за цим договором кошти в розмірі 111 500,00грн. Вказала, що незважаючи на факт недоплати відповідачем коштів, вона свої зобов'язання за договором виконала, що підтверджується актом проведення монтажних робіт від 16.03.2009 року, довідкою ТОВ «Аргумент-Екодрев» про те, що лінії брикетування, які належать відповідачу знаходяться за адресою: [ADDRESS], тобто підтверджує повне виконання нею своїх зобов'язань. Також Позивач зазначила, що під час розгляду справи № 1008/1273/12 Васильківським міськрайонним судом Київської області в судовому засіданні відповідач [PERSON] особисто визнав своє знайомство з гр.[PERSON]- директором «ТОВ «Вектор-сервіс», який зазначений в акті проведення монтажних робіт, як його представник. Вважає, що всі свої зобов'язання згідно договору №16/10-02 вона виконала в повному обсязі. З огляду на викладене, Позивач просила суд визнати зобов'язання згідно договорів №16/10-01, №16/10-02 від 16.10.2008 року виконаними в повному обсязі. У судовому засіданні представник Позивачки позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник Відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У наданих суду письмових поясненнях (а.с.60-63) зазначив, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки судовими рішеннями встановлено, що позивачка не виконала свої зобов'язання згідно умов договорів №16/10-01, №16/10-02 від 16 жовтня 2008 року, у зв'язку з чим з неї на користь [PERSON] було стягнуто грошові кошти. Дані рішення набрали законної сили, а тому відсутні підстави вважати, що позивачкою зобов'язання за договорами були виконані. Суд, вислухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, 16 жовтня 2008 року між приватним підприємцем [PERSON] (постачальник) та відповідачем [PERSON] (покупець) було укладено два договори: договір - №16/10-01 та договір - №16/10-02. Так, за умовами п.1.1-2.3 укладеного між сторонами Договору №16/10-01 Позивачка, як постачальник, зобов'язувалась поставити Відповідачу сушильні камери в кількості 3 шт. на загальну суму 82 500,00 доларів США, а Відповідач мав провести передплату товару в розмірі 66 000 дол.США (349 800грн.) до 21.10.2008р., остаточну оплату - 16 500дол.США (87 450,00грн.) до 21.12.2008р.(а.с.8-9). 23 січня 2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області у справі №1008/1274/12 було постановлено рішення, яким стягнуто з СПД [PERSON] на користь [PERSON] 436 050,00 грн. передоплати по Договору № 16/10-01 від 16.10.2008 року. Дане рішення ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.04.2014р. (справа №22-ц/780/2024/14) залишено без змін, а апеляційна скарга [PERSON] без задоволення, отже воно набрало законної сили 10.04.2014р. (а.с.12-14, 56). Рішенням суду встановлено, що СПД [PERSON] не було виконано умови договору № 16/10-01 від 16.10.2008 року, [PERSON], як Позивач у тій справі, має право вимагати повернення суми попередньої оплати. Також даним рішенням було встановлено, що відсутні будь-які належні документи (довіреності) стосовно повноважень [PERSON] бути представником [PERSON] щодо виконання умов договору № 16/10-01 від 16.10.2008 року. Щодо договору №16/10-02 від 16 жовтня 2008р. судом встановлено, що за умовами п.п.1.1.-2.4 Договору позивачка, як Постачальник, зобов'язувалась поставити Відповідачу лінію брикетування в кількості 1 шт. на загальну суму 70000 доларів США, а Відповідач мав провести оплату шляхом передплати 35 000дол.США (185 500грн) до 21.10.2008р., оплату -15 000дол.США (79500грн.) до 21.12.2008р., остаточну оплату 20 000долСША (106 000грн.) до 15.03.2009р. (а.с.10-11). 10.06.2013р. Васильківським міськрайонним судом Київської області у справі №1008/1273/12 у справі за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про стягнення коштів за договором №16/10-02 було відмовлено у задоволенні позову (а.с.15-17). Разом з тим, 28.10.2013р. Апеляційним судом Київської області (справа №22ц780/4809/2013) було ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення суду першої інстанції від 10.06.2013р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за договором № 16/10-02 від 16.10.2008р. в розмірі 259 500 грн. Рішення набрало законної сили 28.10.2013р. (а.с.18-21). Даним рішенням встановлено, що СПД [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором № 16/10-02 від 16.10.2008р. не виконала. Також апеляційний суд зазначив, що знайомство [PERSON] з [PERSON] не дає повноважень жодній зі сторін підписувати офіційні документи від імені іншої особи без належного на те документа (довіреності). Крім того, надаючи оцінку примірнику договору Відповідачки (ФОП [PERSON].) апеляційний суд вказав: наданий відповідачкою договір №16/10-02 від 16.10.2009р., який складається з двох аркушів не є належним доказом так як він не прошитий та не пронумерований і відповідачкою не надано доказів про те, що саме такий договір укладався з позивачем (а.с.18-21). Відповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2014 року (справа №1008/1274/12) та рішенням Апеляційного суду Київської області від 28 жовтня 2013 року(справа №22ц780/4809/2013), які набрали законної сили, встановлено, що позивачка СПД [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання за договорами №16/10-01, №16/10-02 від 16 жовтня 2008 року, а тому дані обставини відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України є встановленими і не підлягають доказуванню. На думку суду, помилковим є твердження Позивачки про те, що [PERSON] являється представником [PERSON] і був уповноважений представляти його інтереси при прийнятті зобов'язань Позивачкою, оскільки таке спростовується рішенням вищезазначених судів. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається Позивачка як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.16, 525, 526, 530, 610 ЦК України, та

Outcome: dismissed