Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

У серпні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. У позові [PERSON] зазначив, що на підставі Свідоцтва про право власності йому належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . У належному позивачу будинку наразі зареєстрована відповідачка [PERSON] колишня дружина його сина, яка з 2015 року за вказаною адресою не проживає та особистих речей не має. Факт реєстрації відповідачки в належному позивачу житловому будинку чинить останньому перешкоди в користуванні своєю власністю. З огляду на вищевикладене позивач, посилаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, зазначає, що реєстрація відповідачки у належному йому будинку, порушує право власності останнього, заважає вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка до\~суду не\~з`явилась,\~про дату,\~час і\~місце слухання\~справи повідомлена\~своєчасно та\~належним чином,\~що підтверджується\~роздруківкою з\~офіційного веб-сайту\~суду з\~оголошенням про\~виклик до\~суду та\~рекомендованим повідомленням\~про вручення\~поштового відправлення,\~які містяться\~в матеріалах\~справи.\~Причини неявки\~суду не\~повідомила.Відзив, у передбачений ухвалою суду строк, суду не надала. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії Свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на будови, виданого 25 жовтня 1989 року Виконавчим комітетом Запорізької районної ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області, [PERSON] є власником будинку, розташованого у [ADDRESS] (а.с. 8). Право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується Реєстраційним написом на документі про право приватної власності, записаним у реєстрову книгу № 12 за реєстровим № 2110 від 25 жовтня 1989 року (а.с. 8 зворотна сторона). Відповідно до копії Акту обстеження фактичного проживання громадянина за адресою його реєстрації від 16.07.2019, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2016 року (а.с. 9). Згідно з копією Довідки № 1581 від 18.07.2019, виданої Виконавчим комітетом Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] проживає та зареєстрований в [ADDRESS] . Також за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] , але з 2016 року не проживає (а.с. 10). Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Разом з цим, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Беручи до уваги те, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , відповідачка, яка не є членом його сім`ї, у добровільному порядку відмовляється знятися з реєстрації з належного [PERSON] житлового будинку, тим самим порушує конституційне право позивача, як власника даного будинку, на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, у суду є всі підставі для задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про відшкодування судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved