Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Управління майном комунальної власності міста про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування жилим приміщенням, в якому просила встановити факт проживання на правових підставах в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , у кімнаті 113- [PERSON] з 30.11.2011 року; визнати право користування на правових підставах житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] , [PERSON] з 30.11.2011 року, з правом подальшої реєстрації. В обґрунтування вимог позивач вказала, що згідно постанови № 6 від 07.06.2011 року сумісного засідання правління та профспілкового комітету ВАТ «Електромотор» [PERSON] , колишньому чоловіку [PERSON] виділена окрема секція з двох кімнат №№ [NUMBER] для вселення. 28.11.2011 року згідно ордеру №37 [PERSON] виділені кімнати №№112-113 в складі двох осіб: [PERSON] та дружина - [PERSON] . Постановою сумісного засідання правління та профспілкового комітету ПАТ «Електромотор» №5 від 12.02.2014 року [PERSON] , проживаючому в кімнаті №№112-113 виділено кімнату № [NUMBER] , як доповнення до житлової площі з правом відокремленого користування. 10.09.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано і особовий рахунок по кімнаті №№ [NUMBER] розподілено на два окремі рахунки (лист ДП «Електромотор-побут» за №384 від 03.12.2018 року). Позивач [PERSON] прописана (зареєстрована) у гуртожитку по [ADDRESS] без зазначення номера кімнати з 30.11.2011 року. Позивачем з метою поліпшення житлових умов експлуатації проведено перепланування кімнати № [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 28.07.2020 року № 169 на підставі звернення та наданих документів погоджено з виконаним переплануванням та дозволено [PERSON] зареєструвати як об`єкт нерухомості кімнату [ADDRESS] . Позивач з дати прописки проживає у гуртожитку по [ADDRESS] у об`єднаній кімнаті № [NUMBER] . Рішенням двадцять першої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 19.02.2019 року прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтава гуртожиток за адресою: [ADDRESS] , а Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради визначено управителем, виконавцем та/або замовником послуг з житлово-експлуатаційного обслуговування і утримання гуртожитку по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №98 від 22.05.2019 року затверджено, зокрема, акт приймання - передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, гуртожиток по [ADDRESS] з 22.05.2019 року прийнято у комунальну власність міста, а рішенням Полтавської міської ради від 12.07.2019 року залишено житловий комплекс гуртожитку за адресою: [ADDRESS] у статусі «гуртожиток», дозволено приватизацію його жилих та допоміжних приміщень. Отже, позивач має право на приватизацію займаної кімнати, однак оскільки реєстрація місця проживання не містить номера кімнати, реалізувати таке право на даний час неможливо. Ухвалою суду від 20.08.2020 року було відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 16.09.2020 року від відповідача Управління майном комунальної власності міста надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому при вирішенні даної справи поклався на розсуд суду, просив розглянути справу без участі представника управління. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Представник Управління майном комунальної власності міста до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.ст.211,223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 47 Конституції України гарантовано, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що згідно постанови № 6 від 07.06.2011 року сумісного засідання правління та профспілкового комітету ВАТ «Електромотор» [PERSON] , виділена окрема секція з двох кімнат №№ [NUMBER] для вселення.(а.с.17). 28.11.2011 року згідно ордеру №37 [PERSON] виділені кімнати №№112-113 в складі двох осіб: [PERSON] та дружина - [PERSON] . (а.с. 16-ордер). Постановою сумісного засідання правління та профспілкового комітету ПАТ «Електромотор» №5 від 12.02.2014 року [PERSON] , проживаючому в кімнаті №№112-113 виділено кімнату № [NUMBER] , як доповнення до житлової площі з правом відокремленого користування. (а.с. 14). 10.09.2016 шлюб між [PERSON] та позивачем [PERSON] розірвано і особовий рахунок по кімнаті №№ [NUMBER] розподілено на два окремі рахунки на підставі листа ДП «Електромотор-побут» за №384 від 03.12.2018 року. (а.с. 12-лист). З 30.11.2011 року позивач [PERSON] була зареєстрована у гуртожитку [ADDRESS] без зазначення номера кімнати (а.с.6 - ксерокопія паспорту, а.с.11 - довідка). Позивачем з метою поліпшення житлових умов експлуатації проведено перепланування кімнати № [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS] . Гуртожиток по [ADDRESS] з 22.05.2019 року прийнято у комунальну власність міста, а рішенням Полтавської міської ради від 12.07.2019 року залишено житловий комплекс гуртожитку за адресою: [ADDRESS] у статусі «Гуртожиток», дозволено приватизацію його жилих та допоміжних приміщень (а.с.55-58 - рішення Полтавської міської ради від 12.07.2019 року, 22.05.2019 року, 19.02.2019 року). Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 28.07.2020 року № 169 на підставі звернення та наданих документів, погоджено з виконаним переплануванням та дозволено [PERSON] зареєструвати як об`єкт нерухомості кімнату [ADDRESS] . Позивач з дати прописки проживає у гуртожитку по [ADDRESS] у об`єднаній кімнаті № [NUMBER] . (а.с.8 - витяг з рішення). Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з ч.1. ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення . Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. В силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 вищевказаного закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Пункт 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року передбачено подання до органу приватизації цілий ряд документів. З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими, та такими що не порушують прав та інтересів відповідача та інших осіб, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Щодо вимог подальшої реєстрації позивача в кімнаті, суд вважає, що відсутні підстави для їх задоволення, оскільки між сторонами не виник спір з приводу даного предмету спору, відповідач не наділений такими повноваженнями, а тому слід відмовити в задоволенні вимог позову в цій частині. На підставі викладеного та

Outcome: partial