overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 квітня 1997 року Хотівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 5. Від шлюбу вони мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - відсутність взаєморозуміння, яке призвело до постійних сварок у родині, втрачені почуття любові [PERSON] до [PERSON]. З чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати між нею та [PERSON] шлюб, 05 квітня 1997 року Хотівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 5. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з» явився, поданий позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 квітня 1997 року Хотівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2016 року сторонам надано строк для примирення, однак заходи суду щодо їх примирення позитивного результату не дали. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Позивач сім»ю зберегти не бажає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 червня 2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 998. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На протязі шести місяців разом з чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14 червня 2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 998. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 червня 2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 998, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки між позивачем та відповідачем втрачені почуття любові та поваги. Їхня сім'я розпалася, на протязі шести місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. [PERSON] зазначала, що сім'ю зберегти не бажає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 серпня 2014 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 222. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Більше шести місяців разом з чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 15 серпня 2014 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 222. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2014 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 222, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 164933, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 292143. Спільне життя між ними не склалося, оскільки між позивачем та відповідачем втрачені почуття любові та поваги. Їхня сім'я розпалася, більше шести місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила відновити їй дошлюбне прізвище «Зіменко», а тому суд змінює прізвище позивачу після розірвання шлюбу на Зіменко.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 вересня 1989 року Рибницьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Рибниця Молдавської РСР між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 433. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Більше року разом з чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 16 вересня 1989 року Рибницьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Рибниця Молдавської РСР, актовий запис № 433. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 1989 року Рибницьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Рибниця Молдавської РСР актовий запис № 433, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІV-БМ № 456548, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-БК № 303928. Спільне життя між ними не склалося, оскільки між позивачем та відповідачем втрачені почуття любові та поваги. Їхня сім'я розпалася, більше року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище «Коршун», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу [PERSON]..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 липня 2011 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 237. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На протязі року разом з чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 16 липня 2011 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 237. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2011 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 237, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 114455, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 200199. Спільне життя між ними не склалося, оскільки між позивачем та відповідачем втрачені почуття любові та поваги. Їхня сім'я розпалася, на протязі року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. [PERSON] зазначала, що сім'ю зберегти не бажає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Цікаленко», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 липня 2007 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 230. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 21 липня 2007 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 230. В судовому засіданні позивач [PERSON] поданий позов підтримала та просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] поданий позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 липня 2007 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 230, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Строк на примирення не потрібен. Сім»ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу,посилаючись на те, що 27 лютого 1993 року Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 7. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На протязі двох років з чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 27 лютого 1993 року Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 7. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 лютого 1993 року Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 189741, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VIП № 421032. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, на протязі двох років спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила відновити їй прізвище на дошлюбне «Шевель», а тому суд відновлює прізвище позивачу після розірвання шлюбу Шевель.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 2001 року перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Як зазначає [PERSON], добровільно [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина потребує значних витрат на харчування, придбання одягу, ліків, оскільки часто хворіє, потребує коштів на оздоровлення, у зв»язку з чим [PERSON] повинен брати участь у матеріальному забезпеченні сина, оскільки її заробітку не достатньо для повного матеріального забезпечення дитини. Стан здоровя відповідача задовільний, він має можливість працювати та допомагати матеріально забезпечувати сина. Враховуючи викладене, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, суду надано заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, зясувавши дійсні обставини справи і дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від цивільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 108815. Відповідно до довідки форми № 3, [PERSON], прописана і дійсно проживає за адресою: [INFO], кім. 614 (гуртожиток), м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області, разом з нею за даною адресою проживає її син [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved