Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

У січні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з грудня 2013 року по червень 2019 року проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу в м. Мелітополі Запорізької області. [INFO] під час проживання разом в м. Києві у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя із відповідачем виявилося невдалим, бо вже упродовж тривалого часу їх стосунки із [PERSON] погіршились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, почали виникати сварки та образи. Сімейні стосунки вони вже не підтримують та проживають окремо з червня 2019 року. Вказує, що вона із сином проживає окремо від відповідача. [PERSON] не надає допомоги по утриманню сина. Син потребує нормального харчування, купівлі одягу, фізичного, духовного та морального розвитку, відвідування секцій, санаторно-курортного лікування та багато іншого, і усе це потребує значних коштів, а вона сама не здатна в повній мірі цього забезпечити. На даний час аліменти відповідач у добровільному порядку не платить, жодного разу не надсилав жодних грошових коштів, він не має наміру та не бажає забезпечувати свого сина всім необхідним. На даний час відповідач працює на будівництві та здійснює ремонти без офіційного працевлаштування, має нерегулярний дохід, а тому є підстави для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. На підставі викладеного [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в твердій грошовій сумі 5000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотна розписка, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.36, а.с. 40). Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, в якій зазначив, що позивачка заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надіслав, судова повістка направлялась йому за зареєстрованим місцем проживання, і була повернута підприємством поштового зв`язку без вручення. На підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. З метою дотримання права позивачки на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами. З`ясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві ( а.с.6). Спір між сторонами щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Між сторонами відсутня домовленість про утримання дитини та сплати аліментів. Звертаючись до суду із позовом в частині стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 5000 грн., позивачка вказувала про те, що відповідач має неофіційний дохід, оскільки він працює на будівництві та здійснює ремонти. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України,ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аналіз глави 15 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст.191 СК України). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку(доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень., з 1 липня 2020 року-1859 гривень, з 1 грудня 2020 року -1921 гривень. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу статті 79 цього кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А в порядку статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Проаналізувавши встановлені обставини справи та надавши їм оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, суд дійшов висновку про те, що[PERSON] не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається, а саме, що відповідач працевлаштований. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази матеріального становища відповідача, які свідчили б про те, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно на утримання малолітнього сина. Отже, доказів про його доходи позивачка не надала. Тому, доводи позивачки про те, що відповідач працює на будівництві та здійснює ремонти не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, та суми отриманого неофіційного доходу відповідача нею не доведені. При цьому, у разі збільшення мінімального розміру аліментів, а також у разі підтвердження вказаних обставин належними доказами, позивачка не позбавлена права і можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Установивши, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю і перебуває на її утриманні, що підтверджується письмовими поясненнями позивачки та наданою довідкою №36 від 22.04.2020 року про те, що [PERSON] відвідує ДНЗ №560 в м. Київ, а батьки в добровільному порядку не домовились про участь в утриманні сина, відповідач офіційно не працює і підтверджень отримання ним доходу матеріали справи не містять, у зв`язку із чим суд вважає доцільним та справедливим визначити розмір аліментів на дитину у твердій грошовій сумі 2000,00 гривень. А тому позов підлягає частковому задоволенню із визначенням розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина у сумі 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням індексації, щомісячно,починаючи від дня пред`явлення позову і до досягненням дитиною повноліття. При цьому, враховано, що даний розмір аліментів не суперечить вимогам закону щодо мінімального забезпечення дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial