Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла її баба [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка [NUMBER], площею 7,34 га, що знаходиться на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] за правом представлення, оскільки її мати [PERSON] бала донькою [PERSON], яка померла [INFO] року, а остання була рідною сестрою спадкодавця. 30 червня 2015 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасової Н.В. з приводу оформлення права на спадщину, та отримала роз'яснення, що спадщину не прийняла у шестимісячний строк. [PERSON] уважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, оскільки за шість місяців до смерті спадкодавця померла мати позивачки [PERSON] Відповідно позивачка залишилась сиротою у віці шістнадцять років. Закінчення навчання у школі, побутові проблеми, відсутність коштів для проживання, незнання законодавства України призвели до пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, однак її представник за довіреністю [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки, позов підтримує. Відповідач приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасова Н.В. у судове засідання не з'явилась, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Представник відповідача Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнає, просить справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що [INFO] року у с. Кірове Долинського району Кіровоградської області померла [PERSON] (а. с. 4). Відповідно до інформації Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 906/02-23 від 6 жовтня 2015 року, спадкодавець [PERSON] проживала одиноко за адресою: [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємцем її майна залишилась позивачка у справі [PERSON] Спадкодавець [PERSON] була двоюрідною бабою позивачки у справі [PERSON], а саме рідною сестрою баби позивачки [PERSON] (а. с. 9-12). Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] року у м. Долинській Долинського району Кіровоградської області, тобто до смерті тітки - спадкодавця [PERSON] (а. с. 8). Таким чином, позивачка у справі [PERSON] є двоюрідною онукою спадкодавця [PERSON] Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Норма ч. 6 ст. 1266 ЦК України про те, що при спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступенів, означає, що у разі смерті до відкриття спадщини дітей спадкодавця, право на спадкування переходить до їхніх дітей (онуків спадкодавця), у разі смерті до відкриття спадщини онуків спадкодавця, право на спадкування отримають їхні діти (правнуки спадкодавця), у разі смерті до відкриття спадщини правнуків спадкодавця - їхні діти (праправнуки спадкодавця) і т. д. Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами ст. 1266 ЦК України, є вичерпним. Відповідно до вищевикладеного, оскільки позивачка у справі [PERSON] є двоюрідною онукою спадкодавця [PERSON], відповідно не є після її смерті спадкоємцем за представленням, оскільки не входить до переліку таких спадкоємців. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Таким чином, у п'яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабаби, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п'ятий ступінь споріднення); троюрідні брати та сестри; троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, двоюрідні праправнуки; двоюрідні прапрадіди та прапрабаби (шостий ступінь споріднення). Отже, спадкодавець у справі [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за законом п'ятої черги, оскільки є її двоюрідною онукою. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно ч. ч. 1-4 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Оскільки позивачка [PERSON], [INFO], відповідно на момент смерті [PERSON] ([INFO] року) була неповнолітньою, а тому за своїм статусом є такою, яка прийняла спадщину, якщо не відмовилась від її прийняття у встановленому порядку. За змістом п. 231. Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за N 283/8882 (що діяла у момент відкриття спадщини, а також у відповідній редакції на момент відкриття спадщин) нотаріусом ведеться книга обліку спадкових справ та алфавітна книга спадкових справ. У книзі обліку спадкових справ реєструються: заяви про прийняття спадщини; заява про відкликання заяви про прийняття спадщини; заява про видачу свідоцтв про право на спадщину, про відмову від спадщини; заяви про відкликання заяви про відмову від спадщини; заява спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі); претензії кредиторів, а також заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, за якими були вжиті ці заходи; заяви про відкриття спадщини та укладання договору на управління спадщиною; заява про видачу свідоцтва виконавцю заповіту; заява виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень; заява відказоодержувача про відмову від заповідального відказування тощо. На підставі однієї із перерахованих заяв, зареєстрованої першою, заводиться спадкова справа на ім'я померлого. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи. У разі підтвердження цього факту нотаріус відмовляє у прийнятті заяви (іншого документа), рекомендуючи заявнику подати її за місцезнаходженням цієї справи, а в разі потреби - вимагає цю справу для подальшого провадження. На підставі зокрема заяви про відмову від прийняття спадщини передбачено заведення спадкової справи у тепер діючому Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595 (п. 2.1. Глави 10 цього Порядку). Згідно інформації відповідача приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасової Н.В. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Таким чином, оскільки спадкодавець у справі [PERSON] на момент смерті проживала одиноко, спадкова справа після її смерті не заводилась, можливо дійти висновку, що позивачка у справі [PERSON] є спадкоємцем п'ятої черги після її смерті, яка прийняла спадщину, оскільки не відмовилась від неї. За змістом п. 24. постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Таким чином, визначений позивачкою у справі відповідач приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] є неналежним відповідачем у цій справі, тобто не повинна відповідати за цим позовом. Крім цього, у матеріалах цієї цивільної справи відсутня обґрунтована постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до вищезазначеного, оскільки позивачка у справі [PERSON] будучи спадкоємцем майна [PERSON] за законом п'ятої черги на момент смерті спадкодавця була неповнолітньою, відповідно є такою, яка прийняла спадщину, оскільки не відмовилась від неї, а тому вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є необґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed