Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

У серпні 2018 року позивач в особі представника за довіреністю, звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], в ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені, відповідно до позовної заяви та уточненої позовної заяви просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 жовтня 2008 року у розмірі 13560 грн. 17 коп. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 1\~762 грн. 00 коп. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. 17 жовтня 2008 року між сторонами у справі було укладено договір № б/н, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Всупереч чинному законодавству та умовам договору, [PERSON] належним чином покладені на неї обовязки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 30 червня 2018 року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитному договору № б/н від 17 жовтня 2008 року наявна заборгованість на загальну суму 34\~796,01 грн., яка складається з наступного: 6\~489,00 грн. заборгованість за кредитом; 20\~212,51 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8094,50 грн. заборгованість за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 23\~975,04 грн., яка була задоволена виконавчим листом Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз м.Дніпропетровська від 15 серпня 2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 12438,83 грн., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 621,94 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 13560,77 грн. До теперішнього часу сума боргу за договором № б/н від 17 жовтня 2008 року відповідачем не погашена. Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Згідно Статуту від 11.06.2018 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2018 року, найменування банку змінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Провадження у справі було відкрито ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошина\~Є.В. від 17.08.2018 року. Справа перебувала у провадженні судді Волошина Є.В. призначеного на посаду судді строк на пять років, відповідно до Указу Президента України від 18 жовтня 2013 року №571/2013 «Про призначення судді» та у якого, станом на 19 жовтня 2018 року закінчилися повноваження судді. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2018 року справа розподілена судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 26 жовтня справа прийнята до провадження та призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом учасників. Представник позивача відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у звязку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.\~280-282\~ЦПК\~України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступник АТ КБ « ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 7 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами Банку складає між нею та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від ціни позову. Відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Судом встановлено, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № б/н від 17 жовтня 2008 року заборгованість за ним станом на 30 червня 2018 року склала 34\~796,01 грн., яка складається з наступного: 6\~489,00 грн. заборгованість за кредитом; 20\~212,51 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8094,50 грн. заборгованість за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 23\~975,04 грн., яка була задоволена виконавчим листом Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз м.Дніпропетровська від 15 серпня 2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 12438,83 грн., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 621,94 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 11862,02 грн. Таким чином, [PERSON] не виконала умови договору, чим порушила право позивача на кошти за кредитним договором. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та нарахованих відсотків за користування кредитом є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача пені та штрафів за несвоєчасне виконання зобов'язань, то суд виходить з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина другастатті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третястатті 549 ЦК України). Оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором є порушенням положень, закріплених у статті 61 Конституції України в частині заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, на що вказав Верховний Суд України в своїй постанові від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15. Отже, зважаючи на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення пені, вимога про стягнення штрафу не підлягає задоволенню, оскільки це суперечитиме забороні подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконала умови кредитного договору, допустила прострочення платежів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № б/н від 17 жовтня 2008 року у розмірі 10\~820,97 грн. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної\~\~суми або зменшення її розміру судом\~\~не\~\~встановлено. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial