Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

у серпні 2018 року до Машівського районного суду Полтавської області з Карлівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2015 року, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Шлюб виявився невдалим, оскільки відповідач не виконує свої обовязки ні в якості батька, ні в якості хазяїна, всі проблеми в сімї позивач вирішує одна, шлюбні відносини припинені в 2018 році. Позивач вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Враховуючи вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, прізвище на дошлюбне не змінювати. У судове засідання сторони не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, час на примирення не надавати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Зезюліна», судовий збір з відповідача не стягувати (а.с.24), відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить час на примирення не надавати (а.с. 26 -28). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст. 200 ч. 4, ст. 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін, у підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 14.02.2015 р. зареєстрований шлюб між [PERSON] і Великою (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки виконавчого комітету Карлівської сільської ради № 2867 від 16.07.2018 р., позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], і має такий склад сімї: [PERSON], [INFO] чоловік, [PERSON], [INFO] син (а.с. 3). За довідкою Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області № 257 від 03.09.2018 р., [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с. 15). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, що свідчить про те, що сторони втратили почуття взаєморозуміння та взаємоповаги, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, відповідач позов визнав та не заперечує проти його задоволення, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. За проханням позивачки залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 грн./ 50%). Решту судового збору - покласти на позивача за її заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved