Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

У своїй позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування належним йому житловим будинком, який знаходиться у [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він є власником будинковолодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] . Крім нього у житловому будинку зареєстрована але фактично не проживає його колишня співмешканка [PERSON] , яка в 2018 році покинула його житловий будинок та виїхала в невідомому напрямку. Всі витрати по обслуговуванню будинку та сплаті комунальних платежів він несе сам, що ставить його у важке матеріальне становище. У добровільному порядку відповідачка знятися з реєстрації в будинку не бажає, чим порушує майнові права позивача. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Родіков І.С. не з`явилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Разом з тим, будучи раніше допитаним у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив про задоволення позову, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, зокрема і через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, у судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення судового розгляду не подавала, правом на подачу відзиву на позов не скористалася. На підставі письмової заяви позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.08.2010 року (а.с. 7). У належному позивачу будинку зареєстрована як член сім`ї його колишня співмешканка - відповідачка по справі [PERSON] . Остання у будинку не проживає, що підтверджується актом про фактичне проживання особи, складеного комісією Брошнів-Осадської селищної ради ОТГ Івано-Франківської області 10.03.2020 (а.с.6). Крім цього, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дав суду показання про те, що проживає з позивачем по сусідству. Йому достовірно відомо, що відповідачка у належному позивачу будинку не проживає більше двох років. Остання перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з пасинком позивача [PERSON] спочатку проживала в будинку позивача, а в серпні вересні 2018 року разом з чоловіком та дітьми переїхала на постійне місце проживаня в селище Брошнів-Осада Рожнятівського району. Йому також відомо, що в 2019 році [PERSON] з відповідачкою розлучився, проте остання в будинок позивача не повернулася, її речей та майна в ньому немає. Свідок [PERSON] суду показав, що проживає в [ADDRESS] та являється сусідом позивача. Йому достовірно відомо, що відповідачка [PERSON] проживала у будинку позивача, так як являлася дружиною пасинка позивача - [PERSON] , однак вона вже більше двох років там не проживає. З того часу в селі Брошнів він її жодного разу не бачив. Таким чином судом встановлено, що відповідачка не проживає у належному позивачу житловому будинку з 2018 року, її майна та речей у вказаному будинку не має, будь-яких інших доказів про те, що відповідачка не проживає у житловому будинку позивача з поважних причин судом не здобуто. За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачку [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку позивача. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в силу ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 20, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання.

Outcome: approved