Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства „Запоріжгаз, Товариства з обмеженою відповідальністю „Запоріжгаз збут про захист прав споживача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є співвласником квартири № 59 у багатоквартирному будинку 42-а по вул. Незалежної України в м. Запоріжжя, в якій він зареєстрований та проживає. Квартира забезпечена комунальною послугою газопостачання з режимом використання газу для приготування їжі. В квартирі зареєстровано 4 особи. З лютого 2017 року відповідачі почали здійснювати облік спожитого газу не за передбаченими законодавствам нормами споживання, а за показниками лічильника, встановленого ПАТ „Запоріжгаз з власної ініціативи на весь багатоквартирний будинок, про що позивачу стало відомо при оплаті комунальних платежів. Позивач вважає, що відповідач ПАТ „Запоріжгаз всупереч рішенню Запорізької міської ради № 60 від 28.09.2016 року та ст. 10 Закону України „Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку не встановив індивідуальні лічильники газу в квартиру, а встановив з власної ініціативи та без погодження з мешканцями будинковий вузол обліку природного газу. Вважає дії відповідачів щодо нарахування плати за спожитий газ за показниками загального будинкового газового лічильника такими, що порушують права позивача, як споживача. Позивач звертався до відповідача ПАТ „Запоріжгаз з заявами про перерахунок плати за газопостачання в його квартиру за період з лютого 2017 року по квітень 2018 року, проте йому було відмовлено відповідачем в перерахунку. Посилаючись на зазначене позивач просить визнати незаконними дії відповідачів щодо нарахування обсягу та плати за спожитий газ у квартирі № 59 у багатоквартирному будинку 42-а по вул. Незалежної України в м. Запоріжжя за показниками загальнобудинкового газового лічильника з лютого 2017 року по теперішній час, зобовязати відповідачів здійснити перерахунок плати за газ у квартирі № 59 у багатоквартирному будинку 42-а по вул. Незалежної України в м. Запоріжжя за період з лютого 2017 року по день прийняття рішення, виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі, в квартирах, в яких не встановлено індивідуальні газові лічильники. Відповідач ПАТ „Запоріжгаз в особі представника [PERSON] надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що ПАТ „Запоріжгаз заперечує у повному обсязі проти позовних вимог [PERSON] Зазначивши, що на виконання вимог ст. 16 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу № 2467- V1 від 08.07.2010 року (який був чинний до 01.10.2015 р.) з 01 липня 2015 року здійснено відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу. З 01 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство по газопостачання та газифікації „Запоріжгаз на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. В розумінні Закону України „Про ринок природного газу ПАТ „Запоріжгаз серед субєктів ринку природного газу,\~кваліфікується як\~Оператор газорозподільної\~системи (далі\~-\~Оператор ГРМ). Зазначає, що відповідно до законодавства, що було чинним на момент встановлення будинкового вузла обліку природного газу ПАТ „Запоріжгаз мав підстави для встановлення будинкового вузла обліку природного газу за зазначеною адресою. Обовязок субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, в частині забезпечення встановлення до 01.01.2018 року для групи населення, визначеної статтею 6 Закону України „Про забезпечення комерційного обліку природного газу, лічильниками природного газу, має виконуватись через встановлення як індивідуальних та і загальнобудинкових лічильників, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням. ПАТ „Запоріжгаз не порушено норм чинного законодавства, зокрема щодо встановлення лічильників газу, що передбачено ст. 6 Закону України „Про забезпечення комерційного обліку природного газу № 3533-VI від 16.06.2011 року не порушено умови [PERSON] договору розподілу природного газу укладеного ним з позивачем, а отже відсутні підстави щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача. Відповідач ТОВ „Запоріжгаз збут в особі представника [PERSON] надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що ТОВ „Запоріжгаз збут заперечує у повному обсязі проти позовних вимог [PERSON] Зазначав, що на виконання вимог ст. 16 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу № 2467- VI від 08.07.2010 року (який був чинний до 01.10.2015 року) з 01 липня 2015 року виконано відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається (пункт 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). Згідно пункту 3 та 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою [PERSON] договору розподілу природного газу. Пункт 5.2 [PERSON] договору розподілу природного газу зазначає, що визначення обєму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором. З 01 липня 2015 року ТОВ „Запоріжгаз збут отримало Ліцензію (дата прийняття рішення про переоформлення № 2247 від 01.09.2015 р.), на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території міста Запоріжжя та Запорізької області (крім міста Мелітополь, Мелітопольського, Веселівського, Приазовського районів та села Темирівка Гуляйпільського району) усім категоріям споживачів, крім підприємств теплоенергетики. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) своєю Постановою від 30.09.2015 року № 2496 затвердила Правила постачання природного газу, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827. Правила постачання природного газу регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Як встановлено п. 13 розділу III Правил постачання природного газу розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об'єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим пяти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку (пункт 14 . Правил постачання природного газу). Таким чином, на підставі вищенаведеного ТОВ „Запоріжгаз Збут, як постачальник природного газу не забезпечує облік природного газу, а лише здійснює розрахунок оплати вартості послуг з газопостачання. Відповідно до даних Оператора ГРМ - ПАТ „Запоріжгаз ТОВ „Запоріжгаз Збут здійснював щомісячні нарахування вартості послуг з газопостачання, які відображені в фінансовому стані. Інших заяв по суті справи від учасників справи не надходило. Судом у справі були проведені такі процесуальні дії. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (а.с. 18). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2018 року закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 94). У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити з підстав, викладених в ньому. Представник відповідача ПАТ „Запоріжгаз в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача ТОВ „Запоріжгаз збут в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає у [INFO] кв. 59 у м. Запоріжжя, та є споживачем з отримання природного газу за вказаною адресою. Постачання природного газу мешканцям (споживачам) на території міста Запоріжжя здіснює субєкт господарювання ПАТ „Запоріжгаз, який відповідно до Закону України „Про ринок природного газу кваліфікується як оператор газорозподільної системи (далі оператор ГРМ). Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобовязані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх обєкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. У відповідності до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст.\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~за формою [PERSON] договору розподілу природного газу. Згідно п. 4 глави 3 розділу VI п.4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає [PERSON] договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п.4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його обєкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення обєму споживання природного газу, крім іншого мають містити норми споживання природного газу у розрізі 12 календарних місяців (норма застосовується щодо побутових споживачів без лічильника газу). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його обєкт. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується НКРЕКП та оприлюднюється в установленому порядку (згідно із пунктом 32 статті 1 та абзацом другим частини першої статті 12 Закону про ринок газу). Ліцензія на провадження господарської діяльності на ринку природного газу, пов'язаної, зокрема з його транспортуванням, розподілом, постачанням видається НКРЕКП у встановленому законодавством порядку (згідно із частиною третьою статті 9 Закону про ринок газу). Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 „Про затвердження [PERSON] договору розподілу природного газу, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829 (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Постанова НКРЕКП № 2498), затверджено [PERSON] договір розподілу природного газу (далі - [PERSON] договір розподілу газу). Згідно із пунктом 1.1. [PERSON] договору розподілу газу цей типовий договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Відповідно до абзацу шостого пункту 1.4. [PERSON] договору розподілу газу оператором ГРМ є певний, конкретизований у підписаному договорі, оператор газорозподільної системи, що здійснює розподіл природного газу на підставі ліцензії. Споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об'єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ (абзац тринадцятий пункту 1.4. [PERSON] договору розподілу газу). Постачальник - суб'єкт господарювання, з яким Споживач в установленому порядку уклав договір постачання природного газу (абзац одинадцятий пункту 1.4. [PERSON] договору розподілу газу). Відповідно до пункту 1.2. [PERSON] договору розподілу газу його умови є однаковими для всіх споживачів України. Згідно із пунктом 1.3. [PERSON] договору розподілу газу цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей\~633,\~634,\~641\~та\~642 ЦК України\~на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов [PERSON] договору розподілу газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти такий договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Дані умови аналогічні умовам пункту 1.3. [PERSON] договору постачання газу. Абзац третій пункту 3.1. [PERSON] договору розподілу газу передбачає, що за відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). У відповідності до вказаного в ПАТ „Запоріжгаз було сформовано та направлено Споживачу заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу. Відповідно до персоніфікованих даних заяви-приєднання, Споживачеві, як субєкту ринку природного газу було присвоєно персональний ЕІС-код № 56ХМ14А304465309, а облік постачання (розподілу) природного газу на обєкті останнього здійснювався розрахунковим методом відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України № 203 від 23.03.2016 року «Про норми споживання природного газу у разі відсутності газових лічильників». За наслідками направлення Оператором ГРМ Заяви-приєднання до договору розподілу природного газу, з боку Споживача Заяву-приєднання до договору розподілу природного газу на адресу Оператора ГРМ, не було повернуто та не було подано заяви про припинення розподілу газу на його обєкт. У подальшому позивач протягом 2016 - 2017 років здійснював оплату спожитого природного газу на підставі наданих йому з боку його постачальника ТОВ „Запоріжгаз збут відповідних рахунків за послуги з газопостачання. Зазначений факт підтверджується Позивачем у позовній заяві. За вказаним вбачається, що факт оплати позивачем спожитого природного газу підтверджує споживання газу останнім, а отже є діями, які засвідчують бажання останнього укласти договір розподілу природного газу, що у підсумку є фактом приєднання до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору розподілу природного газу) на умовах, що зокрема визначені в персоніфікованих даних відповідної заяви-приєднання. Отже, судом встановлено, що позивач приєдналися до вказаного [PERSON] договору, оскільки щомісячно споживає природний газ та щомісячно сплачує рахунки за спожитий природний газ. Права та обов'язки споживачів чітко визначені [PERSON] договором, а саме розділом IV „Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», розділом V „Права та обов'язки споживача та розділом VІ „Права і обов'язки постачальника. Позивач не заявляв позовні вимоги, які б ґрунтувалися на порушенні відповідачем [PERSON] договору постачання газу або [PERSON] договору розподілу газу. Позивачем належним чином не спростовано факт підписання ним заяви-приєднання, згідно з якою він приєднався до [PERSON] договору розподілу газу. Якщо позивач вважає, що відповідачем порушено умови [PERSON] договору постачання газу та/або [PERSON] договору розподілу газу, іншого договору, який є чинним для сторін спору у відповідності до умов законодавства, зокрема не виконано інші договірні зобов'язання, то він має можливість звернутись до суду за захистом своїх прав, належним чином аргументувавши свої вимоги до відповідача. Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України „Про забезпечення комерційного обліку природного газу. З матеріалів справи встановлено, що позивач звертався до суду з позовом до ПАТ „Запоріжгаз про захист прав споживачів (справа 335/7512/17) в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не встановлення лічильнику природного газу у його квартирі та зобовязати відповідача забезпечити встановлення та встановити такий лічильник за рахунок коштів відповідача. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2017 року у цій справі, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01.03.2018 року, у задоволені позову відмовлено. За приписами п.п. 2, 3 ст. 1 цього Закону комерційний (приладовий) облік природного газу (далі - облік природного газу) це - визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягу споживання та/або реалізації природного газу, на підставі якого проводяться взаєморозрахунки між споживачами природного газу та суб'єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу, а лічильник газу це - засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам'ятовування та відображення об'єму газу, що проходить через нього. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території,\~зобов'язані забезпечити\~встановлення лічильників газу\~(індивідуальних\~або загальнобудинкових) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі до 1 січня 2018 року, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням. У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 3 цього Закону фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету;\~інших джерел, не заборонених законодавством. За приписами ст. 4 цього Закону виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб'єкти господарювання, що: здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення\~вузлів обліку природного газу. Таким чином, виходячи з наведених вище вимог законодавства, субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані в термін до 01.01.2018 року для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі,\~забезпечити встановленнялічильників газу, як індивідуальних\~або загальнобудинкових, що забезпечить 100% облік природного газу такими споживачами. Вказані приписи Закону кореспондуються з нормами Кодексу ГРМ. Так, розділ Х Кодексу ГРМ визначає особливості приладового обліку природного газу. Зокрема п.10 гл. 1 цього розділу визначено, що установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». При цьому особливості організації обліку газу в багатоквартирних будинках та гуртожитках передбачено Кодексом ГРМ в його главі 5 розділу ХІ, де визначено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.\~Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ (п. 1 цієї глави). П. 2 цієї глави передбачено, що у разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення обєму спожитого природного газу мешканцями зазначених обєктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 (далі Тимчасове положення). Згідно із п. 4 Тимчасового положення рішення про необхідність обєднання споживачів в єдину групу приймає оператор газорозподільної системи. Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем. Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Таким чином, обовязок субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, в частині забезпечення встановлення до 01.01.2018 року для групи населення, визначеної ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», лічильниками природного газу, має виконуватись через встановлення як індивідуальних так і загальнобудинкових лічильників, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням. Крім того, постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2498 затверджено нову форму [PERSON] договору розподілу природного газу, яка є загальнодоступною. Зміст умов даного договору становить певний обсяг прав та обовязків для кожної з сторін договору. Цей [PERSON] договір розподілу природного газу є публічним, а його умови однакові для всіх споживачів України, вони розроблені відповідно до Закону України „Про ринок природного газу і Кодексу газорозподільних систем (п. п. 1.1, 1.2 Договору). Умовами даного договору надання послуг з розподілу\~не\~повязано з наявністю обовязку у Оператора ГРМ встановити споживачу в його квартирі лічильник газу за кошти Оператора ГРМ, яким буде забезпечено персоніфікований (індивідуальний) облік розподіленого споживачеві газу. Відповідно умовами договору не передбачено і права у споживача вимагати у Оператора ГРМ запровадження заходів з забезпечення комерційного обліку розподіленого йому газу у такий спосіб. Напроти цього в п. 5.5. Договору передбачено право Оператора ГРМ якщо обєкт Споживача розміщений в багатоквартирному будинку (гуртожитку), що обладнаний загальнобудинковим лічильником газу чи на групу будинків (гуртожитків), здійснювати визначення обєму розподіленого та спожитого природного газу за Споживачем здійснюється з урахуванням Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, що відповідно забезпечується правом Оператора на встановлення саме за рішенням останнього загальнобудинкових лічильників. ПАТ „Запоріжгаз було розроблено План розвитку газорозподільної системи ПАТ „Запоріжгаз на 2016 2025 роки, який було подано до НКРЕКП на затвердження. Постановою НКРЕКП від 24.03.2016 року № 393 (зі змінами) затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ „Запоріжгаз на 2016 2025 роки та джерела їх фінансування. 1 розділ даного Плану становить Інвестиційна програма ПАТ „Запоріжгаз на 2016 рік, якою передбачено забезпечення населення лічильниках газу до 01.01.2021 року. З урахуванням технічних та економічних чинників визначено заходи з забезпечення лічильниками у спосіб або встановлення індивідуальних або загальнобудинкових лічильників. Відповідно до цієї Інвестиційної програми передбачено встановлення єдиного будинкового вузла обліку (загальнобудинкового лічильника) для забезпечення споживачів категорії населення, незабезпечених лічильниками, що мешкають в багатоквартирному будинку № 42-а по вул. Незалежної України у м. Запоріжжя. На виконання вищенаведеної Інвестиційної програми відповідно до приймання комерційного вузла обліку газу в експлуатацію від 18.01.2017 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. № 42-а, було встановлено загальнобудинковий лічильник та з 01.02.2017 року здійснюється нарахування за спожитий природний газ за загальнобудинковим личільником. В контексті вищевикладеного встановлення індивідуальних лічильників газу, є заходом забезпечення лічильниками газу споживачів категорії населення, поряд з заходом за яким забезпечення лічильниками здійснюється шляхом встановленням загальнобудинкових лічильників газу. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення зі сторони ПАТ «Запоріжгаз», як оператора ГРМ в частині ініціативи влаштування загальнобудинкового ВОГ. Нарахування обсягу та плати за спожитий газ у квартирі № 59 у багатоквартирному будинку 42-а по вул. Незалежної України в м. Запоріжжя за показниками загальнобудинкового газового лічильника з лютого 2017 року\~\~відповідає нормам чинного законодавства України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для визнання незаконними дій відповідачів щодо нарахування обсягу та плати за спожитий газ у квартирі № 59 у багатоквартирному будинку 42-а по вул. Незалежної України в м. Запоріжжя за показниками загальнобудинкового газового лічильника з лютого 2017 року по теперішній час, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмити. Окрім того, слід зауважити, що необхідною умовою для зобовязання відповідача здійснити перерахунок плати за газ у квартирі № 59 у багатоквартирному будинку 42-а по вул. Незалежної України в м. Запоріжжя за період з лютого 2017 року по день прийняття рішення, виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі, в квартирах, в яких не встановлено індивідуальні газові лічильники,\~є визнання\~неправомірними дій\~відповідача в\~частині нарахування\~плати за\~надані послуги,\~разом з\~цим під\~час судового\~розгляду судом\~не встановлено\~неправомірності дій\~відповідача щодо\~нарахування обсягу\~та плати\~за спожитий\~газ за показниками загально будинкового газового лічильника, тому в задоволені цих позовних вимог слід також відмовити. За вказаних обставин суд визнає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша\~статті 141 ЦПК України). Оскільки підстав для задоволення позову судом не встановлено, витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed