Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позов до [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області про звільнення майна з-під арешту, а саме скасувати арешт нерухомого майна - двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 52,20 кв.м., накладений на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 жовтня 2009 року, власником якого є [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог, ПАТ «Дельта Банк» посилалося на те, що 14 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», найменування якого на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11314710000, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 109 000, 00 дол. США, зі строком повернення до 14 березня 2029 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним вище кредитним договором [PERSON] на підставі договору іпотеки № 79826 від 14 березня 2008 року передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 52,20 кв.м. 08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого позивач набув права вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11314710000. Порушуючи умови договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого утоворилася заборгованість, яка станом на 27 березня 2014 року складає 1 513 228 грн. 54 коп. Проте, між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] досягнуто згоди щодо добровільного продажу предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11314710000 (11314710001) від 14 березня 2008 року. Разом з цим, 15 серпня 2014 року позивачу стало відомо, що під час виконання виконавчого листа № 3-3710, виданого 24 липня 2009 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з [PERSON] суми боргу, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області було винесено постанову № 617 від 09 жовтня 2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, таким чином було арештоване й іпотечне майно, іпотекодержателем якого є ПАТ «Дельта Банк». У зв'язку з вищевикладеним та враховуючи, що позивач має вищий пріоритет на предмет іпотеки, в тому числі на його реалізацію в рахунок погашення боргу перед іншими кредиторами, ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду та просило зняти згадане вище обтяження нерухомого майна, яке належить відповідачу [PERSON] У судовому засіданні представник позивача Бояринцева В.В. надала пояснення, аналогічні викладеному вище, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти зняття арешту з належного йому нерухомого майна не заперечував, просив задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк». Представник Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області Свистанюк Ю.Г. позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» також підтримала, проти зняття арешту не заперечувала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», найменування якого на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11314710000, відповідно до умов якого він отримав кредит в розмірі 109 000, 00 дол. США, зі строком повернення до 14 березня 2029 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с. 7-15). Згідно з п. 1.4 кредитного договору кредит надавався позичальнику для його особистих потреб, а саме на придбання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним вище кредитним договором, 14 березня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки № 79826, згідно з яким відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 52,20 кв.м. (а.с. 18-21). З матеріалів справи вбачається, що 08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11314710000, про що свідчить копія договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с. 25-27). Проте, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого утоворилася заборгованість, яка станом на 27 березня 2014 року становить 1 513 228 грн. 54 коп., про що свідчить довідка від 27 березня 2014 року (а.с. 23). Судом також з'ясовано, що у процесі досудового вирішення спору ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] досягли домовленості щодо добровільного продажу предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11314710000 (11314710001) від 14 березня 2008 року. Разом з цим, звернувши до Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, позивачу стало відомо, що 28 серпня 2009 року на виконання до відділу надійшов виконавчий лист № 3-3710, виданий 24 липня 2009 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. Вказані обставини засвідчуються копією листа Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області № 29970 від 15 серпня 2014 року (а.с. 47). Як з'ясувалося, постановами Дніпровського районного суду міста Києва від 17 березня 2009 року, 24 липня 2009 року та 18 травня 2012 року з відповідача [PERSON] на користь держави стягнуто штрафи у розмірі по 170 грн. 00 коп. (а.с. 86-87). У судовому засіданні також встановлено, що постановою Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 617 дв-20 від 09 жовтня 2009 року накладено арешт на нерухоме (невизначене) майно [PERSON], в межах суми боргу, виконавчого збору та можливих витрат в розмірі 170 грн. 00 коп., про що свідчить витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів № 73963207 від 22 жовтня 2014 року. 26 листопада 2014 року відповідач [PERSON] сплатив на користь держави суму штрафів у розмірі 510 грн. 00 коп., що підтверджується копіями квитанцій № NOW3359030, № NOW3359149, № NOW3360222 (а.с. 85). У ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Оцінивши наявні письмові докази, враховуючи, що арешт нерухомого майна, накладений на все належне [PERSON] майно в межах суми боргу, виконавчого збору та можливих витрат в розмірі 170 грн. 00 коп., й те, що відповідач сплатив у повному обсязі штрафи, накладені на підставі постанов Дніпровського районного суду міста Києва від 17 березня 2009 року, 24 липня 2009 року та 18 травня 2012 року, суд вважає, що позов ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню, оскільки підстав для подальшого перебування під обтяженням спірного майна судом не встановлено. Згідно із ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» в разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. На підставі викладеного,

Outcome: approved