Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

У серпні 2015 року представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, які у ході судового розгляду збільшив та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № 500962378 від 16.10.2014 року [PERSON] отримала кредит у сумі 58039 грн. 28 коп. на строк до 17.10.2019 року. Проте відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 21.07.2016 року у сумі 86929 грн. 45 коп., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 58039 грн. 28 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 15942 грн. 68 коп., заборгованість за комісією у розмірі 8897 грн. 49 коп., штраф 4050 грн.00 коп. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності з'явилася, просила позовні вимоги задовольнити та стягнути заборгованість з відповідача. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вважав його безпідставним, оскільки грошові кошти у сумі 58039 грн. 28 коп. згідно кредитного договору № 500962378 від 16.10.2014 року [PERSON] не отримувала та надав суду свої письмові заперечення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 500962378 від 16.10.2014 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 58039 грн. 28 коп. на строк з 16.10.2014 року по 17.10.2019 року, процентна ставка за користування кредитом була встановлена на рівні 15,99 % (а.с.5). /а.с.4/ Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України та статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ч.1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 637 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У суду є достатньо підстав вважати, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, про що свідчить особистфі підписи сторін. Крім того, згідно виписки з особового рахунку відповідача 17.10.2014 року [PERSON] було перераховано кредитні кошти у розмірі 58039 грн. 28 коп. на рахунок. /а.с.12/ Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач згідно Розрахунку заборгованості за договором станом на 21.07.2016 року становить 86929 грн. 45 коп., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 58039 грн. 28 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 15942 грн. 68 коп., заборгованість за комісією у розмірі 8897 грн. 49 коп., штраф 4050 грн.00 коп. /а.с. 111/ Як вбачається з матеріалів справи, позивач надсилав на адресу відповідача досудову вимогу про повернення кредиту від 10.08.2015 року, проте відповідного реагування від [PERSON] не надійшло, борг не погашено. /а.с. 13/ У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Враховуючи викладені вище норми цивільного судочинства, посилання представника відповідача на той факт, що [PERSON] грошові кошти за кредитним договором № 500962378 від 16.10.2014 року не отримувала до уваги не бере, оскільки вказані обставини фактично спростовуються наданою позивачем випискою із особового рахунку відповідача. / а.с. 12/ Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 948 грн. 35 коп., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved