Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У серпні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до КП «Контур» про стягнення вартості частки майна підприємства. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона входила до складу засновників КП «Контур». Розмір її частки в статутному Фонді складав 41,91%. 01 липня 2004 року її було виключено зі складу засновників. Пунктом 4.7 Статуту затверджено, що при виході зі складу засновників підприємства засновник має право на отримання грошової компенсації за належну їй частку власності. 23 грудня 2011 року вона була повідомлена, що належна їй до виплати сума дорівнює 6 297,90 грн., з якою вона не згодна. Під час розгляду справи була проведена судова будівельно-технічна та судово-економічна експертиза, якою визначена ринкова вартість майна відповідача - вбудованого нежитлового приміщення за адресою пр. Перемоги 22, що складає 586 024,00 грн. З огляду на висновки експертизи вартість всього майна відповідача складає 586 020,50 грн. Виходячи з того, що розмір її частки в майні відповідача складав 41,91%, розмір компенсації для виплати повинен дорівнювати 245 445,09 грн., виходячи з наступного розрахунку 586 020,50 Ч 41,91% - 156,10 - розмір внеску згідно розрахунку вартості майна. З огляду на те, що відповідач сплатив їй 6 297,90 грн., та з урахуванням уточнення позовних вимог позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь 239 147,19 грн. в рахунок недоплати частки майна та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 03 грудня 2013 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з КП «Контур» на користь [PERSON] недоплату вартості частки майна КП «Контур» в розмірі 239 147,19 грн. та вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Не погодившись з таким рішенням КП «Контур» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування скарги зазначено, що при розрахунку вартості частки майна підприємства, яка належить позивачці, суд повинен був здійснити розрахунок виходячи з балансової вартості нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Горлівка пр. Перемоги буд. 22 саме на момент виходу. Розмір частки майна підприємства, яка належить позивачці встановлена на загальних зборах засновників КП «Контур» відповідно до встановленого порядку та складає 6 297,90 грн., які було сплачено позивачці. Крім того зазначили, що не погоджуються з наданими позивачкою розрахунками вартості її частки майна КП «Контур». В судовому засіданні апеляційного суду представник КП «Контур» Луньов В.О., діючий на підставі довіреності від 11 лютого 2014 року (а.с. 112), підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. В судове засідання апеляційного суду позивачка [PERSON] не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином листом і телефонограмою №4108, зареєстрованою у відповідному порядку від 12 лютого 2014 року (а.с.119) та листом, клопотань про перенесення розгляду справи та інших клопотань до апеляційного суду не надходило, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ст. 305 ЦПК України. В судовому засіданні апеляційного суду представник позивачки [PERSON], діючий на підставі ордеру, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та договору про надання правової допомоги від 07 лютого 2014 року (а.с. 113-115), заперечував проти апеляційної скарги та просив її відхилити. Заслухавши доповідача, сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що [PERSON] входила до складу засновників КП «Контур», 01 липня 2004 року її було виключено зі складу засновників, розмір частки позивачки в майні КП «Контур» складав 41,91%. Тому розмір компенсації для виплати повинен дорівнювати 245 445,09 грн., виходячи з наступного розрахунку: 586 020,50 грн. (вартість всього майна відповідача з огляду на висновки експертизи на час розгляду справи по суті) Ч 41,91% (розмір частки позивача в майні відповідача) - 156,10 грн. (розмір внеску згідно розрахунку вартості майна) = 245 445,09 грн. З огляду на розмір суми 6 297,90 грн., яку відповідач сплатив позивачу, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає 239 147,19 грн. З таким висновком суду в оскаржуваній його частині не можна погодитися. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній його частині зазначеним вимогам закону не відповідає. Судом першої інстанції встановлено, що позивачка [PERSON] входила до складу засновників КП «Контур». Розмір її частки в статутному Фонді складав 41,91%. 01 липня 2004 року її було виключено із складу засновників, що підтверджується відповідними матеріалами справи (а.с. 4-5,6-23,24,25-27,28, 44-46,75-77). Відповідно до положень статті 92 ЦК України Юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Пунктом 4.7 Статуту КП «Контур», затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 30 грудня 1994 року, зареєстрованого у виконавчому комітеті Горлівської міської ради 26 листопада 1995 року, що діяв на день виключення позивача зі складу засновників підприємства, встановлено, що саме при виході зі складу засновників підприємства засновник має право на отримання грошової компенсації за належну їй частку власності (а.с.6-23). Пунктом 3.4 Статуту зазначено, що майно підприємства складається з належних йому на праві власності основних фондів, оборотних коштів, а також інших цінностей, вартість яких відображена в балансі на момент утворення підприємства(а.с.6-23). В силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України та Главою 26 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Outcome: approved