Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

У серпні 2018 року позивач\~ звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 11.07.2003 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] на товарній біржі «Смарагд Південь» було укладено договір обміну житлом № 0364-ІІ, відповідно до якого житловий будинок за адресою Херсонська область, м.Берислав, вул.Леніна, 375, обміняли на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Всі умови договору сторонами виконані, проте його не було нотаріально посвідчено, оскільки на час укладення договори, зареєстровані на товарній біржі не підлягали нотаріальному посвідченню. На даний час у позивача виникла необхідність розпорядитися своїм майном. Однак, зясувалось, що посвідчити будь-який правочин щодо цього домоволодіння він не може, так як договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений. У звязку з чим, просить визнати договір обміну житлом № 0364-П, укладений 11.07.2003 року на товарній біржі «Смарагд Південь» між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсним. Ухвалою суду від 31.08.2018 року позивачу в порядку п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом до [PERSON] про визнання договору обміну дійсним, оскільки останній помер до моменту звернення до суду. Ухвалою суду від 31.087.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. 20.08.2018 року від відповідачів [PERSON], [PERSON] надійшли заяви про визнання позовних вимог в повному обсязі. За відсутності клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, у відповідності до ч.ч.5, 8 ст.279 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані докази та повідомлені сторонами обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.07.2003 року на товарній біржі «Смарагд Південь» між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір обміну житлом № 0364-ІІ, відповідно до якого житловий будинок за адресою Херсонська область, м.Берислав, вул.Леніна, 375, було обміняно на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. З 12.07.2003 року [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], що підтверджується копією паспорта громадянина України серії МО 969785. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1394483 від 03.09.2003 року вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності двокімнатна квартира за адресою [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КГ від 11.08.2009 року, [PERSON] 11.08.2009 року зареєстрував шлюб із [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-КГ №158761 від 05.03.2013 року, [PERSON] помер 05.03.2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис №52. Відповідно до ст. 153 ЦК України у редакції 1963 року, що діяла на момент укладання договору, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що сторонами такі умови при укладанні договору були досягнуті, всі істотні умови виконані. Факт обміну підтверджується пунктом 3 умов договору №0364-П, зареєстрованого у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, відповідно до якого обмін виконується без доплат. Зі ст. 242 ЦК України в редакції 1963 року вбачається, що до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Відповідно до ст.227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент укладання договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). За ст. 9 Житлового кодексу України, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ст. 15 Закону Україну «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Правилами державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року N56 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за N 31/1056 (далі - Правила державної реєстрації), які діяли на момент укладення договору та його державної реєстрації, визначено, що державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів (додаток N 1), за рахунок коштів власників нерухомого майна. Згідно із п. 6 додатка № 1 до вказаних Правил державної реєстрації, одним із видів правовстановлюючих документів, поряд із договорами купівлі-продажу, засвідченими приватними та державними нотаріусами, визнано також договори купівлі-продажу, укладені на біржі. Відповідно до порядку проведення державної реєстрації, передбаченого п. 2.2. Правил державної реєстрації, заявник подає до бюро технічної інвентаризації два примірники правовстановлюючого документу (оригінал та копію), а відповідальний працівник бюро технічної інвентаризації вивчає законність та повноту документів і на підставі їх робить відповідний запис в реєстрову книгу. Договір обміну житлом № 0364-П, укладений на товарній біржі «Смарагд Південь», зареєстрований в Херсонському БТІ, що підтверджується відміткою на цьому договорі та свідчить про визнання його як такого, що є законним та відповідає чинному законодавству України. Разом з тим, слід зазначити, що згідно п. 49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.09.1994 року № 18/5 також було передбачено, що право власності на жилий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним із таких документів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни або договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі. Тобто, законодавець визнавав договори міни, укладені на біржі без нотаріального посвідчення, як окремий вид правовстановлюючого документу на нерухомість, поряд із аналогічними нотаріально посвідченими договорами. Наявність таких положень чинного на момент укладення договору міни законодавства дозволяв визнавати як правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомого майна, вільно реєструвати договори, укладені на біржі та нотаріально не посвідчені, як працівникам бюро технічної інвентаризації під час реєстрації прав власності, так і нотаріусам при укладанні правочинів щодо нерухомості, придбаної за такими договорами. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 діючого ЦК України передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Угода вважалася укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржовий договір з моменту його реєстрації на біржі є вчиненим правочином. Відповідно до п. 2.1, 2.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 N 7/5, для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1. До заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням. Саме п. 10 додатку 2 передбачено, що одним із правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Реєстрація бюро технічної інвентаризації за позивачем права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] на підставі договору обміну житлом посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на вересень 2003 року не суперечила чинному законодавству. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р. за № 1952-1, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. В ході судового розгляду встановлено та підтверджено належними і допустимими доказами, що позивач повністю виконав умови договору обміну, вчинив усі необхідні дії для реєстрації права власності на придбану квартиру, у передбаченому законом порядку договір обміну з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавався недійсним, у звязку з чим на підставі ст. ст. 128, 153 ЦК України у редакції 1963 року і ст. 49 Закону України «Про власність» [PERSON] набув право власності на квартиру і правомірно володіє нею. За встановлених обставин, зважаючи на те, що [PERSON] у передбачений законом спосіб набув право власності на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], угода (правочин) між сторонами відбулася, виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки кожної із сторін щодо належного їм майна, переданого за обміном, та встановленні права на нерухомість, отриману за обміном, враховуючи смерть одного із сторін угоди [PERSON], що унеможливлює нотаріальне посвідчення спірного договору, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання договору обміну\~житлом №\~0364-ІІ\~від 11.07.2003\~року дійсним, у звязку з чим вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.\~

Outcome: approved