Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У серпні 2015р. Публічне акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі - ПАТ «Акцент Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 11.04.2012р. між ПАТ «Акцент Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 11.04.2012р., згідно умов якого останньому був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1500,00грн. на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобовязань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором б/н від 11.04.2012р в сумі 3652,93грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Представник ПАТ «Акцент Банк», діючий за довіреністю від 11.11.2013р., в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності (а.с.1,12). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.27,31). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 11.04.2012р. між ПАТ «Акцент Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 11.04.2012р., згідно умов якого останньому був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1500,00грн. на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-10). Відповідно до умов кредитного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною картою. Щодо змін кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-яких момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі. Відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється. Через невиконання зобовязань за кредитним договором б/н від 11.04.2012р., у відповідача станом на 16.07.2015р. склалася заборгованість перед ПАТ «Акцент Банк» в сумі 3652,93, яка складається з: -заборгованості за кредитом 1462,11грн., -заборгованості за відсотками за користування кредитом 1540,68грн., -штрафу (фіксована частина) 500,00рн., -штрафу (процентна складова) 150,14грн Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору б/н від 11.04.2012р. (а.с.5-6) Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання порушених умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами кредитного договору для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних письмових заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 243,60грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.19).

Outcome: approved