Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У січні 2018 року заявник звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів: свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.04.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Камянка-Бузької нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №569 та реєстраційного посвідчення, виданого ДКП Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації 21.05.1999 року за реєстровим № 1128. Вимоги обґрунтовані тим, що успадкувала за заповітом після смерті свого батька [PERSON], який помер 21.07.1986 року житловий будинок з усіма господарськими будівлями. Вказує, що отримала реєстраційне посвідчення від 21.05.1999 року. Зазначає, щ на даний час здійснює приватизацію земельної ділянки, на якій розташований вказаний вище будинок та звернулась із відповідними документами до Відділу Держземагенства у Камянка-Бузькому районі, однак було встановлено, що в свідоцтві про право на спадщину та реєстраційному посвідченні було виявлено помилку в написанні її імені, вказано «Богданна», замість «Богдана». Заявник в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника підприємства. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як видно з копії свідоцтва про народження серії I-УР № 723991 [PERSON] народилася 17.04.1944 року. 03.07.1965 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Кангер». Як видно з копій свідоцтва про право на спадщину за заповітом та реєстраційного посвідчення від 21.05.1999 року імя позивача вказано «Богданна». Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про помилковість зазначення у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 03.04.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Камянка-Бузької нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №569 та реєстраційному посвідченні, виданому ДКП Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації 21.05.1999 року за реєстровим № 1128 імя заявника як «Богданна», оскільки матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що справжнє імя останньої - «Богдана». Беручи до уваги те, щодля заявника встановлення факту приналежності їй вказаних вище документів має правове значення, суд вважає дану заяву обґрунтованою, а тому така підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved