Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просить стягнути з [PERSON], [INFO], жителя пров. Івангородський буд, 14 м. Умань Черкаської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення донькою повноліття, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати просила покласти на відповідача. Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Позов обґрунтовує тим, що вона з відповідачем по справі спільно проживали без реєстрації шлюбу одинадцять років. Від спільного проживання вони мають дочку, [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдалося, тому вона змушена звертатись до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки, однак не в такій сумі, яку просить стягнути позивач, оскільки на його утриманні перебуває мати інвалід, також вказав на те, що він добровільно надає дитині продукти харчування. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони спільно проживали без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають доньку, [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що дитина на цей час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Предявлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обовязку утримувати дитину. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положення ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобовязання щодо утримання. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»(п. 17). Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований в ПП «Інжпроект-2». Таким чином, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обовязок надавати матеріальну підтримку доньки, оскільки остання потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь та на утримання позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Разом з цим, суд вважає за належне розяснити сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved