Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

У серпні\~ \~ 2019\~року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В позові зазначив, що 26.02.2019 року, о 07-00 годині, [PERSON] в порушення п. 8.7.3 «е» ПДР, керуючи ТЗ «ВАЗ 2101», номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул.Новгородський у м.Запоріжжі, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Козака Бабури в м.Запоріжжі, на заборонений червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», державний номер [NUMBER] , під його керуванням. Власником ТЗ «DAEWOO LANOS», державний номер [NUMBER] є його дружина [PERSON] . В наслідок ДТП автомобіль «DAEWOO LANOS», державний номер [NUMBER] зазнав пошкоджень, вартість відновленого ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 37986 грн. 32 коп. Відповідно до полісу АМ № 5160425, транспортний засіб «ВАЗ 2101», номерний знак [NUMBER] , застрахований в ПАТ СК «Галицька» з 22.09.2018 року по 21.09.2019 року. 29.03.2019 року позивач надіслав відповідачу повідомлення про ДТП, та 10.04.2019 року заяву про страхове відшкодування за вказаною ДТП, останній день передбачений для розгляду заяви по страхове відшкодування - 15.07.2019 року. На даний час рішення відповідачем не прийнято, страхова виплата не здійснена. Просить стягнути з відповідача страхової компанії ПАТ «Страхова компанія «Галицька» страхове відшкодування у сумі 36986 грн. 32 коп., нараховану пеню 1487 грн. 69 коп., судові витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи - 1800 грн. Ухвалою від 19.09.2019 року по справі відкрито провадження та визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження. Ухвалою суду 30.10.2019 року, провадження по справі зупинено для допиту Івано-Франківським місцевим судом Івано-Франківської області представника ПАТ\~«Страхова компанія\~«Галицька» у якості\~\~ відповідача за вказаним позовом. Ухвалою суду від 31.01.2020 року провадження по справі відновлено на стадії підготовчого судового засідання, у зв`язку з поверненням судового доручення без виконання. Ухвалою від 27.02.2020 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ СК «Галицька» у судове засідання не з`явився неодноразово, поважну причину не явки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про перебування справи на розгляді у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя був обізнаний, про що свідчить підпис представника підприємства у поштовому повідомленні про отримання виклику до суду у судове засідання, призначене на 30.10.2019 року та позову з додатками (а.с. 63). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 року, у справі «ЮніонАліментарія проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04.10. 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі та з ними можливо ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://hr.zp.court.gov.ua/sud0825. Виклики на наступні судові засідання представник відповідача ПАТ СК\~«Галицька» отримав (а.с.74, 86, 97). Згідно довідки міністерства юстиції від 30.03.2020 року ПАТ СК\~«Галицька» (ЄДРПОУ\~22186790)\~ знаходиться\~ за адресою: Івано-Франковська область, м.Івано-Франковськ, вул.Василіянок, 22 (а.с. 108-110), саме за цією адресою відповідач повідомлявся про розгляд справи судом. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом ст.3,6,627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, 26.02.2019 року, о 07-00 годині, [PERSON] , в порушення п.п.8.7.3 «е» ПДР України, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2101», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Новгородській в м. Запоріжжі, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Козака Бабури на заборонений червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по вул.Козака Бабури на зелений сигнал світлофору. Внаслідок порушення ПДР України водієм [PERSON] , пошкоджено транспортні засоби, травмованих не має. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019 року, [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.15). У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи, власником транспортного засобу «DAEWOO LANOS», державний номер [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 13). Транспортний засіб «DAEWOO LANOS», державний номер [NUMBER] , придбаний під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя, що не заперечується третьою особою [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2101», номерний знак [NUMBER] , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія Галицька», що підтверджується копією полісу АМ №\~5160425обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~термін дії\~якого \~з 22.09.2018 року по 21.09.2019 року. Ліміт відповідальності (страхова шкода) за шкоду заподіяну майну встановлена у розмірі 100000 грн. Матеріалами справи встановлено, що 29.08.2019 року потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК Галицька» із письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 16). 09.04.2019 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Галицька» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.18), однак, на момент звернення до суду позивача з даним позовом, відповідачем по справі- ПрАТ «Страхова компанія Галицька», страхове відшкодування позивачу не було виплачено. Доказів у спростування вказаних доводів позивача, представником ПАТ СК «Галицька» суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено ст. 1194 ЦК України, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас таке ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування. З огляду на вищевказане, право [PERSON] \~ на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає [PERSON] \~ право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК підстав. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Згідно ст. 981 ЦК України, договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний: - протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; - у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Як передбачено ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншій особі, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Положеннями ст. 991 ЦК України передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, яке оформлюється у вигляді рішення. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Згідно ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: approved