Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

УПСЗН Краматорської міської ради звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення переплати бюджетних коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила наступне. 19.01.2015 року [PERSON] звернулася до УПСЗН Краматорської міської ради з заявою про призначення допомоги на дитину з інвалідністю з надбавкою на догляд [PERSON] . На підставі вказаної заяви та наданих документів [PERSON] призначена: - державна соціальна допомога з надбавкою на догляд за дитиною з інвалідністю на період з 19.01.2015 по 30.11.2016 (на строк наказу з місця роботи), - державна соціальна допомога без надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю на період з 01.12.2016 по 13.01.2017 року. 15.12.2016 року [PERSON] повторно звернулася до УПСЗН Краматорської міської ради з заявою про призначення допомоги на дитину з інвалідністю, надавши наступні документи: копія трудової книжка записом про звільнення з місця роботи 13.11.2015 року, довідка про доходи від 22.12.2016 за останній звітний період з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року, довідка Краматорського міського центра зайнятості про не перебування на обліку від 26.12.2016 року, довідка про склад сім`ї від 19.12.2016. Після звільнення у [PERSON] змінилася категорія отримувача надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю, одержувачі зобов`язані повідомити про це структурні підрозділи з питань соціального захисту населення. Зняття надбавки на догляд у таких випадках проводиться з місяця , наступного за тим, в якому виникли ці обставини. Після отримання інформації про звільнення з роботи 13.11.2015 року на підставі п. 3.15 Порядку за період з 01.12.2015 року по 30.11.2016 року управлінням здійснено перерахунок державної соціальної допомоги без надбавки на догляд. Таким чином, до моменту проведення перерахунку [PERSON] здійснювалась за цей час виплата допомоги з надбавкою на догляд, у зв`язку з чим виникла переплата бюджетних коштів у загальній сумі 10447,00 гривень. Новий медичний висновок на дитину з інвалідністю підгрупа «А» [PERSON] на період з 05.01.2017 року по 04.01.2019 року відповідач надала 06.01.2017 року. Згідно змін, внесених до законодавства [PERSON] призначена державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю з надбавкою на догляд на період з 01.01.2017 по 04.01.2019. Виходячи з наведеного державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю [PERSON] , призначена: - державна соціальна допомога з надбавкою на догляд за дитиною з інвалідністю на період з 19.01.2015 по 30.11.2015, - державна соціальна допомога без надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю на період з 01.12.2015 по 13.12.2016 року, - - державна соціальна допомога з надбавкою на догляд за дитиною з інвалідністю на період з 01.01.2017 по 04.01.2019. Відповідно до п. 4.11, п.6.3 Порядку управлінням прийнято рішення про стягнення надміру перерахованих сум у розмірі 20 % із загального розміру допомоги. Після звернення [PERSON] до управління та категоричної відмови від погашення надміру виплачених сум державної соціальної допомоги , управлінням прийнято рішення про припинення стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги у розмірі 20 % з загального розміру допомоги, яку отримує заявник. Відповідач повідомлена про заборгованість, однак вказану суму переплати в добровільному порядку не погашала. Просили стягнути з [PERSON] заборгованість з переплати державних коштів у сумі 10447,00 гривень та судовий збір. Представник позивача надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого, з пред`явленим позовом не погоджується та вважає його необґрунтованим, оскільки у відповідача у зв`язку зі звільненням 13.11.2015 року категорія отримувача надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю не змінилася і відповідно відповідач права на отримання такої надбавки не втратила. Крім того, обов`язок надання додаткових документів на неї не поширювався. А також, звертаючись до позивача 15.12.2016 року з заявою про призначення надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю, виконала всі встановлені законодавством умови для отримання такої надбавки, а саме: не працювала, не навчалася, не проходила службу, не займала виборної посади, фактично здійснювала догляд за дитиною з інвалідністю, крім того, подавала всі необхідні документи, строк переогляду стану здоров`я дитини органами медико-санітарної експертизи не пропускала, порядок звернення за соціальною допомогою не порушувала. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала щодо заявлених позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні. Відповідач підтримала думку представника. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, наданий відзив відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 19.01.2015 року [PERSON] звернулася до УПСЗН Краматорської міської ради з заявою про призначення допомоги на дитину з інвалідністю з надбавкою на догляд [PERSON] . На підставі вказаної заяви та наданих документів [PERSON] призначена: - державна соціальна допомога з надбавкою на догляд за дитиною з інвалідністю на період з 19.01.2015 по 30.11.2016 (на строк наказу з місця роботи), - державна соціальна допомога без надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю на період з 01.12.2016 по 13.01.2017 року. На час звернення з заявою про призначення допомоги на дитину з інвалідністю з надбавкою на догляд [PERSON] працювала в прокуратурі м. Авдіївки Донецької області. З 16 січня 2015 року [PERSON] знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто до [INFO] . 13.11.2015 року [PERSON] звільнена з роботи відповідно до ч.1 ст. 36 КЗпП України. Про факт звільнення з роботи [PERSON] повідомила УПСН Краматорської міської ради 15.12.2016 під час повторного звернення з заявою про призначення допомоги на дитину з інвалідністю з надбавкою на догляд [PERSON] . Відповідно до ст.1 Закону України « Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» ( в реакції чинній на момент звільнення [PERSON] ) право на державну соціальну допомогу мають інваліди з дитинства і діти-інваліди віком до 18 років. Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України « Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» державна соціальна допомога призначається у таких розмірах на дітей-інвалідів віком до 18 років - 70 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ч.3, 5 ст. 3 Закону України « Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» надбавка на догляд за дитиною-інвалідом підгрупи А встановлюється в розмірі: на дитину-інваліда\~підгрупи А\~віком до\~6\~років -\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~віком до\~6\~років. Надбавка на догляд за дитиною-інвалідом віком до 18 років призначається одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються (крім заочної форми навчання), не проходять службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом. Надбавка на догляд за дитиною-інвалідом віком до 18 років також призначається одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, у відпустці без збереження заробітної плати, у разі якщо дитина-інвалід потребує домашнього догляду, і вони фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом. Пунктом 3.2 Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, затвердженого Наказом 30.04.2002 № 226/293/169» (в реакції чинній на момент звільнення [PERSON] ) до державної соціальної допомоги дітям-інвалідам віком до 18 років призначається надбавка на догляд за ними. Надбавка на догляд за дитиною-інвалідом віком до 18 років призначається одному з непрацюючих батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які фактично здійснюють догляд за дитиною- інвалідом. Згідно з ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» на дітей-інвалідів державна соціальна допомога призначається на строк, зазначений у медичному висновку, який видається у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, але не більш як по місяць досягнення дитиною-інвалідом 18-річного віку. Відповідно до п. 3.11. Порядку надбавка на догляд за дитиною призначається на строк призначення державної соціальної допомоги. Надбавка на догляд за дитиною-інвалідом віком до 18 років призначається одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються (крім заочної форми навчання), не проходять службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом. Надбавка на догляд призначається особам, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, у відпустці без збереження заробітної плати незалежно від того, за якою дитиною вона знаходиться у відпустці, у разі якщо дитина-інвалід потребує домашнього догляду за умови фактичного догляду за нею. Пунктом 3.15 Положення передбачено, що у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати надбавки на догляд, одержувачі зобов`язані повідомити про це місцеві органи з питань соціального захисту населення. Зняття надбавки на догляд у таких випадках проводиться з місяця, наступного за тим, в якому виникли ці обставини. З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що ані Законом, ані Порядком не передбачено вичерпного переліку підстав припинення виплати надбавки на догляд. Водночас, з аналізу вказаних норм вбачається, що умовами призначення надбавки на догляд за дитиною-інвалідом є: -Дитина-інвалід потребує домашнього догляду, -Особа фактично здійснює домашній догляд за дитиною з інвалідністю, -Особа, яка здійснює догляд, не працює, не навчається (крім заочної форми навчання), не проходить службу, не займає виборну посаду або перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, у відпустці без збереження заробітної плати Отже, суд приходить до висновку, що підставою припинення виплат на догляд є відсутність однієї з умов, необхідних для її призначення, тобто існування об`єктивних життєвих обставин, які виключають існування тієї чи іншої умови. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно фактично здійснювала догляд за дитиною з інвалідністю [PERSON] , який потребує домашнього догляду, тобто перша та друга умови призначення надбавки на догляд продовжували існувати протягом всього часу здійснення виплат та сторонами не оспорюються. Стосовно третьої умови здійснення виплат, судом встановлено, що 13.11.2015 року [PERSON] звільнено з роботи, тобто вона знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до моменту звільнення, а саме, до 13.11.2015. Починаючи з 14.11.2015 року, вона є такою, що не працює. Тобто, суд приходить до висновку, що факт її звільнення не є тією обставиною, з якою закон пов`язує припинення права на виплату надбавки на догляд, оскільки вказане право існує як для осіб, які знаходяться в відпустці по догляду за дитиною, так і для тих осіб, які не працюють. Разом з тим, п 3.15 Порядку визначено обов`язок особи, яка одержує виплати на догляд, повідомляти про обставини, які призводять саме до припинення виплати надбавки на догляд, в той час як звільнення з роботи не може вважатися такою обставиною, хоча і змінює підставу здійснення таких виплат. В зв`язку з чим суд приходить до висновку, що факт не повідомлення [PERSON] про своє звільнення жодним чином не може впливати на її право на призначення і виплату надбавки на догляд за дитиною-інвалідом. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства зокрема є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає позовні вимоги УПСЗН Краматорської міської ради до [PERSON] про стягнення переплати бюджетних коштів необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст.3, 328 ЦК України, ст.ст. 1 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю,

Outcome: dismissed