Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що 30.07.2015 він виявив бажання придбати у відповідача автомобіль Gelly CK. Представником відповідача йому було надано банківські реквізити для сплати авансу за договором у розмірі 19400 грн. Позивач вказаний аванс сплатив, разом з тим, він не підписував додаток № 2 до договору фінансового лізингу, а тому вважає такий договір неукладеним та просить стягнути з відповідача на його користь суму внесеного авансового платежу. В судове засідання позивач не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання був належним чином повідомлений, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 30.07.2015 сторонами підписано договір фінансового лізингу № 000546, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе обов'язок придбати предмет лізингу - транспортний засіб Gelly CK, зазначений у п.1.1.договору та специфікації, що є додатком № 2 до договору, вартістю 6029,54 доларів США, що еквівалентно 142900 грн. у власність та передати предмет лізингу у користування позивачу, на строк та на умовах передбачених договором. Як вбачається із квитанцій від 30.07.2015 № ПН 3044 та № ПН 3056 позивачем було сплачено на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 19400 грн. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно визначення термінів, що міститься в договорі фінансового лізингу, предмет лізингу - транспортний засіб зазначений у п.1.1 даного договору та у специфікації, яка міститься у додатку № 2 до нього. Пунктом 17.2 ст. 17 договору лізингу встановлено, що підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього. Згідно з ч.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг). Як зазначає позивач, додаток № 2 до договору фінансового лізингу ним не підписувався, що свідчить про те, що сторонами не посвідчено та не досягнуто згоди щодо специфікації предмету лізингу, а тому суд погоджується із доводами позивача щодо неукладеності такого договору. За правилами ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки грошові кошти в сумі 19400 грн. отримані відповідачем відповідно до квитанцій від 30.07.2015 № ПН 3044 та № ПН 3056 без достатньої правової підстави, то суд приходить до висновку про те, що такі кошти підлягають стягненню з останнього на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved