Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

у січні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], що належав її бабі, [PERSON], померлій [INFO]. Свої вимоги вона мотивувала тим, що після смерті спадкодавця вона вступила у фактичне володіння спадковим майном, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Представник Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, від нього надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст.4 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Стаття 5 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК України визначає, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У даному випадку спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року), тому при вирішенні даного спору слід керуватись ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК України ( в редакції 18 липня 1963 року). Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської, селищної сільської ради народних депутатів. Оскільки спірний будинок з господарськими будівлями був збудований в 1968 році, факт належності будинку бабусі позивачки [PERSON] підтверджується обліковою карткою об'єкта погосподарського обліку Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області та довідками Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 14, 16, 17-18). Дійсна вартість будинку складає 92669 гривень (а.с. 9-13). Відповідно до 524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 534 ЦК України кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Ст.548 ЦК України встановлює, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Свідоцтва про народження та про шлюб позивачки та її матері підтверджують, що [PERSON] є бабою позивачки (а.с.4-5). 22 червня 2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області за реєстровим номером 32, згідно якого все своє майно вона заповідала [PERSON] (а.с. 15). Зазначений заповіт є чинним, його не змінено і не скасовано.. [PERSON] до дня смерті проживала по [ADDRESS] та померла [INFO], що підтверджується довідкою Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області та свідоцтвом про смерть (а.с. 8, 17). Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS]. Як спадкоємець за заповітом, позивачка прийняла спадщину, тому що протягом шести місяців після відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим будинком, після смерті спадкодавця продовжила проживати у будинку [ADDRESS]. і проживає в ньому дотепер, здійснила його капітальний ремонт, що підтверджується довідкою Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 18). Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], через відсутність правовстановлюючих документів (а.с.19). Оскільки позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, що відкрилась після смерті її баби [PERSON], тому суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на належний спадкодавцеві житловий будинок з господарськими будівлями.

Outcome: approved