Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на його користь борг за дговором позики з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми боргу в розмірі 7746 грн. 83 коп., а також судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 07 червня 2016 р. між ним та відповідачем був укладений договір позики у формі боргової розписки, згідно якого він передав відповідачу грошову позику в розмірі 7212,00 грн. строком повернення до 10 серпня 2016 р.. Позика була надана відповідачу для власних потреб. До теперішнього часу відповідач, дій спрямованих на виконання взятого на себе грошового зобов'язання не вчиняв, суму позики у визначений строк не повернув. У зв'язку з тим, що відповідач не повернув позичені кошти у повному обсязі він звернувся до суду про стягнення з відповідача грошових коштів та сплаченого ним судового збору. Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі документів. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 07 червня 2016 р. позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 7212,00 грн. зі строком повернення до 10 серпня 2016 р., про що була складена розписка від 07.06.2016 р. Позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% відсотків річних посилаючись на те, що з відповідачем був укладений договір позики у формі розписки, який відповідач не виконав ( а. с. 5). Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначення кількості речей. Виходячи з викладеного суд вважає, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, про свідчить представлена суду розписка. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимога позивача підтверджується наявною у справі розпискою ( а. с. 5). За розрахунками позивача: загальна сума індексу інфляції за період з вересня 2016 р. по грудень 2016 р. складає 442 грy. 36 коп. (а. с.7); загальна сума трьох відсотків річних складає 92 грн. 47 коп. ( а. с. 8). Суд вважає проведені позивачем розрахунки правильними, а тому стягує з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 7212 грн. 00 коп., індекс інфляції в розмірі 442 грн. 36 коп., три відсотка річних у розмірі 92 грн. 47 коп.. Оскільки справа вирішена на користь позивача, суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. ( а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved