Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій просив суд зменшити розмір аліментів утримуваних з нього на підставі постанови Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2002 року на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів утримуваних з нього на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2008 року на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів утримуваних з нього на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2009 року на користь [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що постановою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2002 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2008 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до повноліття дитини. Крім того, на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2009 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення дитиною повноліття, у зв'язку з чим, у нього погіршилося матеріальне становище. За таких обставин він змушений звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, судом по справі встановлено, що постановою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2002 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з 25.06.2002 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2008 року стягнуто аліменти з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% від прожиткового мінімуму на дитину 2006 року народження, на утримання дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 24 листопада 2008 року і до повноліття дитини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2009 року стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, починаючи з 18 грудня 2008 року та до досягнення дитиною віку повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. На підставі ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує матеріальне становище дитини на утримання якого позивач сплачує аліменти. Враховує матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, хронічними захворюваннями не хворіє. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК України дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд вважає, що матеріальний стан позивача погіршився у зв'язку з тим, що загальний розмір усіх відрахувань у зв'язку зі сплатою аліментів перевищує 50 відсотків його заробітної плати (доходів), і це на думку суду ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини, вважає за можливе зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON], визначений постановою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2002 року у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зменшити розмір аліментів утримуваних з [PERSON] визначений рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2008 року у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зменшити розмір аліментів утримуваних з [PERSON] визначений рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2009 року у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на користь [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved