overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 11 вересня 2010 року він уклав шлюб з відповідачкою в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 205. Від шлюбу спільних дітей не мають. З серпня 2011 року сторони спільного господарства не ведуть, однією сім'єю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Також просить стягнути з відповідачки сплачену ним при звернені до суду суму судового збору. Позивач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «[PERSON]». Щодо стягнення з неї суми судового збору в розмірі 551,20 грн. значила, що перебуває в скрутному матеріальному становищі та має на утриманні дитину-інваліда, отже не має можливості виплатити всю суму судового збору. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який 11 вересня 2010 року в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 205. Від шлюбу спільних дітей не мають. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в серпні 2011 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім'єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. Щодо стягнення з відповідачки [PERSON] суми сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Між тим, позивачем не надано суду жодного документу, який би підтверджував його скрутне матеріальне становище, та разом з тим, відповідачкою надано документи, які підтверджують, що на її утриманні знаходиться дитина-інвалід, отже за таких підстав суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні вказаних позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 липня 2003 року він уклав шлюб з відповідачкою в Іллічівському районному у м.Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 248. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони з 2011 року проживають за однією адресою, однак спільного господарства не ведуть, однією сімєю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Колєсник». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали що 19 липня 2003 року в Іллічівському районному у м.Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 248. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2011 році, хоча і проживають за однією адресою, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 24 липня 2001 року він уклав шлюб з відповідачкою в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя у Донецькій області, актовий запис № 259. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З 26 листопада 2015 року сторони спільного господарства не ведуть, однією сімєю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Єрохіна». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали що 24 липня 2001 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя у Донецькій області, актовий запис № 259. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили 26 листопада 2015 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 23.08.2003 року він уклав шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу, 07.03.2007 року у них народилась донька, [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. На даний час, їх шлюб існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спору про розподіл майна не мають. Тому змушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.08.2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 291, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, [PERSON] I-БК № 221072, від 23.08.2003 року (а.с 8). Від вказаного шлюбу, сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] I-ОК № 064174, від 20.03.2007 року (а.с 3). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 19.03.2013 року він передав відповідачу [PERSON] в борг 187260 грн., що еквівалентно 14600 доларам США, на 1 рік під 15% річних, про що було складено розписку. Проте, відповідач борг погасив частково в сумі, еквівалентній 8700 доларів США, таким чином заборгованість складає суму, еквівалентну 5900 доларів США. Також, 07.03.2014 року між сторонами укладено договір позики грошових коштів, за яким відповідач отримав від позивача 183750 грн. строком до 07.03.2015 року та зобов'язався повернути грошові кошти в національній валюті України в сумі, що на день повернення буде еквівалентна 17500 доларам США. Проте, відповідач борг не повернув, чим змусив позивача звернутися до суду. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 19.03.2013 року в розмірі 249237,66 грн., за договором позики від 07.03.2014 року в розмірі 437500,00 грн.. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надала заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений, в тому числі через оголошення в газеті. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з нормами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник, як передбачено статтею 1049 ЦК України, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи встановлені обставини справи та вищенаведені вимоги закону, суд прийшов до висновку, що [PERSON] порушив грошові зобов'язання та має повернути [PERSON] борг за договором позики від 19.03.2013 року в розмірі 249237,66 грн., за договором позики від 07.03.2014 року в розмірі 437500,00 грн. На підставі наведеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 01.08.2003 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають повнолітніх дітей. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю з 2010 року, шлюбні відносини припинені, спір про поділ майна відсутній. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2003 року, від шлюбу мають повнолітніх дітей. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, не проживають однією сім'єю з 2010 року, спір про поділ майна відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання зміни прізвища відповідачем судом не вирішувалось у зв'язку з її неявкою в судове засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 15.02.2008 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю з травня 2016 року, шлюбні відносини припинені, спір про поділ майна та утримання дитини на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду нотаріально засвідчену заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2008 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, не проживають однією сім'єю з травня 2016 року, шлюбні відносини припинені, спір про поділ майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання зміни прізвища відповідачем судом не вирішувалось у зв'язку з її неявкою в судове засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що приблизно [INFO] померл його батько [PERSON]. Смерть була зафіксована під час виїзду поліції на квартиру померлого, сусіди викликали поліцію після того, як довгий час не бачили померлого. За результатами виїзду поліції був виявлений труп, встановлено орієнтовну дату смерті [INFO], яка зафіксована у свідоцтві про смерть. У кінці липня 2016 року позивач вирішив відвідати свого батька та побачив забиті дощечками двері, від сусідів дізнався про його смерть, після чого звернувся за отриманням свідоцтва про смерть, а потім до нотаріальної контори. Проте, отримав відмову у зв'язку з пропуском строку для оформлення спадщини. Тому позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO] року тривалістю один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду. В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали вимоги позову та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові пояснення, просив прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства та розглядати справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідно до свідоцтва про народження позивач [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], який помер [INFO]. 08.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онопченко О.В. відмовлено позивачу у відкритті спадкової справи, у зв'язку з тим, що ним пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що в судовому засіданні доведено, що строк для прийняття спадщини, позивачем був пропущений з поважних причини, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, обґрунтовуючи тим, що житловий будинок, що знаходиться в смт.Кіровське (Обухівка) по вул.Широка №16 Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області належить позивачу на підставі договору дарування від 03 вересня 2004 року зареєстрованому в реєстрі №5416 приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] Відповідач [PERSON], також є зареєстрованою по вищевказаному домоволодінні та понад один рік відсутня за місцем проживання, витрат за комунальні послуги не сплачує в зв'язку з чим позивач просять визнати останню такою, що втратили право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В судове засіданні позивач та його представник не з'явились надавши суду заяву, підтримали заявлені вимоги, просивши позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився. Суд враховуючи вимоги ст. ст.\~77,\~224 ЦПК України\~визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлено, що у житловому будинку за адресою: смт.Кіровське (Обухівка) по вул.Широка №16 Дніпровського (Дніпропетровського) району Дніпропетровської області зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с. 15). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], з 2012 року не проживає за місцем реєстрації (а.с.10-13). Відповідно до\~ст.72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст.71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оцінюючі встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач більше шести місяців відсутній за місцем своєї реєстрації, витрати по житлово-комунальним послугам не сплачує. Отже відповідно до вимог\~ст. 72 ЖК України, відповідач є особою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Оскільки суд задовольняє позов, то за правилами\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved