Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між [PERSON] і [PERSON] 06 серпня 2005 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області. Позовні вимоги мотивуючи тим, що від вказаного шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх 2 років сімейне життя між позивачем і відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На протязі їх спільного життя вони зрозуміли, що різні по характеру люди, з різними поглядами на життя, в зв`язку з чим між ними постійно виникали сварки, суперечки з різних причин. Тривалий час між ними спільне господарство та сумісне проживання припинено. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Двій проживають разом з позивачем та перебувають на її утримані. В червні 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Майновий спір щодо спільного майна подружжя між сторонами відсутній. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. З урахуванням зазначеного, позивач звернулась з позовною заяво про розірвання шлюбу до суду. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2019 року позов [PERSON] залишено без руху, визначено недоліки та надано строк для їх усунення. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. За наслідками повторного автоматичного розподілу справ автоматизованої системи документообігу, який було здійснено згідно розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області №01-02/126 від 20 листопада 2019 року у зв`язку з розглядом Вищою радою правосуддя 24.10.2019 заяви про звільнення судді Харківського районного суду Харківської області Панас Н.Л. та відповідно до наказу голови Харківського районного суду Харківської області від 28.10.2019 №05-05/137 «Про відрахування судді Харківського районного суду Харківської області Панас Н.Л.», зазначена справа була передана в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Шинкарчука Я.А. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року позовна заява прийнята до провадження судді Шинкарчука Я.А. Сторони в підготовче засідання не з`явились. Позивач - [PERSON] надала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує, судові витрати по справі залишити за його рахунок, прізвище після розірвання шлюбу бажає залишити « [PERSON] ». Крім того, в заяві заначив, що сімейно - шлюбні відносини з вересня 2017 року між ними припиненні. Відповідач - [PERSON] надав до суду заяву в якій проти позовних вимог не заперечує, розгляд справи просить проводити у його відсутність. Між тим щодо стягнення з нього судових витрат зі сплати судового збору заперечує. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 серпня 2005 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 12, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , видане Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області. В зв`язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] ( свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). З наданої до суду заяви вбачається, що відповідач у підготовчому засіданні позов визнав повністю. Згідно частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного та враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливу ухвалити рішення у підготовчому провадженні. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, які між ними припинені з вересня 2017 року, сім`я існує формально, відповідач позов визнав, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору між сторонами щодо місця проживання дітей та спільно нажитого майна не вбачається, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Крім того, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем набутим у зв`язку з реєстрацією шлюбу « [PERSON] » є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок віднести на рахунок позивача [PERSON] .

Outcome: approved