Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернулась до суду із позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач, КМР), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Першої київської державної нотаріальної контори про визнання права власності на 1/6 частину квартири в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року помер син позивачки - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/6 частина квартири [ADDRESS]. Вказану частку померлий отримав в спадщину після смерті його батька та чоловіка позивачки - [PERSON] Державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на /6 частину квартири [ADDRESS] у зв'язку із тим, що право власності на зазначену частку квартири не зареєстровано на ім'я [PERSON] Посилаючись на викладене позивачка просила суд визнати за нею - [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав пояснення по справі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.06.1994 року квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 9). Вказане також підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 вказаної квартири (а.с. 8). Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 10, 11). Після його смерті [PERSON] та [PERSON] успадкували належну йому 1/3 частину квартири по 1/6 кожен, про що позивачу та її сину було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 12, 13). Позивач зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на успадковану після смерті її чоловіка 1/6 частину квартири, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав станом на 03.02.2011 року (а.с. 14). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у місті Києві 13.11.2014 року, актовий запис № 19363 (а.с. 15). Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину квартири [ADDRESS] та на 1/6 частину квартири, отриману ним в спадщину від батька [PERSON] 18.08.2015 року державним нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] (а.с. 38). Постановою від 23.07.2015 року державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири у зв'язку із тим, що право власності на зазначену частку квартири не зареєстровано на ім'я спадкодавця [PERSON] (а.с. 17). У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. За таких обставин, вимога позивача про визнання за нею права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] ґрунтується на законі. Окрім того, відповідно до рішення Київської міської ради від 13.11.2014 року № 373/373 вулиці [ADDRESS] повернуто історичну назву - [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved