Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] р. помер її батько [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Крім того, за життя спадкодавець розпочав приватизацію земельної ділянки площею 0,24 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за зазначеною вище адресою. При цьому приватизацію зазначеної земельної ділянки спадкодавець не завершив, державного акта на право власності на земельну ділянку не отримав і не зареєстрував своє право власності на це майно. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку їй відмовлено з тих підстав, що спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на жилий будинок, не отримав державного акта на право власності на землю і не зареєстрував в установленому законом порядку це право. Інший спадкоємець за законом, її рідна сестра [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини. З наведених підстав позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також право на завершення приватизації земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю і просила розглянути справ без її участі. (а.с. 28-30) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту наведеного вище закону слідує, що до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Статтями 125 і 126 Земельного Кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. [PERSON] помер [INFO] р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с. 9) Позивач була дочкою спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с. 7-8) В установленому законом порядку позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтв про право на спадщину на майно у виді жилого будинку та земельної ділянки їй відмовлено у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця на це майно не було у встановленому законом порядку зареєстроване. (а.с. 10-11,19-24) Право власності [PERSON] на жиловий будинок підтверджено довідкою Сухолиманської сільської ради про відповідний запис в погосподарській книзі. (а.с. 13) На підставі рішень Сухолиманської сільської ради [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,24 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS], тобто спадкодавець розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, але не завершив її, державного акта на право власності на земельну ділянку не отримав і не зареєстрував своє право власності на це майно, а тому до позивачки, як спадкоємця за законом, перейшло право на завершення приватизації цієї земельної ділянки. (а.с. 13-14) З наведених підстав суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved