Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

У січні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] , який обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10.03.2000 року, який розірвано рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.11.2015 року. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які після припинення подружніх відносин проживають з позивачкою. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2001 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.03.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2019 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] до закінчення нею навчання, тобто до 18.01.2020 року. Оскільки відповідач іншої участі в утриманні та вихованні сина не приймає та враховуючи зміни в його матеріальному становищі в бік поліпшення, оскільки він з 19.01.2020 року припинив виплату аліментів на утримання старшої доньки у зв`язку з закінченням нею навчання, просить збільшити розмір аліментів з 1/6 частини заробітку на 1/4 частину заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Ухвалою від 22.01.2020 року за даним позовом відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання. Позивачка в підготовче судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов\~підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, подав заяву в якій позов визнає повністю, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав. На підставі ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню. Так, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.03.2000 року, який розірвано рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.11.2015 року. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які після припинення подружніх відносин проживають з позивачкою. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2001 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини ( [INFO] ). Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.03.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини ( [INFO] ). Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] до закінчення нею навчання, тобто до 18.01.2020 року. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ч. 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України\~від 15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів у частці від доходу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина, зокрема, у зв`язку зі зміною матеріального стану відповідача. При цьому, суд виходить з того, що зі змісту статей 181,192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На момент ухвалення 20.03.2014 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини його доходу, суд врахував, зокрема, матеріальний стан відповідача та те, що на його утриманні знаходиться неповнолітня донька [PERSON] , на утримання якої він вже сплачує аліменти до повноліття останньої. Як встановлено судом на даний час та не оспорюється сторонами, матеріальний стан відповідача змінився в бік покращення, оскільки стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] припинилось як в зв`язку з повноліттям, так і в зв`язку з закінченням навчання, інші аліментні зобов`язання, окрім стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку, відсутні. У зв`язку із вказаними обставинами та враховуючи, що розмір аліментів, який визначений рішенням суду від 20.03.2014 року є недостатнім для належного утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку дитини, суд прийшов до висновку про те, що позивачка має право на отримання аліментів в більшому розмірі на утримання неповнолітнього сина. Вирішуючи справу в частині визначення конкретного розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує істотні для даної справи обставини, які передбачені ст.182 СК України, зокрема, вік дитини, те, що вона матеріально не захищена, потребує належного утримання, а також мінімальний розмір аліментів, визначений законом, і обов`язок обох батьків утримувати свою неповнолітню дитину. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та інтереси неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, суд вважає можливим змінити розмір аліментів на утримання дитини та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно. При цьому суд враховує, що відповідач [PERSON] , будь-яких заперечень в обґрунтування неможливості збільшення розміру аліментів до вказаного розміру не надав, в судове засідання не прибув, але через канцелярію суду надав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Також суд враховує, що законодавством визначений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму\~ВСУ від\~15\~травня 2006\~року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Отже, новий розмір аліментів необхідно застосовувати з дня набрання даним рішенням законної сили. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесені нею за правничу допомогу в розмірі 500 грн. Частиною 1 ст.137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 цієї норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, відповідно до ст.137, 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги в сумі 500 грн. що підтверджено:\~\~копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю [PERSON] ; актом прийому-передачі наданих послуг (складання позовної заяви та виготовлення копій документів до позовної заяви) від 13.01.2020р.; квитанцією прибуткового часового ордеру б/н від 13.01.2020р. на суму 500,00 грн. Крім того, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved