Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися у суд в порядку окремого провадження із заявою про розірвання шлюбу. Вимоги заяви обґрунтували тим, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 07 травня 1994 року. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Заявники стверджують, що подружнє життя у них не склалося в силу розходження поглядів на життя, виховання дітей та ведення домашнього господарства. На момент звернення до суду сумісне проживання сторін припинено, подальше спільне подружнє життя сторін є неможливим, оскільки буде суперечить їхнім інтересам. Заявники досягли згоди щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, визначили умови та участь батьків у її вихованні, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків, встановили порядок сплати аліментів та участь батька у додаткових витратах на дитину. За таких підстав, заявники просили розірвати шлюб, укладений між ними 07 травня 1994 року. Від заявників на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, вимоги заяви підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 07 травня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого виконкому м. Дніпропетровська, актовий запис № 406. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. У відповідності до положень статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя заявників не склалося, вони мають різні погляди на подружнє життя, на час розгляду справи заявники проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Рішення розірвати шлюб відповідає дійсній волі заявників. 05 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про сплату аліментів на дитину та участь у вихованні, в якому визначили місце проживання дитини, розмір, строки та порядок сплати аліментів, встановили порядок участі у вихованні дитини, несення додаткових витрат. Вказаний договір укладено між сторонами у письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2223. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Таким чином, враховуючи дійсну волю заявників, відсутність порушень їх особистих майнових прав, а також прав дитини, суд вважає, що заяву [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved