Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У своїй позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. У своїй зустрічній позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про стягнення з відповідачки аліментів у розмірі по 700 гривень на утримання старшого сина, Артема, [INFO], який проживає разом з ним. Свої позовні вимоги позивачка-відповідачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем-позивачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двоє неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та Євгенія, [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалось, тому на даний час шлюб між ними розірвано. Молодший син [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати і утримувати сина. Відповідач у добровільному порядку коштів на його утримання не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює та має високу заробітну плату. Відповідач-позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що перебував з позивачкою-відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2015 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] з молодшим сином [PERSON], переїхала від нього, а старший син [PERSON] проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Позивачка-відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає разом з ним, не надає, хоч має таку можливість. У судове засідання сторони, що були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не зявилися, у направлених до суду заявах просять справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги не визнають. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позови до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 3 грудня 2015 року (а. с. 5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та Артема, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 6, 15) Син [PERSON], [INFO] проживає з матірю [PERSON], та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 705 від 18 травня 2016 року, виданою Спаською сільською радою, Рожнятівського району, Івано-Франківської області та актом обстеження матеріально - побутових умов проживання позивачки - відповідачки від 18 травня 2016 року (а. с. 26, 27). Син сторін Артем, [INFO], навчається у 9 класі Рівнянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5, проживає з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні, що підтверджується довідкою № 36 від 25 квітня 2016 року, виданою Рівнянською загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5, довідками № 1743 та № 1744 від 15 квітня 2016 року, виданими Рівнянською сільською радою, Новоукраїнського району, Кіровоградської області (а. с. 16-18). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх синів [PERSON], та Євгенія. Сторони розлучені та спільно не проживають. Старший син проживає з батьком, а молодший з матір»ю. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що \~батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Отже за змістом зазначеної статті, обов»язок по утриманню дітей лежить як на батькові так і на матері, тобто їхні обов»язки по утриманню дітей є рівними. Оскільки сторони [PERSON] та [PERSON] мають на утриманні по одній дитині від спільного подружнього життя, не надали суду доказів про свої доходи, то суд приходить до висновку, що кожен з них самостійно повинен виконувати свій батьківський обов»язок по утриманню дитини і утримувати дитину, яка проживає разом з ним, та не вбачає підстав для стягнення із сторін аліментів на користь іншої сторони, на утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. [PERSON] як первісний позивач та [PERSON] як позивач за зустрічним позовом відповідно до закону були звільнені від сплати судового збору при подачі позовів, однак судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивачку-відповідачку та відповідача-позивача у рівному обсязі, у звязку з повним відхиленням їхніх позовних вимог.

Outcome: approved