Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 01.02.1997 він уклав шлюб з [PERSON], [INFO] Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини між подружжям припинились з 2013 року з причин різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя. За таких обставин подальше спільне сімейне життя з відповідачкою позивач вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У звязку з тим, що відповідачка відмовляється від звернення до органів РАЦСу з метою подання спільної заяви про розірвання шлюбу, та беручи до уваги вищевикладене, позивач вимушений звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. У підготовче судове засідання позивач не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив. Від представника позивача адвоката [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Відповідачка у підготовче судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Надала до суду заяву, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Також просить залишити їй прізвище «Шахова». Згідно з ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 01 лютого 1997 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії 1-ФМ № 054771, виданого повторно 05 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 3 (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Спір про розділ майна відсутній. Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, позивач не має наміру на збереження шлюбу, відповідачка не здійснює заходів щодо збереження сімї, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяву відповідача про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved