Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що з 14.10.2005 він перебуває у шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спочатку сімейне життя складалось добре, проте згодом між ними зникло взаєморозуміння, шлюбні відносини поступово погіршилися, погляди на шлюб, сім`ю розійшлися. Фактично сімейні відносини між ними припинились з липня 2014 року, вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Вказав, на те, що збереження сім`ї є неможливим, оскільки шлюб суперечить їхнім інтересам на носить формальний характер. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.02.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У призначене судове засідання позивач не прибув, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не наполягав на розподілі судових витрат. Відповідач у судове засідання не прибула, проте подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розірвати шлюб між нею та позивачем. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що сімейні стосунки позивача та відповідача втратили свою доцільність внаслідок відсутності взаєморозуміння, їх погляди на шлюб та сім`ю розійшлися, і як наслідок вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, як зазначив позивач з липня 2014, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки фактично сім`я припинила своє існування. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved