Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить визначити йому додатковий строк терміном в три місяці для прийняття спадщини в порядкування спадкування за заповітом, яка залишилася після смерті [PERSON], померлої 19 жовтня 2013 року в місті [PERSON]. В обґрунтування позову позивач вказував, що 19 жовтня 2013 року померла його тітка по материнській лінії [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді 53/100 часток житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул. 295 Стрілкової дивізії № 23. Він є спадкоємцем за заповітом на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], проте з поважних причин протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця, тобто до 19.04.2014р., він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що він не був обізнаний про наявність заповіту на його користь. Він вважав, що його мати [PERSON], яка доводиться рідною сестрою спадкодавця, як спадкоємець другої черги за законом в порядку ст.1262 ЦК України, має право на оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] В травні 2014 року йому від матері стало відомо, що [PERSON] залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], яким все майно, належне їй на день смерті, в т.ч. і вказаний житловий будинок, заповіла в рівних частках йому та його матері. Зазначений заповіт зберігався в будинку його матері за місцем її проживання: [INFO], де вона мешкала до травня 2014 року. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини його мати не зверталася. У зв'язку з погіршенням її здоров'я він в травні 2014 року забрав матір до себе та вони стали разом проживати за адресою: [INFO]. 17.06.2014р. він звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] на предмет прийняття спадщини, проте в прийнятті заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено з тих підстав, що ним не виконані вимоги ст.ст.1269,1270 ЦК України, тобто не було подано заяву до нотаріальної контори в шестимісячний термін після смерті спадкодавця. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадщині в порядку ст.1241 ЦК України, немає. Посилаючись на наведене, позивач просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця, який був ним пропущений з поважних причин. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та направив для участі у справі свого представника. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Представник відповідача- Миколаївська міська рада- в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив ухвалити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявилася, однак направила заяву з проханням слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 жовтня 2013 року в місті [PERSON] померла [PERSON], яка доводилася позивачу рідною тіткою по материнській лінії. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 53/100 часток житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями, розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул. 295 Стрілкової дивізії, № 23. Вказана частка житлового будинку належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.04.1999 року державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON], р.№ 1-2260, зареєстрованого 23.04.1999 року в Миколаївському МБТІ за р.№127429. З серпня 2006 року і до теперішнього часу позивач проживає в будинку тітки- Сторожук М.С. за адресою: м.Миколаїв, вул. 295 Стрілкової дивізії, № 23. Позивач вів з тіткою спільне сумісне господарство, допомагав їй у веденні домашнього господарства, здійснював ремонтні роботи в будинку, доглядав за присадибною ділянкою та здійснював платежі по сплаті послуг. З 2008 року і до її смерті він доглядав за [PERSON], допомагав в лікуванні та здійснив поховання з дотриманням передбачених в таких випадках релігійних правил та ритуалів. 22.02.2000 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], яким все майно, належне їй на день смерті, в т.ч. і житловий будинок, розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. 295 Стрілкової дивізії, № 23, заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. Після смерті спадкодавця позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки про наявність заповіту йому не було відомо, а спадкоємцем другої черги за законом була лише його мати [PERSON], яка доводилася померлій рідною сестрою. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її сестри, у встановленому законом порядку (ст.ст.1269,1270 ЦК України) [PERSON] не зверталася. Про наявність заповіту позивач дізнався лише в травні 2014 року, коли перевіз свою матір з Вінниччини до [PERSON], а строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини сплинув 19.04.2014 року. 17.06.2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] на предмет прийняття спадщини, однак в прийнятті заяви і, відповідно, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] йому було відмовлено з тих підстав, що ним не дотримані вимоги ст.ст.1269,1270 ЦК України, тобто не було подано заяву до нотаріальної контори в шестимісячний строк після смерті спадкодавця. Нотаріусом йому було запропоновано звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1222, ч.1 ст. 1220, ч.1 ст.1270 ЦК України за загальними правилами про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч.1 ст.1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За правилами ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. Про судову практику у справах про спадкування особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судам при розгляді такого позову слід перевірити наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що строк для звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, а саме: не був обізнаний про наявність заповіту та про той факт, що він входить до кола спадкоємців. Особи, що мають право на обовязкову частку в спадщині після смерті [PERSON] в порядку ст.1241 ЦК України, відсутні. На підставі вищевикладеного суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved