Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду із вищезазначеною позовною заявою. Вказувала, що 12.07.2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають малолітнього сина, [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивач стверджує, що останнім часом сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, виховання дитини. Крім того вона зрозуміла, що у них з відповідачем різні погляди на життя, в їхніх почуттях зникли любов та взаємоповага. Сварки, що відбуваються принижують її гідність. Позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.07.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, відповідний актовий запис № 706 та змінити прізвище на дівоче - «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила змінити прізвище на «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд у відповідності до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 12.07.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що здійснений відповідний актовий запис за № 706, прізвище чоловіка і дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Позивач та відповідач мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04.10.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 551,20 грн. сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved