Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач посилається на те, що 16.11.2012 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № 20004-ФО/2012/142, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 253000 грн. на строк до 15.07.2019 року. Відповідачка порушила умови кредитного договору, в зв'язку з чим станом на 03.12.2013 року виникла заборгованість на суму 302407 грн. 10 коп., а саме: 240350 грн. - основний борг за кредитом, 44836 грн. 14 коп. - заборгованість по виплаті відсотків, 6553 грн. 32 коп. - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом, 10667 грн. 64 коп. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між відповідачкою та банком було укладено іпотечний договір від 16.11.2012 року № 20004-ФО/2012/142, де предметом іпотеки є домоволодіння [ADDRESS] та земельна ділянка, кадастровий номер 1210100000:04:201:0003 за цією адресою, що належить відповідачці на праві власності. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» 302407 грн. 10 коп. заборгованості за кредитним договором від 16.11.2012 року № 20004-ФО/2012/142 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно : домоволодіння загальною площею 56,7 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], земельну ділянку (кадастровий номер - 1210100000:04:201:0003), що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] шляхом реалізації на прилюдних торгах, визначивши їх початкову ціну в процесі здійснення виконавчого провадження; стягнут з [PERSON] на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» 3253 грн. 47 коп. на відшкодування судового збору; виселити всіх зареєстрованих мешканців з житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася згідно правил ч. 9 ст. 76 ЦПК України. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16.11.2012 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № 20004-ФО/2012/142, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 253000 грн. на строк до 15.07.2019 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між відповідачкою та банком було укладено іпотечний договір від 16.11.2012 року № 20004-ФО/2012/142, посвідчений приватним нотаріусом Дніпроптеровського міського нотаріального округу [PERSON], де предметом іпотеки є домоволодіння [ADDRESS] та земельна ділянка, кадастровий номер 1210100000:04:201:0003 за цією адресою, що належить відповідачці на праві власності. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала. Згідно розрахунку заборгованості, загальна сума боргу на 03.12.2013 року виникла заборгованість на суму 302407 грн. 10 коп., а саме: 240350 грн. - основний борг за кредитом, 44836 грн. 14 коп. - заборгованість по виплаті відсотків, 6553 грн. 32 коп. - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом, 10667 грн. 64 коп. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно з підпунктом а) пункту 8.3 кредитного договору банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором у разі затримання позичальником щонайменше на три календарні місяці сплати частини кредиту, періодичність сплати якого передбачена цим договором, та/або процентів, нарахованих за користування кредитом. Позивачем було направлено на адресу відповідачки 01.08.2013 року повідомлення-вимогу щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором. Позивачка вимоги банку не виконала. За таких обставин суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 9 Постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» позивач може заявити вимогу дострокового стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави одночасно тільки у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором із [PERSON] саме між відповідачкою та банком було укладено іпотечний договір від 16.11.2012 року № 20004-ФО/2012/142, тому вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення із домоволодіння мешканців задоволенню не підлягають Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати у розмірі 3253 грн. 47 коп.

Outcome: partial