Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і продовжувати до повноліття дитини. У судовому засіданні свої позовні вимоги позивачка підтримала та пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, тому на даний час шлюб між ними розірвано. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати й утримувати дочку. Відповідач у добровільному порядку коштів на її утримання не надає хоч має таку можливість, оскільки є працездатним та може працювати. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що не заперечує того, що доводиться батьком дочки [PERSON], яка живе з матір»ю та згідний сплачувати аліменти на утримання дитини. Однак не має можливості сплачувати аліменти у такому великому розмірі, оскільки ніде не працює, здійснює догляд за перестарілою тіткою, з якою удвох виживають на її мізерну пенсію. Вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишена проживати з матір'ю, що підтверджується копіями рішення Рожнятівського районного суду від 23 травня 2014 року та свідоцтва про народження дитини (а. с. 5, 6). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 зазначеного кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази, судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки, дитина на даний час проживає разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач не згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі, а позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем він здатний сплачувати аліменти саме в такому розмірі, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1000 гривень на дитину щомісячно та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial