Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

у серпні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER]) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (код ЄДРПОУ 33908322) суму заборгованості у розмірі 11757 (одинадцять тисяч сімсот п'ятдесят сім гривень) 31 коп. та судовий збір по справі у розмірі 1762 (тисячу сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 08.10.2014 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено договір ОСЦПВВНТЗ №АІ/3736635 згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду, заподіяну треті особам внаслідок ДТП експлуатації транспортного засобу «Subaru Legacy» р.н. [NUMBER], після чого 30.05.2015 трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] в результаті чого позивач відшкодував страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 11757 грн 31 коп., тому у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. 15.12.2017 набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.09.2018 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с. 50). Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадженні, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30.05.2015 о 22 год. 50 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Subaru Legacy», державний реєстраційний номер [NUMBER], у м. Києві по бульвару Т.Г. Шевченка, в залежності від швидкості руху та дорожньої обстановки не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Opel Omega», державний реєстраційний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено штраф (а.с. 32, 33). Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Стархування» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 08.10.2014 №АІ/3736635 із встанволеним лімітом у розмірі 50000 грн 00 коп., який дійсний з 08.10.2014 по 07.10.2015 (а.с. 6). [PERSON], як потерпіла сторона 04.06.2015 звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Стархування» із заявою про настання страхового випадку (а.с. 9), а також подав заяву про страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу «Opel Omega», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 34). Згідно звіту №С15-193 від 15.06.2015 наданого ТОВ «Експертна компанія №Укравтоекспертиза-Стандарт» вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Opel Omega», державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 12757 грн 31 коп. (а.с. 11-33). 18.02.2016 позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON], у розмірі 11757 грн 31 коп. (а.с. 10, 36). 01.03.2016 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» для судового врегулювання спору було направлено відповідачу претензію №010316-20282/к від 01.03.2016 з вимогою сплатити страхове відшкодування (а.с. 37, 38). Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов'язання, передбачені договором страхування перед позивачем. За даним договором страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором добровільного страхування наземного транспорту 08.10.2014 №АІ/3736635. Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку, вартість матеріального збитку складає11757 грн 31 коп. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1762 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved