Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що вона проживала з відповідачем у шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач не підтримує родину та дитину фінансово, припинив надання матеріальної допомоги, тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку і доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити (а.с.17). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, в поясненнях, доданих до заяви, вказано, що відповідач розуміє та визнає свій батьківський обов'язок щодо участі в матеріальному утриманні дитини, ніколи від нього не відмовлявся, і проти задоволення позову не заперечує (а.с.19-21). Оскільки сторони подали вищезазначені заяви, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 червня 2011 року сторонами було укладено шлюб, який відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2015 року розірвано (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 154 (а.с. 5). Як вбачається із довідки депутата Васильківської міської ради VІІ скликання Денисенка Олександра Михайловича, виданої 29 липня 2016 року син позивача - [PERSON], [INFO] мешкає разом зі своєю матір'ю та перебуває на повному її утриманні (а.с.7). Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені,якщо позивач подасть суду докази того,що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що малолітній син сторін проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо його утримання не досягнуто, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, та враховуючи матеріальне становище сторін, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, враховуючи, що відповідач позов визнав, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та присудження на користь позивачки з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON], аліментів в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку і доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved