Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 18 лютого 2006 року виконавчим комітетом Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 3. В обґрунтування позову зазначала, що 18 лютого 2006 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося. За час шлюбу між ними часто виникали сварки. Із серпня 2018 року подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їхній шлюб носить формальний характер. Надання подружжю строку для примирення є недоцільним. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу їхні діти будуть проживати з матір'ю. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеному, просила суд задовольнити позов та розірвати шлюб, посилаючись на те, що із серпня 2018 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 18 лютого 2006 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 3. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з матір'ю. Суд встановив, що із серпня 2018 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу із [PERSON], оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та[PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved