Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду із позовною завоюю до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та встановлення способу участі у вихованні неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 17.04.2010 року він уклав шлюб з відповідачкою, від якого в них народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 09.10.2017 року шлюб між ними було розірвано, діти залишились проживати з відповідачкою та знаходяться на спільному утриманні. Після розлучення він щомісячно сплачує відповідачці аліменти на утримання дітей. Коли відповідачка дізналась, що він створив нову сім`ю, починаючи з червня 2019 року почала перешкоджати його спілкуванню з дітьми, в результаті чого страждають діти, оскільки вони дуже сильно його люблять, звикли до бабусі - його матері [PERSON] . Він дуже сильно любить дітей, піклується про них. Просив суд усунути перешкоди в спілкуванні з неповнолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначивши наступні способи участі в вихованні та спілкуванні з дітьми: - вівторок та четвер, суботу кожного тижня з 15.00 год. до 19.00 год. за адресою проживання батька; - а також щороку: в день його народження (24 серпня), в день народження дітей [PERSON] (22 вересня), [PERSON] (14 травня), і святкові дні: Великдень, Різдво, Новий Рік (01 січня) з 14.00 год. до 19.00 год., без присутності відповідачки [PERSON] ; - спільний відпочинок двічі на рік під час зимових та літніх канікул терміном на 10 діб; - необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; - в день побачення з дітьми батько має право забирати їх з дому/ дитячого садка або школи особисто. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, яка діє на підставі довіреності Бартош Н.О. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, з урахуванням висновку Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.4 ЦК України встановлено, що принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положенням п.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини Статтею 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Тобто, право батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. 17.04.2010 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 93. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 09.10.2017 року шлюб було розірвано. Від шлюбу народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишись проживати разом з відповідачкою та знаходиться на спільному утриманні, позивач сплачує аліменти відповідачці на утримання дітей. В зв`язку із наявністю між сторонами розбіжності в погляді на спілкування з дітьми, розв`язанням яких стало звернення до суду. Органом опіки та піклування Маріупольської міської ради надано висновок № 01.1-01-23-91 від 02.07.2020 року, з якого визначено спосіб участі позивача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] : щотижнево у вівторок, четвер, суботу з 15-00 до 19-00 за місцем проживання батька; спільний відпочинок в літній період терміном на 10 (десять) діб; спільний відпочинок в зимовий період терміном на 5 (п`ять) діб; необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку; в день побачення з дітьми батько має право забирати їх з дому, школи особисто; в день народження [PERSON] , у дні народження дітей, святкові дні,вирішувати за обоюдною домовленістю. Матеріалами справи підтверджено факт активної участі відповідачки [PERSON] у вихованні та розвитку дітей, однак суд також вбачає, що батько не ухиляється від виконання своїх обов`язків, регулярно сплачує грошові кошти у якості аліментів на утримання дітей. У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Частиною 2 ст.157 СК України законодавець додатково підкреслює обов`язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає зі ст.141 СК України. Праву на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права. Відповідно до змісту ч.1 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Статтями 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно з ч.5,6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд переконаний, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дітьми повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків - зі своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дітей. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дітей, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дітей. Сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дітей. Судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно не бачився з дітьми тривалий час, і цьому сприяли конфліктні стосунки з відповідачкою. Разом з тим, батько дитини має бажання приймати участь у їх утриманні та вихованні, а спілкування між позивачем та дітьми не перешкоджають нормальному розвитку дітей, однак відповідачка чинить перешкоди, що підтверджується, зокрема наступним. Як встановлено, відповідачка чинить перешкоди позивачу в участі у вихованні дитини без поважних причин, обмежуючи їх зустрічі та спілкування навіть в телефонній розмові. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка чинить перешкоди позивачу в участі у вихованні дітей без поважних причин. Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції. Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд, вирішуючи спір між сторонами, керується зазначеними вище нормами сімейного законодавства та задовольняючи позовні вимоги частково, виходить насамперед з інтересів самих дітей, а тому, з урахуванням не тільки формального права позивача на зустріч зі своїми дітьми, а з урахуванням усіх інших істотних обставин справи у їх сукупності, віку дітей, режиму дітей, встановлює спосіб спілкування батька з його дітьми шляхом систематичних побачень. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Суд, надавши належну оцінку вищевикладеному та з урахуванням прав й інтересів дитини, а також позиції Органу опіки та піклування, вважає необхідним і правильним встановити наступний порядок, вважаючи його найбільш прийнятним для реалізації прав батьками та таким, що найкраще відповідає інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial