Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказав, що між сторонами 19.07.2013 року було укладено кредитний договір №134641/35/к1, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 38000,00 грн. строком на 36 місяців, з 19.07.2013 по 19.07.2016 року, а відповідач в свою чергу зобов'язався використовувати кредит на цілі визначені договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, та повернути кредит у строки встановлені договором. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, оскільки останнє погашення по кредиту було здійснено 04.03.2014 року та 03.06.2014 року по відсотках за користування кредитом, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 08.12.2015 року, позивач просить достроково стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 109800,75грн., та судовий збір у сумі 1647,00 грн. Позивач та відповідач в судове засідання для розгляду справи не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду, про що в справі міститься зворотне повідомлення. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно ст.ст. 549, 550 ЦКУкраїни, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разіпорушення ним зобов'язання, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Ч. 2 ст. 65 ЦК України, передбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.5.3.10. Кредитного Договору, кредитодавець має право достроково витребувати у позичальника кредит з нарахованими процентами за період фактичного користування ним та інші платежі, що підлягають сплаті згідно умов договору, та визначити строки (терміни) дострокового повернення, процентів та інших платежів за договором, зокрема у випадку неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п. 6.4. кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання позичальником будь - яких умов договору зазначених у п.п. 5.2.3., 5.2.4., 5.2.5., позичальник сплачує кредитодавцю штрафу розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання та неналежного виконання. 19.07.2013 року, між сторонами було укладено кредитний договір №134641/35/к1, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 38000,00 грн. строком на 36 місяців, з 19.07.2013 по 19.07.2016 року, а відповідач в свою чергу зобов'язався використовувати кредит на цілі визначені договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, та повернути кредит у строки встановлені договором. (а.с. 26-28). На момент отримання кредиту відповідач працював на посаді інженера 2 категорії ДП «Проектно - конструкторське технологічне бюро з автоматизації систем управління на залізничному транспорті України, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 30). Останнє погашення по кредиту було здійснено 04.03.2014 року в розмірі 1055,56 грн., що підтверджується довідкою по рахунку [NUMBER] з 19.07.2013 по 21.07.2015 року (а.с. 60 ) та 03.06.2014 року по відсотках у сумі 3,92 грн., що підтверджується довідкою по рахунку [NUMBER] з 19.07.2013 по 21.07.2015 року (а.с. 61). Згідно розрахунку загальної суми заборгованості станом на 01.12.2015 року, загальна сума заборгованості Відповідача по кредитному договору складає 109800,75 грн., із них 33596,01 грн. - сума простроченої заборгованості, 24539,65 грн. - сума прострочених процентів по кредиту, 16540,27 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення процентів, 3800,00грн. - сума штрафу за невиконання умов кредитного договору, 23214,84 грн. - заборгованість по кредиту з урахуванням індексу інфляції. (а.с. 58 ). На підставі викладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, в частині дострокового стягнення зоборгованності по кредиту, а також заборгованості по несплачених відсотках, пені, пені за несвоєчасне повернення процентів, штрафу та заборгованості по кредиту з урахуванням індексу інфляції, загальною сумою 109800,75 грн. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1647,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved