Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ „Дельта Банк звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 19.03.2007 року ПАТ „ Дельта Банк (правонаступник ТОВ КБ «Дельта») та фізична особа резидент України [PERSON] уклали кредитний договір № 003-14056-190307, відповідно якого, відповідачу було надано кредит у сумі 3600,00 грн. на придбання певного майна/послуг, про що свідчить меморіальний ордер №9161032 від 20.03.2007 року та рахунок-фактура № 138 від 19.03.2007 р., зі сплатою процентів у розмірі 12 % річних, а також за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1.45% в місяць. Позивач свої зобовязання за договором виконав шляхом відкриття кредитного рахунку. Зі свого боку відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 02.06.2015р. він має заборгованість в сумі 3387,44 грн., яка складається із: - 2736,36 грн. заборгованості за сумою кредиту; - 124,94 грн. заборгованості за відсотками; - 526,14грн. заборгованості за комісіями. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 3387,44грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Як вбачається з кредитного договору №003-14056-190307 від 19.03.2007 року, [PERSON] було надано кредит у сумі 3600,00 грн. на придбання певного майна/послуг, про що свідчить меморіальний ордер №9161032 від 20.03.2007 року та рахунок-фактура № 138 від 19.03.2007р. Відповідач станом на 02.06.2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Положеннями договору передбачено, що у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на один місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, перед бачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобовязання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, і станом на 02.06.2015р. він має заборгованість в сумі 3387,44 грн., яка складається з: 2736,36 грн. заборгованість за сумою кредиту; 124,94 грн. заборгованість за відсотками; 526,14 грн. заборгованість за комісіями. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved