Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми авансу у розмірі 500 доларів США. На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що на підставі усної домовленості в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу квартири, позивач передала відповідачу аванс у розмірі 500 доларів США, що підтверджується розпискою від 01 грудня 2017 року. Вказує, що сторони домовились в термін до 21 грудня 2017 року укласти нотаріально посвідчений договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS]. Так, 12 грудня 2017 року угода не була укладена у зв'язку з тим, що відповідач не знявся з реєстрації за вищевказаною адресою та відмовився від сплати 50% внесків в державний бюджет при укладанні договору купівлі-продажу. При цьому відмовляється у добровільному порядку повернути позивачу кошти отримані як авансовий внесок. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У судове засідання позивача не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач викликався в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмовий відзив на позов не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі усної домовленості в рамках майбутнього договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], [PERSON] передала [PERSON] завдаток у розмірі 500,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 01 грудня 2017 року (а.с.6). Зі змісту вказаної розписки видно, що сторони домовились у термін до 21 грудня 2017 року підписати нотаріально оформлений договір купівлі-продажу квартири. Позивач свої зобов'язання за попереднім договором виконав на відміну від відповідача. Згідно письмових пояснень позивача, договір купівлі-продажу квартири не був укладений між сторонами, у зв'язку з невиконанням відповідачем їх усної домовленості щодо зняття [PERSON] з реєстрації за місцем проживання (у квартирі, яка мала бути предметом договору) та його відмовою від сплати 50% внесків в бюджет при укладанні відповідного договору. Згідно зі cт. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З тексту розписки однозначно вбачається, що відповідач підтвердив у письмовому вигляді той факт, що взяв від позивача грошові кошти в сумі 500 доларів США. Зазначено призначення платежу: завдаток від продажу квартири за адресою: [ADDRESS], що логічно повинно тлумачитись як аванс до продажу вказаної квартири. Також встановлений строк - до 21 грудня 2017 року, на укладання договору купівлі - продажу. Згідно із ч.ч. 1, 3 cт. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім, договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Таким чином, якщо договір, на виконання грошових зобов'язань по якому внесено певну суму (аванс), не укладено, то аванс підлягає поверненню. У разі відмови від укладення договору, в подальшому дана сума авансу є сумою, яка утримується особою без достатніх правових підстав. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого ) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно ), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки договір купівлі-продажу зазначеної квартири між позивачем і відповідачем не був укладений, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 500 доларів США є авансом, який підлягає поверненню у тому ж виді і в повному розмірі. Згідно зі ст. 533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Згідно з офіційним курсом валют НБУ на день винесення рішення, 100 доларів США еквівалентно 2612,2310 гривні. За даним курсом 500 доларів США - еквівалентно 13 061,16 гривні. Саме така сума і підлягає стягненню на користь позивача як внесений ним аванс до договору, який не відбувся, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 704,80 грн, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом була звільнена від його сплати на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved