Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього 30 900 грн заборгованості за утримання машиномісць, 8 468,66 грн пені, 848,29 - 3% річних, 2 646,82 грн інфляційної складової та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на праві приватної власності належать машиномісця [NUMBER], які розташовані в підвалі №2 в підземній автостоянці за адресою: [ADDRESS] . 01.07.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №01-07-46,47-2/ЛУ7Б про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання щомісячно оплачувати вартість послуг позивача в розмірі 860 грн на місяць за обслуговування двох машиномісць і приймати участь у витратах по утриманню належної частини автостоянки, а позивач зобов`язаний був забезпечити обслуговування стоянки і прилеглої території, зберігати транспортні засоби відповідача на стоянці відповідно до вимог «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», а саме постачання електроенергії, води, комунальними службами, здійснення пропускного та внутрішнього режимів, постійну охорону підземної автостоянки, прибирання території та ряд інших послуг. 01.07.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про реструктуризацію заборгованості відповідно до умов якого відповідач визнав свою заборгованість за надані позивачем послуги з утримання та експлуатаційного обслуговування автопаркінгу та машиномісць [NUMBER] за період з 30.03.2011 року по 30.06.2017 року в сумі 29 800 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаними договорами не виконує, в зв`язку з чим станом на 29.12.2018 року у нього утворилась заборгованість в розмірах: -12 900 грн (за договором №01-07-46,47-2/ЛУ7Б); -18 000 грн (за договором про реструктуризацію заборгованості). Крім того, позивач просив застосувати штрафні санкції у вигляді пені, 3 % річних та індексу інфляції у розмірах: -за договором №01-07-46,47-2/ЛУ7Б: 2 815,92 грн пені; 275,04 грн - 3 %річних; 883,22 грн - інфляційної складової боргу; -за договором про реструктуризацію заборгованості: 5 652,74 грн пені; 573,25 грн - 3 %річних; 1 763,60 грн інфляційної складової боргу. Ухвалою суду від 13.03.2019 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. [PERSON] оскаржив ухвалу суду від 13.03.2019 року в апеляційному, а згодом і в касаційному порядку, в частині підсудності розгляду справи. Постановою Київського апеляційного суду від 03.10.2019 року, залишеною без змін Постановою Верховного Суду від 04.03.2020 року, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2019 року залишена без змін. Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 01.07.2017 року між ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС 1» та [PERSON] був укладений договір №01-07-46,47-2/ЛУ7Б про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання щомісячно оплачувати вартість послуг позивача в розмірі 860 на місяць за обслуговування одного машиномісця і приймати участь у витратах по утриманню належної йому автостоянки, а позивач зобов`язаний забезпечити обслуговування стоянки і прилеглої території, зберігати транспортні засоби відповідача на стоянці відповідно до вимог «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», а саме постачання електроенергії, води, комунальними службами, здійснення пропускного та внутрішнього режимів, постійну охорону підземної автостоянки, прибирання території та ряд інших послуг (а.с.9-11). Відповідно до п.7.1. вказаного договору сторони домовились, що договір діє до 30.06.2020 року включно. Крім того, між ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС 1» та [PERSON] укладено договір реструктуризації заборгованості, відповідно до якого відповідач визнав свій борг за надані позивачем послуги з утримання та експлуатаційного обслуговування автопаркінгу та машиномісць [NUMBER] за період з 30.03.2011 року по 30.06.2017 року в сумі 29 800 грн (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим, взяті на себе зобов`язання за договорами відповідач не виконує, в зв`язку з чим у останнього станом на 29.12.2018 р. утворилась заборгованість в розмірі 12 900 грн (за договором №01-07-46,47-2/ЛУ7Б) та 18 000 (за договором про реструктуризацію заборгованості), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8) Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений договором або законом. Відповідно до п.5.3 договору №01-07-46,47-2/ЛУ7Б у випадку порушення виконання зобов`язання щодо внесення платежів у строки та в розмірі, передбаченому договором, власник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язання до дати повного погашення заборгованості. Згідно з п. 5 договору про реструктуризацію заборгованості (а.с. 12) у випадку порушення власником зобов`язання що внесення платежів у строки та в розмірі, передбаченому договором, власник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язання до дати повного погашення заборгованості. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми та інфляційні витрати. З огляду на викладене, вимоги позивача знайшли своє підтвердження. Отже, загальна сума заборгованості складає 42 863,77 грн, що складається з: -за договором №01-07-46,47-2/ЛУ7Б: 12 900 грн основного боргу, 2 815,92 грн пені; 275,04 грн - 3 %річних; 883,22 грн - інфляційної складової боргу; -за договором про реструктуризацію заборгованості: 18 000 грн основного боргу; 5 652,74 грн пені; 573,25 грн - 3 %річних; 1 763,60 грн інфляційної складової боргу. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за вказаними договорами. З відповідача на користь позивача підлягає також стягнення суми судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 1 762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved