Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

У січні 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Донецької міської ради, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 липня 2014 року померла мати позивача - [PERSON], якій на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS]. Позивач у встановлений законом строк звернувся до Восьмої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу. Постановою Восьмої Донецької державної нотаріальної контори від 13 серпня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену квартиру у зв'язку з тим, що архів вказаної нотаріальної контори та всі спадкові справи залишилися на території проведення антитерористичної операції. Тому позивач просить визнати за ним прав власності на квартиру, розташовану за адресою: м.Донецьк, бульв.Шевченка[ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 17 липня 2014 року померла [PERSON], яка позивачу доводилася рідною матір'ю, що підтверджується свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про народження /а.с.3,4/. На підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 24 вересня 2007 року, [PERSON] на праві приватної власності належала квартира розташована за адресою: м.Донецьк, бульв.Шевченка[ADDRESS] /а.с.4,5/. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №20119771. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з витягів зі спадкового реєстру, після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №56332812 Восьмою донецькою державною нотаріальною конторою. Копію спадкової справи на запит суду не надано та повідомлено про неможливість подання у зв'язку з тим, що архіви вказаної нотаріальної контори знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції. Постановою від 13 серпня 2016 року, державний нотаріус Восьмої донецької нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, розташовану за адресою: місто Донецьк, бульвар Шевченка, бульв.58, кв.35, у зв'язку з тим, що архів вказаної нотаріальної контори та всі спадкові справи залишилися на території проведення антитерористичної операції. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, спадкодавцю належало на праві власності нерухоме майно, позивач у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини, проте не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved