Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 13 липня 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка на момент написання даної позовної заяви проживає разом з позивачем. На даний час між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а також почуття любові та поваги. З 01 вересня 2017 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Вважає, що шлюб носить формальний характер та суперечить інтересам сторін. У зв'язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Також зазначила, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 01 вересня 2017 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Також зазначив, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 01 вересня 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 липня 2013 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 359, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 13 липня 2013 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 17 грудня 2014 року, актовий запис № 1837 (а.с. 8). Причиною розпаду сім'ї стала відсутність між сторонами взаєморозуміння, а також почуття любові та поваги, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 01 вересня 2017 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved