Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

у серпні 2017 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.10.2011 року, з метою отримання банківських послуг, відповідач підписав заяву б/н, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 3000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки зобов'язання за договором позичальник належним чином не виконує, а тому станом на 04.07.2017 року має заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19659,76 грн та судовий збір. У судове засідання сторони не з'явилися, представник позивача направив клопотання (а.с.32) про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, двічі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації, натомість поштові конверти повернулися з відмутками «адресат вибув» та «адресат не проживає». Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. У відповідності зі ст.281 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 07.10.2011 між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг без номера, що складається із Заяви позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, за умовами якого банк видав Клієнту картку - Кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з базовою відсотковою ставкою 3,0 % на місяць, яку з 01.01.2013 року переведено на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з базовою відсотковою ставкою 2,5 % на місяць за тратами здійсненими з 01.09.2014 р. - 2,9 %, з 01.04.2015р. - 3,6 % (а.с. 7,8). За умовами договору (п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов) після отримання від клієнта всіх документів, банк самостійно встановлює кредитний ліміт, який має право в будь-який час змінити, що є безумовною згодою клієнта про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. Згідно Тарифів банку щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2014 р. - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). За несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів передбачена сплата пені (списується у день списання процентів), яка складає: 0,24 % від сум загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; 0,24 % від сум загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Та при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань - штраф у сумі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.8). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 04.07.2017 заборгованість за даним кредитним договором перед банком становить 19659,76 грн, з яких: 1976,38 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8372,52 грн - заборгованість за процентами; 7898,49 - нарахована пеня за прострочення зобов'язання; 1412,37 грн - заборгованість по судовим штрафам (а.с.6). В той час, за змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Таким чином, ставлячи питання про одночасне стягнення пені та штрафу, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Оскільки п. 2.1.1.12.6.1 Умов (стягнення пені) та п. 2.1.1.7.6 (стягнення штрафу) визначена відповідальність за несвоєчасне виконання зобов'язань, а відтак одночасне їх застосування є неприпустимим. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України викладеній у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015р. Таким чином, оскільки умовами договору передбачено першочергове стягнення неустойки у вигляді штрафу (п. 2.1.1.7.6),а тому суд вважає, що вимога позивача про стягнення пені (п.2.1.1.12.6.1), яка передбачена Договором, є безпідставною. В той час, п. 2.1.1.7.6 Умов передбачена сплата штрафу за порушення строків платежів по будь якому з грошових зобов'язань за діючим Договором більш ніж на 30 днів, розмір якого встановлено тарифами договору (а.с.18). За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором без номера від 07.10.2011 р., яка виникла станом на 04.07.2017 р., у розмірі 11761,27 грн, що включає: 1976,38 грн - тіло кредиту; заборгованість за відсотками - 8372,52 грн; заборгованість по судовим штрафам - 1412,37 грн. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 960 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved