Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дітей, доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] з нею. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з 13 липня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей, дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між ними розірвано рішенням суду, яким не визначено місце проживання дітей, а вона з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання дітей, які фактично проживають разом з нею. Вважає, що в інтересах дітей проживати разом з нею. У судове засідання позивачка не прибула, її представниця [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу заслухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному об`ємі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не прибув, подав до суду заяву, в якій просить справу заслухати у її відсутності, позовні вимоги не визнає. Представники третіх осіб у судове засідання не прибули, подали до суду заяви, в яких просить справу заслухати у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали у повному об`ємі. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2014 року (а.с.22-24). Від проживання у шлюбі в них народилося двоє дітей, дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] ( а.с.9-10). З рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2014 року вбачається, що вирішуючи позов про розірвання шлюбу питання про місце проживання дітей судом не вирішувалося. У відповідності до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. У відповідності до ч. 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Крім цього, за правилом ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що діти на момент вирішення спору проживають з матір`ю. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Рожнятівської райдержадміністрації від 21 січня 2020 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне залишити малолітніх дітей на проживання з матір`ю. З огляду на вищенаведені судом докази, які надали суду сторони на підтвердження та заперечення позовних вимог, щодо визначення місця проживання дітей,

Outcome: approved