Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Городоцької районної державної адміністрації в особі Центру надання адміністративних послуг, Городоцької міської ради Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру та просив визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане Реєстраційною службою Городоцького РУЮ Львівської області 07.02.2014, індексний номер 17477179 на ім`я [PERSON] , згідно якого їй належить на праві власності земельна ділянка площею 2.3084 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 462091010026:000:0007 та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане Реєстраційною службою Городоцького РУЮ Львівської області 07.02.2014 індексний номер 17478308 на ім`я [PERSON] , згідно якого їй належить на праві власності земельна ділянка площею,0,0561 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 4620910100110000059 та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку Позивач [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що він є власником двох земельних ділянок площею 2.3645 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Городоцької міської ради Львівської області. Вказана земельна ділянка складається з двох окремих ділянок, відповідно: площею 2.3084 га кадастровий номер 4620910100:26:000:0001 та площею 0.0561 га кадастровий номер 4620910100:26:000:0002. Право власності на вказану земельну ділянку стверджується Державним актом серії ЯБ № 563586 виданого на підставі розпорядження голови Городоцької районної адміністрації № 854 від 20.12.2004 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. В січні 2016 року йому стало відомо, що на місці розташування його земельних ділянок також зареєстровано право власності на земельні ділянки [PERSON] , про що свідчать свідоцтво про право власності на нерухоме майно на дві земельні ділянки площею 0.0561 га та 2.3084 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже виділяючи одну і ту ж земельну ділянку, Городоцька міська рада та управління Держземагенства у Городоцькому районі погоджуючи технічну документацію [PERSON] В [PERSON] не врахували той факт, що він з 2006 року є власником тих же земель. 04.06.2019 [PERSON] відповідачка за первісним позовом, звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , треті особи Городоцька райдержадміністрація в особі центру надання адміністративних послуг, Городоцька міська рада Львівської області, Головне управління Держгеокадастру, та просила визнати недійсним та скасувати Розпорядження Городоцької районної адміністрації № 854 від 20.12.2004 та визнати не дійсним і скасувати Державний акт серії ЯБ № 563586 від 01.03.2006 виданий на ім`я [PERSON] . Зустрічний позов мотивує тим, що вона є власником двох земельних ділянок площею 0.0561 га та 2.3084 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, має правовстановлюючі документи. Земельні ділянки їй виділено на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Городоцької міської ради, на підставі рішення Городоцької районної ради народних депутатів 22.04.1996 № 84.Просила її позовні вимоги задовольнити а в позові [PERSON] відмовити. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області 04 червня 2019 року вищезазначені позовні заяви об`єднано в одне провадження. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] свої позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, крім того пояснив, що йому надані спірні земельні ділянки у власність в 2004 році, а відповідачка [PERSON] оформила на ці ж землі право власності в 2014 році, з огляду на те, що він став власником земель набагато раніше вважає, що відповідачка хоч і має право на земельний пай, однак їй повинні були виділити такий не на його землях. Просив первинний позов задовольнити, а в зустрічному позові [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали та просили відмовити в позові як такому, що пред`явлений безпідставно. [PERSON] пояснив, що його довірителька мала право на земельний пай згідно Сертифікату виданого їй в травні 1997 року, чому Городоцька міська рада та управління Держгеокадастру одну і ту ж земельну ділянку надали двом особам не відомо, однак вважає, що [PERSON] має переважне право на спірні земельні ділянки, оскільки пропрацювала в колгоспі. Представник відповідача Городоцької райдержадміністрації в особі Центру надання адміністративних послуг [PERSON] просив розглядати справу у відсутності представника, покладається на розсуд суду. Статус Городоцької міської ради з третьої особи позивач за первісним позовом [PERSON] змінив на відповідача.(а.с.159-160) Представник відповідача Городоцької міської ради надала суду пояснення, які мотивує тим, що [PERSON] згідно рішення Городоцького районного суду Львівської області від 17.10.2003 був включений в додаткові списки на одержання середнього земельного паю по ССГ «Городоцька» та Городоцьку міську раду було зобов`язано видати йому сертифікат на землю. Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації від 20.04. 2004 № 256 за рахунок середньої земельної частки (паю) була виділена [PERSON] . Згідно рішення судової палати апеляційного суду Львівської області від 23.07.2012 [PERSON] підтримано право на земельну частку (пай), згідно наявного в неї Сертифікату та на підставі рішення суду 07.02.2014 [PERSON] службою Городоцького районного управління юстиції Львівської області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яким є спірні земельні ділянки. Городоцька міська рада позов [PERSON] підтримує, а в додаткових поясненнях Городоцька міська рада робить посилання на можливість укладення сторонами мирової угоди. Треті особи: представник Головного управління Держгеокадастру у Львівській області просив розглядати справу у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні сторін та їх представників, свідка [PERSON] судом встановлено наступне. Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюється цивільним та земельним законодавством. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст.. 378 ЦК України право власності на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду. У випадках встановлених законом. З огляду вимог\~частини першої ст. 10 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За положеннями ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АРК або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Як вбачається з технічної документації про передачу земельних часток (паїв) в натурі і видачі державних актів на право приватної власності на землю, Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 563585 виданого 01.03.2006 на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 20 грудня 2004 року № 854 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.3645 га на території Городоцької міської ради, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з двох земельних ділянок 2.3084 га з кадастровим номером 4620910100:26:000:0001 та 0.0561 га з кадастровим номером 4620910100:11:000:0002 (а.с.10, 24-41.) Згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно номер 17477179 та відповідно номер 17478308 від 07.02.2014 [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.3084 га кадастровий номер 4620910100:26:000:0007 та площею 0.0561 га кадастровий номер 4620910100:11:000:0059. Земельні ділянки розташовані на території Городоцької міської ради. (а.с.12-16) Відповідно до ч.2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Як встановлено в судовому засіданні спір виник між органом місцевої влади та власниками однієї і тієї ж земельної ділянки, яка складається з двох частин. Згідно з ч. 1\~ст.\~10\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» ради - представницькі органи місцевого самоврядування сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За положенням\~ст.12 ЗК України\~до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить в т.ч. розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних громад. З оглянутих та досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що як позивач за первісним позовом [PERSON] так і позивач за зустрічним позовом [PERSON] мають право на земельні частки (пай). Так, план меж земельних ділянок згідно Державного акта [PERSON] з описом свідчить про те, що його земельна ділянка межує із земельними ділянками громадян [PERSON] та [PERSON] про що свідчив у судовому засіданні також свідок [PERSON] (а.с.10,38,41). Згідно висновку про обмеження та сервітути (а.с.42) права інших осіб та обмеження на користування земельними ділянками площею 2.3645 га в т.ч. - 2.3084 га ріллі та 0.0561 га кормових угідь розташованих за межами м.Городок Львівської області та підлягають передачі у власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у Городоцькому районному відділі земельних ресурсів не зареєстровані. З огляду на наведене вбачається, що на момент виготовлення [PERSON] технічної документації йому не було відомо про зайнятість вказаних земель [PERSON] . Згідно Рішення IV- го демократичного скликання від 07.02.2003 № 249 Городоцька міська рада вирішила просити райдержадміністрацію про припинення права [PERSON] на середню земельну частку (пай) та визнати недійсним сертифікат виданий на її ім`я від 13.05.1997 по вказаному рішенню, слухалися справи в судах (а.с.21-23,29,30). Отже, на момент затвердження технічної документації на передачу земельної частки (паю) та виділення земельних ділянок в натурі [PERSON] , Городоцькій міській раді було відомо про те, що існує в судах спір щодо земельних часток (паїв) і виділена земельна ділянка, яка передається останньому може бути також спірною. Щодо, виділу однієї і тієї ж земельної ділянки, двом особам [PERSON] та [PERSON] представник Городоцької міської ради Львівської області не змогла спростувати та дати оцінку таким діям. Також, в суді встановлено, що при оформленні права власності на земельні ділянки у 2014 році [PERSON] їй було відомо, що спірна земельна ділянка використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬПЛАЗА» яку передав в оренду [PERSON] , однак нею подано документи для отримання саме тієї земельної ділянки, яка вже передана у власність [PERSON] . Суд не приймає посилання [PERSON] та її представника як на належний доказ лист держінспекції сільського господарства у Львівській області в тому, що [PERSON] не мав сертифіката на земельну частку (пай) тому в нього відсутнє таке право, оскільки, в суді встановлено, що на підставі рішення суду від 17 жовтня 2003 року (а.с.17) Городоцьку міську раду Львівської області зобов`язано внести [PERSON] у додаткові списки осіб які мають право на отримання земельної частки (паю), та зобов`язано Городоцьку міську раду видати йому Сертифікат. Відповідно до\~вимог\~ст.ст.76\~-81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, предметом доказування є обставини , що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивач за первісним позовом вказував про витребування технічної документації, однак в підготовчому судовому засіданні не наполягав на такому клопотанні, вважав, що позивач за зустрічним позовом надасть в порядку доказів. Проте, позивач за зустрічним позовом [PERSON] не надала суду для огляду та дослідження технічну документацію по передачі їй земельних часток (паїв) в натурі на території Городоцької міської ради Львівської області, що унеможливлює встановити належні підстави для отримання нею свідоцтв про право власності на нерухоме майно, а саме земельні ділянки площею 0.0561 га та 2.3084 га , не заявляла клопотань про витребування такої судом за неможливості надати. Суд критично відноситься до пояснення представника Городоцької міської ради, що спірна земельна ділянка на момент затвердження технічної документації [PERSON] ні за ким не значилась, оскільки міській раді було відомо, що вказана земля вже один раз була вилучена по судовому рішенні від 22.10.2001 № 2-1529 і спір тривав. Враховуючи в сукупності всі докази, суд вважає, що обидва позови є підставними. Згідно ч.10\~ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування»\~(яка діяла на момент виникнення спірних відносин) акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої не відповідності\~ Конституції\~або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (статті 126 ЗК України). Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки та свідоцтва про право власності є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Згідно із частиною третьою\~статті 152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Статею 140 ЗК України\~встановлено перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку для випадків, коли право власності набуто в установленому законом порядку. Разом із тим судом установлено, що як [PERSON] так [PERSON] набули право власності на одні і ті ж земельні ділянки на підставі незаконних розпоряджень відповідних органів місцевого самоврядування. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Outcome: partial