Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ буд інвест» (далі - відповідач 1) про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 вересня 2015 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 1с/1к/40, за яким відповідач продає, а позивач купує майнові права на об'єкт нерухомості, розташований в об'єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] (квартира, загальною площею 39,5 кв.м., на третьому поверсі). 01 червня 2016 року сторони уклали договір про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № 1с/1к/40 від 28 вересня 2015 року, згідно якого, сторони дійшли спільної згоди за заявою позивача розірвати договір. Відповідач зобов'язався повернути позивачу грошові кошти у розмірі 506000,0 грн., що були сплачені позивачем, на його розрахунковий рахунок протягом 3-х місяців з дня підписання цього договору про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № 1с/1к/40 від 28 вересня 2015 року. Відповідач свої зобов'язання з повернення грошових коштів не виконав, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом, для захисту своїх прав. Тому, позивач просила суд стягнути з відповідача 506000,00 грн. - основної заборгованості; 10120,00 грн. - збитків. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, заперечень до суду не надходило. Суд, заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи із таких підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2015 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 1с/1к/40, відповідно до п. 2.1. якого, відповідач продає, а позивач купує майнові права на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Сторони домовилися, що об'єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об'єкт нерухомості, розташований в об'єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS], загальною площею 39,5 кв.м., на третьому поверсі, в другій секції) (а.с. 2-5). Відповідно п. 2.6 цього договору плановий термін закінчення будівництва - 2 (другий) квартал 2016 року. Відповідно п. 2.7 цього договору плановий термін введення в експлуатацію - 2 (другий) квартал 2016 року. Згідно п. 4.1. цього договору, в день укладення цього договору вартість майнових прав 1 кв.м. об'єкту нерухомості складає 13509,00 грн.; орієнтовна загальна вартість майнових прав на об'єкт нерухомості в день укладення цього договору складає 533600,00 грн. (п. 4.2. договору). Пунктом 4.3. договору встановлено, що позивач оплачує вартість майнових прав наступним порядком: перший платіж у розмірі 506000,00 грн. не пізніше 13 жовтня 2015р.; другий платіж, яким оплачується площа 2,05 кв.м. оплачується в еквіваленті 583,36 доларів США по курсу НБУ за 1 кв. м. до травня 2016 року. Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання щодо оплати вартості майнових прав та сплатив 08 жовтня 2015 року на користь відповідача 126500,0 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №9 від 08.10.2015 року; 09 жовтня 2015р. сплатив на користь відповідача 126500,0 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №10 від 09.10.2015 року; 12 жовтня 2015р. сплатив на користь відповідача 126500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №11 від 12.10.2015 року, 13 жовтня 2015р. сплатив на користь відповідача 126500,0 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №12 від 13.10.2015 року (а.с. 6). У відповідності до п. 5.3.1.1. договору, позивач має право відмовитися від цього договору, шляхом дострокового розірвання цього договору. Пунктом 6.1. договору встановлено, що у випадку розірвання цього договору з ініціативи покупця, на умовах, викладених у цьому договорі, продавець протягом 3 місяців з дня повідомлення, повертає вартість майнових прав, оплачених покупцем. 01 червня 2016р., із врахуванням пункту 6.1. договору, сторони укладали договір про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № 1с/1к/8 від 28 вересня 2015 року, згідно якого, сторони дійшли спільної згоди за заявою позивача розірвати договір. Відповідач зобов'язався повернути позивачу грошові кошти на розрахунковий рахунок протягом 3-х місяців з дня підписання цього договору (а.с. 7). Таким чином, оскільки договір про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № 1с/1к/8 від 28 вересня 2015 року було укладено сторонами 01 червня 2016 року, відповідач зобов'язаний був повернути грошові кошти позивачу у розмірі 506000,00 грн. до 01 вересня 2016 року. Однак, грошові кошти позивачу у розмірі 506000,00 грн. відповідач, у встановлений строк не повернув, порушивши свої зобов'язання, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 506000,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у розмірі 10120,00 грн., то суд вважає дані вимоги обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п. 11.2 договору купівлі-продажу майнових прав №1с/1к/40 від 28.09.2015 року у випадку порушення продавцем умов п.п. 2.6, 2.7 договору покупець має право витребувати у продавця компенсацію завданого збитку у розмірі 0,5% від ціни майнових прав за кожен місяць прострочки. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Приписами ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів у підтвердження заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового засідання. Враховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, беручи до уваги, що позивач виконав належним чином умови договору купівлі-продажу майнових прав № 1с/1к/40 від 28.09.2015 року, однак відповідач порушив свої зобов'язання, не повернув належні позивачу грошові кошти, крім того, позивачем доведено факт завдання йому матеріальних збитків, тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збірв розмірі 5161,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved