Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина повністю перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровою особою та може працювати. Відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі по 450 гривень на місяць. Свою позицію мотивує тим, що на даний час ніде не працює, через війну виїхати на роботу в Росію не може. Випадковими заробітками в дома заробити більше двох тисяч на місяць неможливо. Також вважає безпідставними посилання позивачки у позовній заяві на те, що він не надавав коштів на утримування дитини. Пів року тому він залишив дружині 20000 гривень, а тому вона мала кошти на утримування дитини. Вислухавши сторін та дослідивши надані сторонами докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4) Сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 5). Позивачка проживає у важких матеріально - побутових умовах і має на утриманні дочку, що підтверджується актом обстеженням матеріально-побутових умов позивачки та довідкою № 677, що видані Дубівською сільською радою 28 жовтня 2014 року (а. с. 6). Відповідач на даний час ніде не працює, живе разом з матір»ю у її житловому будинку у незадовільних матеріально-побутових умовах, що підтверджується копією трудової книжки та актом обстеження матеріально – побутових умов його проживання, виданим Небилівською сільською радою 6 листопада 2014 року (а. с. 12-14 ). Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком дочки [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачкою. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 450 гривень на місяць, позивачка не надала доказів того, що його доходи дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень на місяць та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі. При цьому суд враховує, що відповідач хоч офіційно ніде не працює, однак є здоровою людиною яка може працювати і надавати кошти на утримання своєї дитини. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, то судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial