Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

у серпні 2018 року до Машівського районного суду Полтавської області з Карлівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 січня 1977 року, актовий запис № 20, мають повнолітню доньку, [PERSON], [INFO] Спільне життя у них не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, разом не проживають з 1987 року. Через органи РАЦС розірвати шлюб не можуть, оскільки за станом здоров'я позивач не може прибути до органу РАЦС за місцем проживання відповідача. У зв'язку з наведеним позивач просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити (а.с.24). Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи (а.с.26), надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, в якій також позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити (а.с.28). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст.ст. 200, ч.4, 206 ч.4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши надані письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 17 січня 1977 року зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Згідно відмітки у паспорті позивача, останній зареєстрований у [ADDRESS] (а.с. 4-5), є особою з інвалідністю І групи (а.с.8) та особою, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи 1 категорії (а.с.7). За повідомленням Лип'янської сільської ради Карлівського району Полтавської області № 02-25 / 377 від 27.08.2018 р., [PERSON], [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, разом не проживають з 1987 року, спільного господарства не ведуть, що свідчить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Прізвище відповідача [PERSON] після розірвання шлюбу залишити - [PERSON], оскільки про його зміну остання не заявила. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved