Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 19.07.2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У зв'язку зі зміною матеріального стану відповідача, який покращився, оскільки останній має значні неофіційні доходи; із щомісячними витратами на дитину, пов'язаних із відвідуванням нею гуртків, басейну тощо, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. У судове засідання з'явилася позивач [PERSON], яка позов підтримала з підстав, викладених у ньому. У судовому засіданні позивач пояснила суду, що бажає збільшити розмір аліментів, які сплачує на її користь позивач та стягувати їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1500, щомісячно, так як той має неофіційні доходи та виникли потреби у додаткових витратах на дитину, пов'язаних навчанням у школі та відвідуванням нею гуртків. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, надав до суду заперечення згідно яких у задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки позивач не надала доказів щодо збільшення рівня його доходу. Окрім цього, не надано доказів щодо збільшення розміру витрат на утримання доньки за рахунок витрат на гуртки. Він має офіційне джерело доходу, то підстав для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі немає. При цьому вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на дитину не можуть пов'язуватися зі зміною аліментів, визначених раніше судовим рішенням. Суд,заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], 23.01.2009 народження, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Октябрським ВРАЦС Полтавського МУЮ. (а.с. 4). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 19.07.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.05.2011 року та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6). Згідно довідки про доходи від 26.02.2016 року [PERSON] працює лікарем-стоматологом в Любешівській ЦРЛ Волинської області. Загальна сума доходу з січня 2015 року по грудень 2015 року, за виключенням аліментів, склав 17475,05 грн. (а.с.18). У відповідності до даних трудової книжки серії [NUMBER], виданої на ім'я [PERSON], останній із 17.06.2014 року прийнятий на посаду лікаря - стоматолога стоматологічного відділення на період відпустки по догляду за дитиною до трьох років лікаря [PERSON] (а.с. 19-20). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. І ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як на доказ щодо збільшення розміру неофіційного доходу відповідача позивач надала до суду виписку по картці / рахунку, з посиланням на те, що той протягом 2015 року переказував їй значні суми кошти. Однак суд дану виписку не приймає як належний та допустимий доказ, оскільки з неї не вбачається, що грошові надходження на картку/ рахунку позивача були отримані із доходів відповідача, а також відсутні дані про те, що їх здійснював саме він. (а.с.34-46). В силу ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, крім посилань на виписку по картці / рахунку, позивач не надала інших доказів, які б вказували на зміну матеріального стану відповідача. Таким чином, позивач у судовому засіданні не довела обґрунтованість своїх позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів. Окрім цього, слід звернути увагу на той факт, що в даний час відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату. Згідно даних трудової книжки на ім'я відповідача, на час ухвалення рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 19.07.2011 року, останній працював на посаді лікаря - стоматолога Вихівської ЦРЛ. А отже, у 2011 році відповідач обіймав рівноцінну посаду тій, яку він замає в даний час, у зв'язку з чим суд вважає, що його матеріальний стан не змінився. Окрім цього, позивачем як докази надані довідки про те, що дитина [PERSON] відвідує заняття в СК «Спартак» на відділенні «Спортивні танці» з 02.03.2016 року, вартість яких щомісячно становить 350 грн.; відвідує заняття в школі сучасної хореографії «Тотус» з 01.09.2015 року ( а.с. 31,32,33), які суд не приймає як належні і допустимі докази у даній справі. Так, позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини позивач не заявляла, не дивлячись на те, що в силу ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд роз'яснив їй таке право. Таким чином, подані позивачем докази щодо відвідування дитиною гуртків відносяться до додаткових витрат, а тому доводи позивача про понесені нею додаткові витрати на дитину не можуть пов'язуватися зі зміною аліментів, визначених раніше судовим рішенням. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у задоволенні позову відмовлено, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed