Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким провести розподіл спільного майна подружжя між нею та відповідачем, визнавши за нею право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS], а також на грошову компенсацію в розмірі 100000 гривень за ? частину вартості автомобіля марки «Фольксваген Кадді», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Сторони у судове засідання не з'явилися, подали спільну заяву про закриття провадження у справі та визнання мирової угоди, відповідно до умов якої за відповідачем слід визнати право власності в цілому на домоволодіння по [ADDRESS] та автомобіль марки «Фольксваген Кадді», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивачка відмовляється від свого права на 1/2 частину зазначеного вище нерухомого та рухомого майна у зв'язку з тим, що отримала від відповідача грошову компенсацію в розмірі 200 000 гривень в рахунок відшкодування вартості спільно нажитого майна та судових витрат по справі. Просять розгляд справи проводити у їх відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про можливість затвердження мирової угоди виходячи з наступного. Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу. За змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Умови мирової угоди викладені сторонами на окремому аркуші та підписані позивачкою, а також відповідачем. При цьому, сторонам відомі наслідки укладення мирової угоди, передбачені ст. 256 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом. Враховуючи, що умови мирової угоди не суперечать вимогам закону, не порушують будь-чиїх прав, свобод чи інтересів, суд вважає за можливе закрити провадження у справі та затвердити мирову угоду. Відповідно до вимог ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Outcome: approved