Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

У серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог заявила, що [INFO] року вона від фактичних шлюбних стосунків з відповідачем народила сина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 17.08.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради. Після припинення стосунків з відповідачем у 2007 році, син залишився проживати разом з матір'ю та перебуває на повному її утриманні. З 01.09.2015 року син навчається на четвертому курсі Запорізького гідроенергетичного коледжу при ЗДІА на денній формі навчання та продовжить навчатись до 30.06.2019 року. Позивачка працює медичною сестрою в КУ «ЗМБКЛ №9» та отримує заробітну плату у розмірі 3000,00 грн. Оскільки син є інвалідом дитинства, він потребує додаткових матеріальних витрат, пов'язаних з навчанням, лікуванням, харчуванням та встановленням нормальних і достатніх умов життя. Також у позові зазначено, що відповідач має постійний стабільний заробіток у розмірі не менш 8000,00 грн. та має матеріальну змогу надавати сину додаткові кошти до закінчення навчання. У зв'язку з важким матеріальним становищем, позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення сином 23 років. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву про слухання справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 17.08.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради, [INFO] року народився [PERSON]. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], будучи повнолітньою особою, яка не досягла віку 23 років, згідно довідки № 180 від 26.07.2018 року, з 01.09.2015 року навчається на 4 курсі (денне навчання) у Запорізькому гідроенергетичному коледжі» Запорізької державної інженерної академії, закінчує навчання 30.06.2019 року. Позивачка проживає разом з сином, який знаходиться на її утриманні, але доходів, які вона отримує працюючи медичною сестрою у КУ«ЗМБКЛ №9» у розмірі 3000,00 грн., не вистачає на необхідне забезпечення повнолітнього сина на період його навчання у навчальному закладі. Факт спільного проживання повнолітнього сина з матір'ю підтверджується витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №2313-129630-2016 від 08.09.2016 року. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER], дитина є інвалідом дитинства, відтак потребує додаткових матеріальних витрат, пов'язаних з лікуванням, харчуванням, навчанням та встановленням нормальних і достатніх умов життя. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у зв'язку з продовженням навчання повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька. Згідно роз'яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведеного, при винесенні рішення, суд бере до уваги пояснення позивачки, які визнаються відповідачем, що останній має постійний стабільний заробіток, а тому має матеріальну змогу надавати сину додаткові кошти до закінчення сином навчання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки, а саме, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до суду, а саме з 01.08.2018 року, і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial