Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У серпні 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із вказаним позовом. Зазначало, що 29 січня 2008 року між [PERSON] і ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», процесуальним правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 20232,76 доларів США, зі сплатою фіксованої процентної ставки 10,99% річних. [PERSON] зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, та сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобовязання, визначені кредитним договором. Посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав неналежним чином, у звязку із чим станом на 24 квітня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 2150,59 доларів США, процентів у сумі 96,73 доларів США, 39206 грн. 53 коп. пені, просило стягнути з [PERSON] на користь товариства вказану заборгованість та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати у відсутність представника позивача. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, просив стягнути з нього на користь товариства залишок заборгованості по сплаті кредиту, а також проценти за користування ним, у задоволенні вимог про стягнення пені відмовити. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 29 січня 2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», і [PERSON] укладено кредитний договір CL-013/036/2008, за умовами якого [PERSON] отримав у власність 20232,76 доларів США строком до 29 січня 2015 року під 10,99% річних, а [PERSON] зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, виконати інші умови договору у строки, визначені договором. 24 вересня 2009 року між ПАТ «ОТП Банк» і [PERSON] укладено додатковий договір №1 до кредитного договору від 29 січня 2008 року, згідно якого графік платежів викладено у новій редакції. 21 січня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» і [PERSON] укладено додатковий договір №2 до кредитного договору від 29 січня 2008 року, згідно якого було доповнено графік платежів. 25 грудня 2014 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і ПАТ «ОТП Банк» укладено договір факторингу, за умовами якого ПАТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги, зокрема, за кредитним договором CL-013/036/2008 від 29 січня 2008 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості востаннє кредит [PERSON] погашався 25 листопада 2014 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ураховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 29 січня 2008 року виконав неналежним чином, що не заперечується і самим [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в частині стягнення 2150,59 доларів США залишку заборгованості за кредитом та 96,73 доларів США процентів за користування кредитом, а всього 2247,32 доларів США, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається із позовної заяви розрахунок заборгованості товариством проведено станом на 24 квітня 2015 року. Станом на вказану дату курс НБУ становив 2253,1063 грн. за 100 доларів США (інформація з офіційного сайту НБУ). Таким чином 2150,59 доларів США становить (2150,59Х2253,1063/100) 48455 грн., 96,73 доларів США становить (96,73Х2253,1063/100) 2179 грн. 43 коп. Відповідно до п. 3.1.1 кредитного договору від 29 січня 2008 року (частина №2) за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. Разом із тим відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 27 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). У судовому засіданні [PERSON] просив не стягувати з нього пеню, оскільки він не ухилявся від виконання зобовязань за кредитним договором від 29 січня 2008 року, увесь час підтримував контакт із банком, ніколи не прострочував виконання зобовязань за кредитним договором, востаннє здійснив проплату за кредитом 25 листопада 2014 року, а строк договору 29 січня 2015 року, тобто до закінчення договору залишилось 2 місяці. Просив врахувати ту, обставину, що він перестав сплачувати кредит, через різке подорожчання долара США, він звертався до банку з проханням перерахувати йому залишок заборгованості по курсу 8 грн. за 1 долар США. Крім того, пояснив, що у нього на утриманні 2-є неповнолітніх дітей, він і дружина отримують зарплату в гривні, також просив врахувати, що 26 листопада 2013 року померла його мати, а 02 грудня 2015 року його брат. За таких обставин, зважаючи на положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, яке надає суду право зменшити розмір неустойки, прохання [PERSON] не стягувати з нього неустойку, ступінь виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором (остання проплата за кредитним договором здійснена 25 листопада 2014 року, як вбачається із розрахунку заборгованості, до цього часу прострочення [PERSON] не допускалось, строк дії договору до 29 січня 2015 року), майновий стан боржника, що підтверджується довідкою про доходи, наявність двох неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до 100 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» слід стягнути судовий збір у сумі 507 грн. 34 коп. (0,01 Х (48455 грн. залишок по кредиту + 2179 грн. 43 коп. проценти за користування кредитом + 100 грн. неустойка)).

Outcome: partial