Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

У січні 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків В позовній заяві позивачі зазначили, що [PERSON] та [PERSON] завдано шкоду внаслідок незаконних дій [PERSON] який у травні 2009 року, керуючи автомобілем здійснив наїзд на позивачів, що призвело до спричинення потерпілій тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вироком Бородянського районного суду від 18 березня 2010 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, Відповідач визнаний винним та засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки та права керування автомобілем на строк 2 роки. Цивільний позов потерпілих задоволено частково та стягнуто з Відповідача на користь Позивача-1 грошову суму у розмірі - 25 500 грн. та на користь Позивача-2 стягнуто 34 000 грн. моральної шкоди. До сьогодні Відповідач не відшкодував Позивачам борг, а виконавчі листи неодноразово переадресовуються без виконання із Бородянського Київської області до Шевченківського суду у м. Києві районних відділів Державної виконавчої служби. Згідно із частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому позивачі просили стягнути з страховика за невиконання вироку суду щодо стягнення грошових сум з урахуванням індексу інфляції. Відповідач має сплатити Позивачу -1 (25500x104,6: 100) - 1173 грн. інфляційних, всього разом 26673 грн. та Позивачу - 2 (3400x104,6 : 100) - 1564 грн. інфляційних, разом 35 564 грн. Отже, з врахуванням 3% річних відповідач має сплатити: - позивачу -1 (25 000x3:100) = 765 грн. на рік , за три роки 2295 грн. - позивачу 2 - (34 000 х 3: 100) = 1020 грн. на рік, за три роки 3060 грн. Всього просили стягнути з [PERSON]: - на користь Позивача 1 - [PERSON] від загальної суми боргу 25 500 грн. - інфляційних 1173 грн. та 2295 грн., що складають три проценти річних, а всього 3468 грн., а також частину витрат з оплати судового збору у сумі 104,8 грн.; - на користь Позивача 2 - [PERSON] від загальної суми боргу 34 000 грн. - інфляційних 1564 грн. та 3060 грн., що складають три проценти річних, а всього 4624 грн., а також частину витрат з оплати судового збору у сумі 138,8 грн.. У запереченнях представник відповідача посилається на те, що відповідач після відкриття виконавчого провадження подав заяву до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про відшкодування спричиненої моральної шкоди шляхом відрахування з його пенсії, інших доходів він не має. Крім того просив погасити частину боргу шляхом продажу автомобіля, який знаходиться на штраф площадці. В судове засідання з'явився представник позивачів, який підтримав позовну заяву та просив суд її задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала письмові заперечення та заперечила проти позову в повному обсязі усно суду пояснила, що відповідач не заперечує проти погашення боргу за рішенням суду, але на даний час не має постійного заробітку, окрім того що отримує пенсію з якої відраховується борг по рішенню суду. На даний час в нього дуже поганий стан здоров'я. До того ж відповідач не зрячий і працювати не може. Автомобіль заарештовано в рахунок погашення боргу. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи у травні 2009 року відповідач керуючи власним автомобілем «Таврія» у нетверезому стані здійснив наїзд на Позивачку-2 та на доньку Позивача-1, спричинивши їм середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вироком Бородянського районного суду від 18 березня 2010 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, Відповідач визнаний винним та засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки та права керування автомобілем на строк 2 роки. Цивільні позови потерпілих судом задоволені частково та стягнуто з Відповідача на користь Позивача 1: - 25 500 грн. та на користь Позивача 2: -34 000 грн. моральної шкоди. Суму збитків зазначену в вироку Бородянського районного суду від 18 березня 2010 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, Відповідач не відшкодував, а виконавчі листи неодноразово переадресовуються без виконання із Бородянського Київської області до Шевченківського у м. Києві районних відділів Державної виконавчої служби. Відповідно до ст. 625 ЦК України, про відповідальність за порушення грошового зобов'язання: 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З вищезазначених підстав слідує, що між позивачами та відповідачем виникли цивільно-правові відносини. Так як цивільна відповідальність відповідача встановлена вироком суду, як власника джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. 11 ЦК України, про підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Ч. 5 цієї стті зазначає що, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Тому суд вважає правомірні посилання представника позивачів на ч 2 ст. 625 ЦК України про те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прострочка сплати грошових коштів Відповідача більше трьох років. Беручи до уваги положення ст. 530 ЦК України, щодо строку (термін) виконання зобов'язання: 1. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. 2. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. З огляду на вищевикладене суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON]: - на користь Позивача 1 - [PERSON] від загальної суми боргу 25 500 грн. - інфляційних 1173 грн. та 2295 грн., що складають три проценти річних, а всього 3468 грн., а також частину витрат з оплати судового збору у сумі 104,8 грн.; -на користь Позивача 2 - [PERSON] від загальної суми боргу 34 000 грн. - інфляційних 1564 грн. та 3060 грн., що складають три проценти річних, а всього 4624 грн., а також частину витрат з оплати судового збору у сумі 138,8 грн. при цьому враховуючи статистичні дані Міністерства фінансів України (додається) індекс інфляції за 2011 рік складає 104,6, за 2012 та за 2013 роки складає відповідно 99,8 та 100 відсотка, тобто у ці періоди інфляція відсутня. Відповідно до розрахунків наданих позивачами. З урахуванням індексу інфляції Відповідач має сплатити Позивачу -1 (25500x104,6: 100) - 1173 грн. інфляційних, всього разом 26673 грн. та Позивачу - 2 (3400x104,6 : 100) - 1564 грн. інфляційних, разом 35 564 грн. Відшкодування три проценти річних Відповідач має сплатити: Позивачу -1 (25 000x3:100) = 765 грн. на рік, за три роки 2295 грн.; Позивачу-2 суму (34 000 х 3: 100) 1020 грн. на рік, за три роки 3060 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 509, 510, 526, 527, 530, 625, 1167, 1168 ЦК України, та

Outcome: approved