Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

У серпні 2020 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльська державна нотаріальна контора Одеської області про припинення обтяження та внесення відповідних даних до державного реєстру. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що згідно ухвали Ізмаїльського міського суду Одеської області від 27 січня 2000 року, було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Власником вищезазначеної квартири являється позивач , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна №3129 від 16.04.1998 р., та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №35650622 від 27.09.2012 року. У травні 2002 році, згідно ухвали Ізмаїльського міського суду Одеської області, справа № 2-1719-2002 за позовом [PERSON] до [PERSON] , була залишена без розгляду, провадження по справі - припинено. На сьогоднішній час позивачка вирішила продати дану квартиру, але звернувшись до приватного нотаріуса Гнесько В.Г., їй було відмовлено, та видано відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Нотаріус пояснила, що арешт до сьогоднішнього часу не знято. Таким чином, заборона відчуження квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності позивачу порушує її права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінне володіння, користування та розпорядження зазначеним майном. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час слухання справи сповіщена належним чином. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник третьої особи Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області у судове засідання не з`явився, про час слухання справи сповіщений належним чином, причина неявки суду невідома. У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст. ст. 11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що згідно ухвали Ізмаїльського міського суду Одеської області від 27 січня 2000 року, було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єкт обтяження - квартира за адресою: [ADDRESS] , підстави обтяження - ухвала б/н, від 27.01.2000 р., Ізмаїльський міський суд; об`єкт обтяження: квартира: [ADDRESS] : власник: [PERSON] ; додаткові дані: архівний номер: 2249861ODESSA, Архівна дата: 21.11.2000, виникнення: 27.01.2000, №реєстру: 15-2000, внутр. № 8Е0119362СF1482D5Е4В. (а.с. 12). Згідно договору купівлі- продажу нерухомого майна №3129 від 16.04.1998 р. та реєстру прав власності на нерухоме майно №35650622 від 27.09.2012 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] .(а.с.9-10,11) Згідно ухвали Ізмаїльського міського суду від 28.05.2002 року позовна заява за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу була залишена без розгляду. Провадження по справі припинено. (а.с.14) Згідно положенню про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, (в редакції станом на час виникнення права власності) (далі Положення) реєстратори Єдиного реєстру - державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, що уклали відповідні угоди з Адміністратором і мають повний прямий доступ до Єдиного реєстру через комп`ютерну мережу. Відповідно до п.1.5. вказаного вище Положення, Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого май від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, суд та слідчих органів та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до і Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон Пунктом 2.1 Положення було визначено вичерпний перелік підстав для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкт нерухомого майна, а саме: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади ' посадових осіб згідно із законом. Відповідно дост.312 ПК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved