Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 лютого 1997 року отримала у спадщину після смерті матері [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що її родина понад 50 років користувалась земельною ділянкою площею 0,16 га, яка була надана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS]. Після оформлення права власності на будинок вона звернулась із заявою про приватизацію земельної ділянки та отримала дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,1658 га, однак проект землеустрою не був затверджений у зв'язку зі спором щодо меж із суміжними землекористувачами по [ADDRESS] - відповідачами по справі. В подальшому їй стало відомо, що на підставі рішень Броварської міської ради відповідачі приватизували частину земельної ділянки, яка перебувала в її користуванні та отримали на своє їм'я державні акти на право власності на земельні ділянки. У зв'язку з наведеним позивач просить: - визнати незаконними та скасувати рішення Броварської міської ради Київської області № 951-45-04 від 16.03.2006 року, № 27-05-05 від 01.06.2006 року в частині перадачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0753 га, в тому числі 0,0500 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та 0,0253 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]; - визнати недійсним державний акт серії ЯД № 681490 на право власності на земельну ділянку площею 0,0500 га, надану для обслуговування жилого будинку і господарських будівель по [ADDRESS], виданий 13.11.2009 року на ім'я [PERSON] на підставі рішень Броварської міської ради № 951-45-04 від 16.03.2006 року, № 27-05-05 від 01.06.2006, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010926300177; - визнати недійсним державний акт серії ЯД № 681491 на право власності на земельну ділянку площею 0,0253 га, надану для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS], виданий 13.11.2009 року на ім'я [PERSON] на підставі рішень Броварської міської ради № 951-45-04 від 16.03.2006 року, № 27-05-05 від 01.06.2006, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010926300178; - визнати незаконними та скасувати рішення Броварської міської ради Київської області № 1377-77-05 від 29.12.2009 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0300 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]; - визнати недійсним державний акт серії ЯК № 853761 на право власності на земельну ділянку площею 0,0300 га, надану для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], виданий 12.02.2010 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення Броварської міської ради № 1377-77-05 від 29.12.2009, зареєстрований 24.02.2010 року в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011096300245. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що земельна ділянка приватизована відповідачем на законних підставах. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути позов у його відсутності. Броварська міська рада повідомила письмово про розгляд справи у відсутності її представника на розсуд суду. У письмових поясненнях відповідач зазначив, що позивачем порушено строк позовної давності, оскільки про порушення своїх прав йому стало відомо ще у вересні 2009 року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20 лютого 1997 року Броварською міською державною нотаріальною конторою, [PERSON] стала власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], що належав її матері [PERSON], яка померла [INFO]. 19 листопада 2003 року [PERSON] звернулася до Броварської міської ради із заявою про передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 1000 кв.м для обслуговування житлового будинку та площею 600 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS]. ДП «Укргеоінформ» були виконані обміри, виготовлений кадастровий план, акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки по [ADDRESS], який не був погоджений суміжними землекористувачами - відповідачами, які є співвласниками житлового будинку по [ADDRESS]. З копії рішень Броварської міської ради Київської області № 951-45-04 від 16.03.2006 року, № 27-05-05 від 01.06.2006 року вбачається, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,0753 га, в тому числі 0,0500 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та 0,0253 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. На підставі вказаних рішень 13.11.2009 року на ім'я [PERSON] видано два державні акти на право власності на земельні ділянки по [ADDRESS]: серії ЯД № 681490 на право власності на земельну ділянку площею 0,0500 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та серії ЯД № 681491 на право власності на земельну ділянку площею 0,0253 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Броварської міської ради Київської області № 1377-77-05 від 29.12.2009 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0300 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення 12.02.2010 року на ім'я [PERSON] видано державний акт серії ЯК № 853761 на право власності на земельну ділянку площею 0,0300 га. Погодження меж між земельними ділянками по [ADDRESS] та [NUMBER] неодноразово розглядалось на засіданні погоджувальної комісії по вирішенню спірних питань, пов'язаних з розмежуванням земельних ділянок, якою було встановлено, що частина земельної ділянки, яка перебувала у користуванні позивача згідно первинних документів, передана у власність [PERSON] Так, 29.04.2004 року комісія вирішила рекомендувати міській раді прийняти рішення про передачу у власність земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] без підпису [PERSON]; 16.11.2009 року комісією вирішено рекомендувати міській раді передати у власність земельну ділянку площею 0,0300 га по [ADDRESS] [PERSON] без погодження [PERSON] відповідно до меж згідно зведеного кадастрового плану виготовленого ДП «Укргеоінформ» та передати у власність земельну ділянку площею 0,1348 га по [ADDRESS] [PERSON] без погодження [PERSON] по межах вказаних у зведеному кадастровому плані виготовленому ДП «Укргеоінформ» та без погодження [PERSON] по межах вказаних в його державному акті, а також роз'яснено, що у випадку не згоди з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується судом; 20.09.2010 року та 04.10.2010 року на засіданні комісії вирішено рекомендувати [PERSON] звернутися до суду для вирішення питання спірного землекористування. Вищенаведене підтверджується копіями генерального плану та плану ділянки, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.02.1997р., копією заяви [PERSON] від 19.11.2003р., копією листа ГУ Держкомзему у Київській області № 07-01-3/14802 від 30.09.2010р. та № 0703-3/16184 від 03.11.2010р., копію листа виконавчого комітету Броварської міської ради № 9-7-2436 від 20.10.2010р. та № 9-7-2606 від 11.11.2010р., копією листа Держкомзему України б/н про розгляд звернення, витягами з протоколу засідання погоджувальної комісії по вирішенню спірних питань, пов'язаних з розмежуванням земельних ділянок від 19 жовтня, 02 листопада та 16 листопада 2009 рр., 20 вересня та 04 жовтня 2010 рр., копіями рішень Броварської міської ради № 951-45-04 від 16.03.2006 року, № 27-05-05 від 01.06.2006 року, № 1377-77-05 від 29.12.2009 року, копіями державних актів на право власності на земельну ділянку. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено, що про порушення своїх прав, у зв'язку з приватизацією відповідачами земельних ділянок, позивачу стало відомо ще у 2009 році, про що свідчать її неодноразові звернення до Броварської міської ради та органів Держкомзему, якими позивачу роз'яснялось її право на звернення до суду для захисту своїх прав, що вбачається з витягу з протоколу засідання погоджувальної комісії по вирішенню спірних питань, пов'язаних з розмежуванням земельних ділянок від 16.11.2009 рр., 20 вересня та 04 жовтня 2010 рр., копій листів ГУ Держкомзему у Київській області № 07-01-3/14802 від 30.09.2010р., № 0703-3/16184 від 03.11.2010р., копії листа виконавчого комітету Броварської міської ради № 9-7-2436 від 20.10.2010р.,№ 9-7-2606 від 11.11.2010р., копії листа Держкомзему України б/н про розгляд звернення. З позовом до суду позивач звернулась у січні 2014 року, тобто з пропуском трирічного строку, про що зазначено відповідачем Броварською міської радою і підстав для поновлення цього строку суд не вбачає, враховуючи, що їй неодноразово роз'яснювалось її право на звернення до суду для вирішення спору. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позивач без поважних причин пропустила строк звернення до суду з вимогою про захист свого права, а тому відмовляє в задоволенні позову в зв'язку зі спливом позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed