Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить: - визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 13 грудня 1983 року право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 51,4 кв.м, житловою 32,9 кв.м, з надвірними будівлями: вбиральня - літ. «В», колодязь літ. «К», огорожа літ. «N» за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Зазимський шлях (Челюскіна), 14. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 13 грудня 1983 року померла її мати [PERSON]. Спадкоємцями за законом до майна померлої [PERSON] були позивач та її брат, [PERSON], який помер 08 лютого 2010 року. 04 квітня 1984 року за заявою позивача про прийняття спадщини у [PERSON] міській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 5 до майна [PERSON] Інший спадкоємець за законом [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, на момент смерті у будинку №14 по вулиці Зазимський шлях (Челюскіна) у місті Броварах прописаний не був та не проживав. Не зважаючи на не прийняття [PERSON] спадщини померлої матері, позивач погодилася на видачу їй свідоцтва лише на ? частину спадкового будинку, з огляду на те, щоб брат у подальшому міг його успадкувати якщо виявить бажання. 16 січня 1985 року старший нотаріус [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON] видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по вулиці Челюскіна, 14 у місті Броварах. На іншу ? частину вказаного спадкового майна, як зазначено у свідоцтві, право на спадщину не було видано. Позивач вважає, що оскільки вона прийняла ? частину спадкового житлового будинку з надвірними будівлями по вулиці Челюскіна,14 у місті Броварах, користується ним в цілому з моменту смерті матері, то має право успадкувати й іншу ? частину. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися. Представник позивача надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Крім того, вказала, що судові витрати з відповідача стягувати не потрібно. Відповідач [PERSON] міська рада Київської області у судове засідання представника не направила. До суду надійшли пояснення від міського голови [PERSON], в яких вказано, що [PERSON] міська рада Київської області не заперечує проти задоволення позовних вимог, справу просить розглянути без участі її представника. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13 грудня 1983 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІІ-БК № 269618, виданим 14 грудня 1983 року [PERSON] міським ЗАГС Київської області (а.с.8). Із матеріалів дослідженої судом копії спадкової справи № 5 щодо майна померлої 13 грудня 1983 року [PERSON] вбачається, що до [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області, дотримуючись шестимісячного терміну для прийняття спадщини, звернулася [PERSON] із відповідною заявою від 04 квітня 1984 року, в якій також вказала іншим спадкоємцем - [PERSON]. При цьому останній заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. 10 квітня 1984 року, 12 грудня 1984 року та 19 грудня 1984 року державним нотаріусом [PERSON] на імя [PERSON] за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Челюскіна, 14 направлялися листи із повідомленням щодо необхідності зявитися до нотаріальної контори, подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини. Разом із тим, як підтверджується матеріалами вищевказаної спадкової справи [PERSON] до нотаріальної контори не зявився. Відповідно до даних будинкової книги для прописки громадян, що проживають у [INFO], на момент смерті [PERSON], [PERSON] у цьому будинку прописаним не був і не проживав, виписався з 20 жовтня 1983 року, повторно прописався лише 27 липня 1984 року. Частиною першою статті 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (що була чинною на час смерті [PERSON]Г.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини другої статті 553 Цивільного кодексу Української РСР вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. З наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач єдиний спадкоємець, яка у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини до [PERSON] міської державної нотаріальної контори. Інший спадкоємець [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не звертався, фактично в управління та володіння спадковим майном не вступав, відповідно вважається таким, що не прийняв спадщину матері [PERSON] 16 січня 1985 року старшим нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON], на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями № 14 по вулиці Челюскіна у місті Броварах. У свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому на імя позивача вказано, що на ? частину вказаного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видано. Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на будинок № 14 по вулиці Челюскіна у місті Броварах Київської області зареєстровано за [PERSON] ? частка, [PERSON] ? частка. Форма власності приватна спільна часткова. Згідно зі статтею 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 554 Цивільного кодексу Української РСР в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права на спадкування його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] зверталася до [PERSON] міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Листом від 26 липня 2016 року № 1798/01-16 [PERSON] міська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва, пославшись на те, що у нотаріуса відсутні можливості визначити факт прийняття чи неприйняття спадщини іншим спадкоємцем, і рекомендувала звернутися до суду. Згідно із статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved