Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства «Ізюмський тепловозоремонтний завод» про стягнення заборгованості по аліментам в розмірі 6347 грн. 61 коп., які стягувалися за рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.2005 року з працівника ВАТ «Ізюмський тепловозоремонтний завод» [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Але відповідач допустив заборгованість по аліментам, чим не виконує рішення суду .[PERSON] до [PERSON] 11111111111111(а.с. 2-3). Позивачка в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить |||суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень на позовні вимоги не надав|||.| Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом установлені такі|установлені| факти та відповідні їм правовідносини.|правостосунки| Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. У відповідності до ч.1 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (Із наступними змінами), стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи. Матеріалами справи встановлено, що за судовим рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.2005 року по справі №2-2735/2005 стягнуто з працівника ВАТ «Ізюмський тепловозоремонтний завод» [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини (а.с. 9). Вищевказаний виконавчий лист № 2-2735/2005, виданий 08.05.2008 року, знаходився на виконанні в бухгалтерії ВАТ «ІТРЗ», де з заробітку боржника працівника ВАТ «Ізюмський тепловозоремонтний завод» [PERSON] було утримано на користь стягувача [PERSON] аліменти по листопад 2013 року включно, але не перераховано стягувачу платежів на загальну суму 6 347 гривень 61 копійка (а.с. 10). З урахуванням|з врахуванням| інтересів позивачки суд задовольняє позовну заяву. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки суд стягує судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved