overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У серпні 2015 року позивач [PERSON] Спілка «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» в особі Полтавської філії [PERSON] Спілки «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання не зявився представник позивача, але надала до суду заяву про те, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу розглянути у її відсутність. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 березня 2007 року між Полтавською Філією [PERSON] Спілки Турбота та [PERSON] було укладено кредитний договір № 572-С (членський квиток № 553). Згідно умов Договору [PERSON] спілка надала відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. ( Дві тисячі грн.) строком користування 12 місяців та терміном повернення 27 березня 2008 року. Відповідач зобовязався щомісячно сплачувати [PERSON] спілці нараховані відсотки та частину кредиту за користування кредитом в термін та розмірах, визначених згідно пунктів 1.1, 2.1, 2.2. кредитного договору. Так, [PERSON] нараховувались відсотки за користування кредитом за фактичну кількість календарних днів користування кредитом у розмірі 40 відсотків річних з наступного дня після надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом. [PERSON] не виконує зобовязання по кредитному договору №572 С від 27.03.2007 року, за весь час дії кредитного договору сплачено 178,48 грн. суми нарахованих відсотків та 251,52 грн. тіла кредиту. Таким чином, станом на 01.09.2015р. за відповідачем рахується заборгованість у розмірі: 11744,34 грн. ( Одинадцять тисяч сімсот сорок чотири грн. 34 коп.), в тому числі: 1748,48 грн. залишок несплаченого тіла кредиту; 5738,85 грн. - заборгованість по процентам; 429,41 грн. нарахування 3 % НБУ; 3827,60 грн. донарахування суми з урахуванням індексу інфляції. . Отже, позивач [PERSON] Спілка «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» в особі Полтавської філії [PERSON] Спілки «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 11744 грн. 34 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає обовязок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку , що встановлені договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, у якому просить суд, ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає, витрати за комунальні послуги не сплачує. Вважає, що відповідач втратив право користування житлом, оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин та не приймаює участі в її утриманні. Також просив суд стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 243, 60 грн. Позивач через канцелярію суду подав заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Відповідач надала до суду заперечення на позовну заяву та просила відмовити в задоволенні позову. Під час судового засідання 15.10.2015 року відповідач [PERSON] надала до суду письмові заперечення проти позову. Врахувавши письмову заяву позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що спірне житлове приміщення - квартира [ADDRESS], згідно з свідоцтвом на право власності на житло від 13.11.2009 року було видано позивачу - [PERSON]. Свідоцтво було видано згідно розпорядження від 13.11.2009 року № 43699. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 05.02.2010 року зарєєстрували шлюб, який був розірваний напідставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03.12.2013 року. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03.12.2015 року було встановлено, що відповідач з вересня 2013 року мешкає окремо від позивача, спільного господарства не ведуть. На час подачі позову до суду у спірному приміщенні зареєстровано троє осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою Форма № 3 від 06 липня 2015 року. Всі витрати по оплаті комунальних послуг за формальну реєстрацію [PERSON] в спірному житловому приміщенні несе позивач. Не проживання відповідача у спірній квартирі засвідчується Актами про підтвердження факту не проживання від 30.09.2015 року, 19.08.2015 року, 22.07.2015 року, 24.06.2015 року, 27.05.2015 року, 25.03.2015 року, 25.02.2015 року, 17.04.2015 року, 29.10.2015 року, яким зафіксовано, що [PERSON], [INFO] не проживає в спірній квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. Позивач як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача у разі задоволених позовних вимог , на стягення судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до Апеляційного суду міста Києва для визначення територіальної підсудності справи. Ухвалою Апеляційного суду від 1 вересня 2015 року підсудність вищевказаної цивільної справи визначена за Печерським районним судом м. Києва. Позивач у своєму позові просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020) заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 580 628 грн. 53 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.09.2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 46-0251001/ФКВ-08. Виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 46-0251001/ZФПОР-08 від 02.09.2008 між Банком, [PERSON] (поручитель) та [PERSON] (боржник) згідно з яким Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 46-0251001/ФКВ-08 від 02.09.2008 року. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92.95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ № 369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком України внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює Укрпромбанк як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами . Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до Апеляційного суду міста Києва для визначення територіальної підсудності справи. Ухвалою Апеляційного суду від 1 вересня 2015 року підсудність вищевказаної цивільної справи визначена за Печерським районним судом м. Києва. Позивач у своєму позову просить стягнути з [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020) заборгованість за кредитним договором в розмірі 559 048 грн. 79 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.05.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №180-025/ФК-08 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 725250,00 грн. на строк з 19.05.2008 року до повного погашення кредиту. Виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 180-025/Zфпор-08-02 від 19.05.2008 між Банком, [PERSON] та [PERSON] згідно з яким Поручителі поручилися перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 180-025/ФК-08 від 19.05.2008 року. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92.95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ № 369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «ДельтаБанку», відповідно до 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком України внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює Укрпромбанк як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами . Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до Апеляційного суду міста Києва для визначення територіальної підсудності справи. Ухвалою Апеляційного суду від 31 серпня 2015 року підсудність вищевказаної цивільної справи визначена за Печерським районним судом м. Києва. Позивач у своєму позову просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020) заборгованість за кредитним договором в розмірі 416 442 грн. 04 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.11.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №1101/1107/88/440 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 37 000,00 дол.США на строк з 22.11.2007 року по 22.11.2027 року. В частині надання кредитних коштів, ПАТ «Сведбанк» свої зобов'язання виконав. Виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки №1101/1107/88/440-Р-1 від 22.11.2007 року між Банком та [PERSON] згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором. Умовами договору поруки передбачається, що поручитель зобов'язується солідарно з позичальником відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог, відповідно до якого в порядку та на умова, визначених даним договором,, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк», як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

у серпні 2015 року позивач звернувся до суду в подальшому з уточненим позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2011 року по 01.11.2015 року в розмірі 7417 грн. 82 коп. та судового збору в розмірі 1096 грн. 20 коп.. Представник позивача в судове засідання не зявився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником квартир №10 та №15 будинку 41-А/1 по вул. В. Інтернаціоналістів в м. Чернігові. Відповідач тривалий час не платить за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого в період з 01.11.2011 року по 01.11.2015 року утворилась заборгованість по квартирі [ADDRESS] в розмірі 3739 грн. 85 коп. та по квартирі [ADDRESS] в розмірі 3677 грн. 97 коп., а всього 7417 грн. 82 коп. Відповідно до ст. 162 ЖК України власник, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату (плату за послуги утримання будинків та споруд, прибудинкових територій), плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України тягар утримання майна лежить на власнику. Розмір заборгованості та сплата судового збору підтверджуються матеріалами справи та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2002 року. Від шлюбу мають дітей: Владислава, [INFO], Анну, [INFO]. Шлюб фактично розпався, оскільки вони мають різні погляди на спільне сімейне проживання. Сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. На даний час проживає з іншою жінкою однією сім'єю. Тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, просив слухати справу без його участі, позов підтримує, проти примирення заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 12 жовтня 2002 року перебувають в шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, від якого мають двох дітей: Владислава, 07 червня 2003 року, та Анну, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5,6)та свідоцтвом про шлюб (а.с.21). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, проти примирення заперечував, відповідачка заперечення проти позову не надала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 1993 року. Від шлюбу мають дітей: Вікторію, [INFO], Олександра, [INFO]. Шлюб фактично розпався, оскільки вони мають різні погляди на спільне сімейне проживання. Подальше збереження сім'ї неможливе у зв'язку з тим, що дружина йому зраджує. Тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, просив слухати справу без його участі, позов підтримує, проти примирення заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 12 листопада 1993 року перебувають в шлюбі зареєстрованому Дружнянською сільською радою Бородянського району Київської області, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.20) та свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, проти примирення заперечував, відповідачка заперечення проти позову не надала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 1984 року. Оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, то між ними почали виникати сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Тому просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, пояснивши, що сторони проживають окремо протягом 6 місяців, а тому строк для примирення надавати недоцільно. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 15 серпня 1984 року перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом РАЦС райвиконкому м.Богуслав Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки представник позивача позов підтримала, проти примирення заперечувала, відповідачка заперечення проти позову не надала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власником автомобіля «DAEWOO LANOS 1.5» д.р.н. АІ 5631АМ. Оскільки він часто знаходиться у відрядженнях, то передав свій автомобіль у безоплатне користування сестрі [PERSON] та її чоловікові [PERSON] з умовою, що вони підтримуватимуть його в належному стані та проводитимуть поточний ремонт. На даний час шлюб відповідача [PERSON] та його сестри [PERSON] фактично розпався тому він запропонував відповідачеві повернути належний йому автомобіль. Оскільки відповідач автомобіль йому не повертає просив зобов'язати його терміново повернути належний йому на праві власності автомобіль «DAEWOO LANOS 1.5» д.р.н. АІ 5631АМ, 1998 року випуску, сірого кольору, номер кузова КLATF69YEWB249992, свідоцтво про реєстрацію серії РСА №460426, зареєстрований 09 серпня 2006 року на [PERSON] в Макарівському РЕВ ДАІ Київської області. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи на стороні позивача [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи на стороні позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що автомобіль «DAEWOO LANOS 1.5», 1998 року виготовлення, номер кузова КLATF69YEWB249992, 09 серпня 2006 року зареєстрований в Макарівському РЕВ ДАІ на [PERSON], зареєстрованого за адресою: [INFO], присвоєно і видано номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії РСА №460426. З 09 серпня 2006 року по вказаному автомобілю операції не проводились, видача тимчасового талону по дорученню [PERSON] не здійснювалась, що підтверджується листом начальника центру надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів з обслуговування міст Буча та Ірпінь (а.с.10) та копією облікової картки приватного АМТ (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, зобов'язавши відповідача повернути [PERSON] спірний автомобіль. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Вказував, що є спадкоємцем [PERSON], який помер 14.01.2014 року, залишивши спадщину, до складу якої увійшов будинок № 1-а по вулиці Проектній м. Маріуполя. Однак [PERSON] позбавлений можливості прийняти у спадщину зазначений будинок, оскільки він належав спадкодавеці на підставі укладеного на біржі договору купівлі-продажу, який не посвідчено нотаріально. Просив визнати зазначений договір дійсним. Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За біржовим контрактом (договір купівлі-продажу) № 27811, укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі 01.08.2000 року та зареєстрованим 14.08.2000 року в Маріупольському БТІ за № 34682, [PERSON] продала, а [PERSON] купив будинок № 1-а по вулиці Проектній м. Маріуполя. [PERSON] помер 14 січня 2014 року. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов будинок № 1-а по вулиці Проектній м. Маріуполя. Як вбачається з заповіту від 10.09.2002 року [PERSON] вказаний житловий будинок заповідав [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони яка виконала угоду визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З біржового контракту вбачається, що відповідачка продала, а [PERSON] купив будинок № 1-а по вулиці Проектній м. Маріуполя, розрахувавшись готівкою в день укладення договору у момент передачі документів і таким чином повністю виконали свій обовязок за договором купівлі-продажу. Утім угода не була нотаріально оформлена, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому біржовий контракт був прийнятий БТІ у якості правовстановлюючого документа, а за [PERSON] зареєстроване право приватної власності на вказану квартиру. За таких обставин сторони позбавлені можливості нотаріального оформлення угоди, позаяк для цього продавець (відповідачка у цій справі) мала б надати нотаріусу документ, який підтверджує її право власності на відчужувану квартиру, що унеможливлюється наявністю державної реєстрації права власності на цю квартиру за іншою особою. З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати угоду дійсною, оскільки інший спосіб упорядкування позивачем прав власності не передбачений законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved