Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2) про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 грудня 2010 року відповідач 1 позичив у позивача валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 1000000 доларів США. Відповідач 1 зобов`язався повернути позичену у позивача зазначену вище суму коштів в строк до 11 грудня 2013 року. В забезпечення виконання відповідачем 1 зобов`язань за Договором позики, між позивачем та відповідачем 2 було укладено 11 грудня 2010 року Договір поруки. Термін остаточного виконання зобов`язань за Договором позики відповідача 1 сплив ще 11 грудня 2013 року, але відповідач 1 навіть частково не повернув позичені кошти. Тому позивач просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за Договором позики від 11 грудня 2010 року, що складається з неповернутої частини позичених коштів, збільшеної на 3% річних, проценти за користування позикою та неустойку на загальну суму, еквівалентну 30922172 доларам США за курсом НБУ на день ухвалення рішення. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки не повідомив. До матеріалів справи додано заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач 1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки не повідомив. До матеріалів справи додано письмові пояснення, у яких просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до Договору позики від 11 грудня 2010 року, який було укладено між позивачем (позикодавець) та відповідачем 1 (позичальник), позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 1000000 доларів США. Факт одержання позичальником грошей підтверджується підписанням цього договору і додаткових документів, як-то розписка, акт приймання-передачі тощо не потребує. Відповідно до п. 2 договору, зазначену вище суму грошей позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві за місцем проживання позичальника в строк до 11 грудня 2013 року. Судом встановлено, що станом на день подачі позовної заяви і по теперішній час, відповідач 1 борг позивачу за Договором позики від 11 грудня 2010 року не повернув. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1-3 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. 11 грудня 2010 року між позивачем (кредитор) та відповідачем 2 (поручитель) було укладено Договір поруки, відповідно до якого, поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов`язань боржника [PERSON] з повернення боргу відповідно до укладеного ним з кредитором Договору позики від 11 грудня 2010 року, за яким кредитор передав боржнику валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 1000000 доларів США, а боржник зобов`язався повернути зазначені валютні цінності кредиторові не пізніше 11 грудня 2013 року. За прострочення строку виконання зобов`язань по поверненню позикиборжник зобов`язаний на підставі п. 5 Основного договору сплатити на користь кредитора штраф (пеню) в розмірі 5 відсотків від простроченої поверненням суми боргу за кожен день прострочення. Згідно п. 1.2 Договору поруки, в разі порушення боржником їх зобов`язань за Основним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 5 Договору позики від 11 грудня 2010 року, в разі якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу, а таож сплатити неустойку в розмірі 5 відсотків від простроченої поверненням суми боргу за кожен день прострочення. Згідно із розрахунку суми боргу, який міститься у позовній заяві, розмір заборгованості за Договором позики від 11 грудня 2010 року становить 30922172 доларів США, з яких: 1000000 доларів США - неповернута сума позики, 473844 доларів США - проценти за користування коштами, 48328 доларів США - 3% річних від простроченої поверненням суми боргу, 29400000 доларів США - неустойка за прострочення зобов`язання. Офіційний курс НБУ гривні до долару США, станом на 19.04.2016 року, становить 2548.4764, а тому сума заборгованості за Договором позики від 11 грудня 2010 року (30922172 доларів США) у гривневому еквіваленті складає 788044255,79 грн.. Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач 1 зобов'язання за Договором позики грошей від 11 грудня 2013 року не виконав, а тому з відповідачів на користь позивача необхідно солідарно стягнути кошти в сумі 788044255,79 грн.. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ст. 60 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 3654,00 грн..

Outcome: approved