Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що [PERSON], [INFO], має малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відомості про батька яких були внесені до актових записів про народження, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02.12.2016 року у відповідача були відібрані її малолітні діти та стягнуті аліменти на їх утримання. Рішеннями колегії Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22.03.2017 року №№ 43/3, 43/4, 43/5 малолітнім [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішеннями колегії Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22.03.2017 року №№ 47, 48, 49 [PERSON], [PERSON], та [PERSON] влаштовані до державного закладу на постійне повне державне забезпечення. Малолітні [PERSON] та [PERSON] з 02.10.2015 року, а [PERSON] з 16.11.2015 року по теперішній час перебувають у КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області». Так, [PERSON] зареєстрована, але не мешкає за адресою [ADDRESS]. Також відповідач з 15.10.2015 року по 13.07.2016 року з метою подолання складних життєвих обставин, пов'язаних з неналежним виконанням батьківських обов'язків, перебувала під соціальним супроводом в Кальміуському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради. У квітні 2016 року [PERSON] повідомила, що мешкає у сел. Воскресенка Запорізької області, з травня 2016 року телефонний зв'язок з нею відсутній, для допомоги у підготовці позову про повернення дітей вона не зверталась, її місцезнаходження невідоме. Крім того, відповідач не сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а тому має заборгованість по аліментах, розмір якої станом на 19.10.2017 року становить 47894,37 грн. Згідно листа КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради» від 21.09.2017 року № 1846 за час перебування дітей у закладі [PERSON] відвідала їх останній раз 05.04.2016 року, станом їх здоров'я та життя не цікавиться. У зв'язку із цим, з метою соціального захисту дітей, просили прийняти рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Представник позивача Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Представник третьої особи КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» Кононенко Д.М. у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Кальміуського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради Блюм Ю.Г. у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Відомості про батька до актових записів про народження дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 грудня 2016 року малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] були відібрані у матері та передані на опікування Органу опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації, одночасно з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей по 1/6 частині з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи утримання з 22.07.2016 року. Рішеннями колегії Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22.03.2017 року №№ 43/3, 43/4, 43/5 малолітнім [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Також рішеннями колегії Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22.03.2017 року №№ 47, 48, 49 [PERSON], [PERSON], та [PERSON] влаштовані до державного закладу на постійне повне державне забезпечення. У відповідності до інформації, наданої Кальміуським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 17.10.2017 року, родина [PERSON] знаходилась на соціальному супроводі з 15.10.2015 року по 13.07.2016 року, під час чого за адресою проживання родини здійснювались візити спеціалістів Центру, надавалась гуманітарна допомога у вигляді продуктів харчування, з [PERSON] проводились соціально-педагогічні бесіди щодо офіційного працевлаштування. З травня 2016 року телефонний зв'язок з відповідачем відсутній, її місцеперебування не відоме. Згідно повідомлення КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» № 1846 від 21.09.2017 року, малолітні [PERSON] та [PERSON] з 02.10.2015 року, а [PERSON] з 16.11.2015 року по теперішній час перебувають у дитячому будинку, 05 квітня 2016 року мати дітей, [PERSON] їх відвідала, після чого до Центру опіки не з'являлась, станом здоров'я та життям дітей не цікавиться. З моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів гроші на особисті рахунки дітей та матеріальна допомога в рахунок сплати аліментів не надходили. Дійсно, як вбачається із довідок-розрахунків по аліментам № 14.3-20-1702 від 19.10.2017 року, складених старшим державним виконавцем Кальміуського відділу ДВС ГТУЮ Донецької області, [PERSON] за період часу з 22.07.2016 року по 19.10.2017 року нараховані аліменти на утримання дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у розмірі 15964,79 грн. на кожну дитину, які сплачені не були. Відповідно до акту № 280 від 17.10.2017 року, складеного головою КСН «Машинобудівельник», [PERSON] за адресою [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає більше 3 років. На засіданні Кальміуської районної в м. Маріуполі комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 23.11.2017 року було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, сщ рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 76-78 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем було надано суду достатньо доказів, які свідчать про те, що відповідач [PERSON] життям та здоров'ям своїх малолітніх дітей не цікавиться, з ними тривалий час не бачиться, будь-якої участі в їхньому вихованні не приймає, матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, тобто належним чином не виконує свої батьківські обов'язки. У свою чергу відповідач будь-яких відомостей щодо свого ставлення до позовних вимог не надала. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка [PERSON] щодо приймання участі у житті та вихованні дітей свідчить про її небажання виконувати батьківські обов'язки щодо малолітніх дітей [PERSON] [PERSON] та [PERSON], а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1762 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved