Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

У своєму позові [PERSON] та [PERSON], від імені яких на підставі довіреності діє [PERSON], посилаються на те що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно їм належить земельна ділянка площею 0,22 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На території вказаної земельної ділянки ними було самочинно побудовано житловий будинок літ.«А», а також котельню літ.«Б». Після завершення всіх необхідних будівельних та ремонтних робіт, вони вирішили здати будинок і споруди в експлуатацію та отримати правовстановлюючий документ, а тому звернулися із відповідною заявою до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області. Однак, вищенаведеною організацією відмовлено в задоволенні їх заяви та додатково роз'яснено, що вони мають право звернутися з позовом до суду щодо визнання права власності на самочинно збудоване майно, після чого його можна буде здати в експлуатацію. На даний час готовність житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] складає 100%, і вартість домоволодіння становить 297608 грн. З проведеного експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] технічного обстеження, встановлено можливість подальшої експлуатації самочинних будівель і споруд. Права власників суміжних домоволодінь не порушені, що підтверджується їхніми заявами. Просили визнати за ними право спільної сумісної власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 197,9 кв. м. та житловою площею 102,9 кв. м., котельню літ. «Б», », колодязь літ. «№1», вигрібну яму літ. «№2», що розташовані за адресою: [ADDRESS] витрати залишити за ними. В дане судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON], та їх представник [PERSON] не з'явилися, однак подали до суду письмові заяви, якими підтримали позовні вимоги та просили справу розглянути без їх присутності. Представник відповідача - Вашковецької сільської ради в підготовче судове засідання також не з'явився, однак сільський голова Романенко В.В. подав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що виконавчий комітет не має претензій та заперечень проти задоволення позову та просив суд справу розглядати без присутності представника відповідача. Суд вважає дану заяву такою, що підтверджує повне визнання представником відповідача позову. Представник третьої особи - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області в підготовче судове засідання також не з'явився, проте в.о.начальника даної інспекції О.І.Ходоба направив до суду письмове клопотання, яким просив суд розглядати справу за відсутності представника третьої особи. При цьому, свого відношення до позову представник третьої особи не висловив. Треті особи [PERSON] та [PERSON], які є суміжними з [PERSON] та [PERSON] власниками та користувачами земельних ділянок, а також нерухомого майна, в підготовче судове засідання не з'явилися, однак подали до суду письмові заяви, якими не заперечували щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] та просили розглядати справу за їхньої відсутності. Ст.211 ч.3 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ст.247 ч.3 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 82 ч. 1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що зазначені позивачами в позовній заяві обставини, що є підставами позову, повністю підтверджені наданими ними доказами, зокрема: Копією свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 04.12.2013 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності від 04.12.2013 року, підтверджується, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,22 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). З копії технічного паспорта на будинок [ADDRESS] а також довідки №15 від 15.02.2018 року, виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] встановлено, що житловий будинок і господарські будівлі самочинно побудовані, ступінь готовності житлового будинку складає 100%. Крім нього, на земельній ділянці розташовані господарські будівлі та споруди, готовність яких складає 100%, а саме: котельня літ.«Б», колодязь літ. «№1» та вигрібна яма літ «№2». Звітом про проведення технічного обстеження житлового будинку, котельні, що по [ADDRESS], затвердженого 23.10.2017 року експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджується, що житловий будинок літ. «А» загальною площею 197,90 кв.м., котельня літ. «Б», загальною площею 9,80 кв.м., які розташовані по [ADDRESS] придатні до експлуатації. Листом №18 від 12.02.2018 року начальника відділу містобудування та архітектури Сокирянської районної державної адміністрації О.С.Вітковської повідомлено [PERSON] та [PERSON], що згідно з технічним паспортом від 07.11.2017 року №140, будівля за літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 122.2 кв.м., будівля за літ. «Б» - котельня, загальною площею 9.80 кв.м., які розташовані по [ADDRESS], збудовані в межах ділянки землекористувача, з відповідним відступом від меж земельної ділянки для обслуговування зазначених будівель, не порушуючи вимог містобудівного законодавства та ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Листом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області за №1024-1.20/1-236/280 від 16.02.2018 року позивачам повідомлено, що їх звернення щодо прийняття в експлуатацію самочинно побудованих об'єктів: житловий будинок літ. «А», котельня літ. «Б», які знаходяться за адресою: [ADDRESS] розглянуто та за результатами розгляду їм повідомляється, що п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.2011 року №461 визначає можливість визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду. У такому випадку він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Технічне обстеження проводиться суб'єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, які згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою-підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат. Відповідно до п.11, п.12 Порядку №461 датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації або видачі сертифіката. Експлуатація об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється. Після визнання права власності в судовому порядку необхідно подати до Управління декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. Треті особи [PERSON] та [PERSON], які є суміжними з [PERSON] та [PERSON] власниками та користувачами земельних ділянок і нерухомого майна, подали до суду письмові заяви, якими не заперечували щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] та зазначили, що їхні права, як володільців земельних ділянок, суміжних із земельною ділянкою [PERSON] та [PERSON] з боку останніх не порушені. Витягом із звіту №30/18 від 18.02.2018 року, наданого суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] підтверджується, що ринкова вартість, без урахування ПДВ, нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS], до складу якого входить: житловий будинок літ. «А» загальною площею 197,9 кв. м. та житловою площею 102,9 кв. м., котельня літ. «Б», колодязь літ. «№1», вигрібна яма літ. «№2», становить 297608 грн. Таким чином, судом встановлено, що в 2014 році позивачі [PERSON] та [PERSON] без передбаченого законом дозволу на проведення будівельних робіт, здійснили будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS], на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка їм належить. Також, суміжні землекористувачі заявили про те, що їхні права, як володільців земельних ділянок, суміжних із земельною ділянкою [PERSON] та [PERSON], жодним чином з боку останніх не порушені. Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об'єкт нерухомості є самочинним. Частиною другою статті 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти, не є об'єктами права власності (ч.2 ст.376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 4 грудня 2013 р. у справі № 6-130цс13). Водночас згідно із частиною п'ятою статті 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а визнання за позивачами права спільної сумісної власності на самовільно збудовані ними житловий будинок з господарськими будівлями також не порушує права інших осіб, а тому його слід прийняти, а позовні вимоги задовольнити. На підставі ст.ст.331, 376 ч. ч. 2, 5 ЦК України та

Outcome: approved