Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся через свого представника [PERSON] до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що [INFO] року помер дід позивача [PERSON]. До складу спадкового майна, окрім іншого, входив також будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] Радехівського району Львівської області, яким спадкодавець [PERSON] володів на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі. Як зазначає представник позивача, на випадок своєї смерті [PERSON] ані заповіту, ані спадкового договору на будь-яке своє майно не складав. Спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла його дружина - [PERSON], яка доводилась рідною бабою позивачу. Представник позивача зазначає, що [INFO] року померла [PERSON]. Право власності на згаданий житловий будинок вона не оформила та свідоцтва про право на спадщину за заповітом не отримала. На випадок своєї смерті [PERSON] ані заповіту, ані спадкового договору на будь-яке своє майно не складала. До складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], крім вищезазначеного будинку, також входила земельна ділянка площею 0,8438 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Корчинської сільської ради на підставі відповідного державного акту на право приватної власності на землю. Як стверджує представник позивача, спадщину після смерті [PERSON] прийняв лише позивач шляхом постійного проживання на час смерті разом із спадкодавцем. Від даної спадщини позивач на будь-чию користь не відмовлявся. Як вказує представник позивача, відповідачі доводяться позивачу рідним братом та сестрою. Проте, нотаріус відмовляється видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом по причині неоформлення спадкодавцем, [PERSON], своїх спадкових прав на дане нерухоме майно. Просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [INFO] року [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] Радехівського району Львівської області, а також право власності на земельну ділянку площею 0,8438 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Корчинської сільської ради. Позивач до суду не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву, в якій просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні позову настоює. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки в суд не повідомили. Однак, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують. За викладених умов, відповідно до ст.169, ч.4 ст.174,ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши обставини матеріалів справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [INFO] року помер дід позивачки [PERSON], а [INFO] року в селі Корчин Радехівського району Львівської області померла баба позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого знаходиться в матеріалах даної справи. Судом також встановлено, що спадкодавцю за життя належало та не припинилося після смерті право власності на земельну ділянку площею 0,8438 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Корчинської сільської ради. Право власності спадкодавця на дане нерухоме майно підтверджується відповідним державним актом на право приватної власності на землю, копія якого знаходиться в матеріалах даної справи. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що до складу спадкового майна спадкодавця [PERSON] входив також житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] Радехівського району Львівської області. Таке право [PERSON] набула в порядку спадкування після смерті свого чоловіка [PERSON], який володів таким нерухомим майном на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі, копія якого знаходиться в матеріалах даної справи. Прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], але неоформлення спадкових прав на згаданий житловий будинок, на думку, суду не позбавляє [PERSON] права на спадщину. Суд зазначає, що у відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази визнання даних правовстановлюючих документів незаконними чи недійсними за рішеннням суду, яке набрало законної сили. А тому суд не має жодних правових підстав піддавати сумніву чинність таких документів. Відповідно до ч.1. ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст.1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). В силу вимог ч.ч. 1,2 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Судом встановлено, що спадкодавець за свого життя особистого розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту не складала. У відповідності до ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу вимог ч. 2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Отже суд приходить до висновку, що за відсутності заповіту спадкодавця спадкування майна спадкодавця здійснюється у даній справі саме за законом. У відповідності до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В силу вимог ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач доводиться спадкодавцю [PERSON] онуком. Це підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах даної справи. А відтак позивач є спадкоємцем за правом представлення за законом. Судом також встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] доводяться спадкодавцю [PERSON] онуками. Це підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких знаходяться в матеріалах даної справи. В силу вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв лише позивач [PERSON] шляхом постійного проживання на час смерті разом із спадкодавцем. В матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивач був усунений від права на спадкування чи у встановлений строк відмовився від прийняття спадщини. Відповідачі, хоча і є спадкоємцями за правом представлення за законом, однак, матеріали даної справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачі прийняли спадщину після смерті спадкодавця належним чином і у встановлений законом строк. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Нотаріус відмовляється видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом по причині неоформлення спадкодавцем, [PERSON], своїх спадкових прав на дане нерухоме майно. Отже, на думку суду, позивач був єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON]. А тому набув усіх прав та обов'язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, до позивача як до спадкоємця перейшли усі майнові права спадкодавця, які є предметом позову у даній справі. Таким чином. суд приходить до переконання, що заявлений у даній справі позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. Оскільки позивач належним чином виконав свій процесуальний обов'язок довести належними та допустимими доказами усі ті обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог у даній справі.

Outcome: approved