Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, проте, не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із 08 жовтня 1999 року вона перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них 04 липня 2000 року народилася дочка [PERSON]. Однак, спільне проживання із відповідачем виявилося не вдалим, тому шлюб між сторонами розірвано. Як зазначає позивач, після фактичного припинення відносин із відповідачем ( з квітня 2015 року), останній змінив своє місце проживання та припинив приймати належну участь у матеріальному утриманні дитини, тому позивач змушена звернутися до суду із даним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Надав аналогічні пояснення фабулі позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнала частково, а саме, не заперечувала проти стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 08 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області зареєстровано шлюб між сторонами по даній справі, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії І-ОК № 040354 (а.с. 4). Від спільного подружнього життя у сторін 04 липня 2000 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії І-БК № 270165, виданого 26 липня 2005 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області. Батьком у свідоцтві про народження [PERSON] вказаний [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що [PERSON] є військовослужбовцем Служби безпеки України та його грошове забезпечення за період із серпня 2015 року по січень 2016 рік становить 41\~264,31 грн., про що свідчить довідка № 21/2/2-3447, видана 01 березня 2016 року фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України (а.с. 40). Із медичної картки [PERSON] вбачається, що остання має ряд хронічних та загальних захворювань: відкритий косий прикус, хронічний тонзиліт, гострий двобічний гайморит, гострий середній отит, захворювання нирок (кристалізація, сіль у нирках), вегето-судинна астенія. Крім того, дитина має переломовивих копчика та забій поясничного відділу хребта. Відповідно до пояснень представників сторін по справі судом встановлено, що сторони проживають окремо та між ними не встановлено домовленості щодо сплати аліментів на утримання дитини. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом ( п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі, а при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, на утриманні інших дітей не має, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовні вимоги є необґрунтовані та безпідставними. При цьому, доводи заперечення сторони відповідача про те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки жодними доказами обєктивно не підтвердженні, а із наданих доказів видно, що [PERSON] та [PERSON] отримують пенсію та проживають окремо від відповідача (а.с. 33-38). Крім того, обставини надання відповідачем позивачу коштів на утримання дитини до подачі позову до суду не спростовують доводів позовних вимог про стягнення аліментів у судовому порядку з часу предявлення позову до суду. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: partial