Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться у смт. Перегніське по вул. Іваника, 1, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Cвої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 05 квітня 2005 року помер його батько [PERSON], з яким вони спільно були забудовниками вказаного домоволодіння. Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно та права. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька крім нього, є його мати [PERSON] та брати [PERSON] та [PERSON] відповідачі по справі. Останні на спадкове майно не претендують, відмовилися від своєї частки у спадщині а його користь. Він належним чином прийняв спадщину після смерті батька, оскільки на час його смерті проживав разом з ним у спірному домоволодінні, яке у встановленому порядку не введене в експлуатацію. Для оформлення спадщини він звернувся до Першої Ржнятівської нотаріальної контори, однак йому відмовлено в оформленні спадщини через відсутність документа про право власності на спадкове домоволодіння. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд у їх відсутності. Позивач позов підтримує, просить визнати за ним права забудівника на спірне домоволодіння. Відповідачі позов визнають. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що у випадку визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що для задоволення позову у порядку ст. 174 ЦПК є всі законні підстави, виходячи з наступного. У смт. Перегінське по вул. Іваника, 1, знаходиться незавершене будівництвом домоволодіння, яке складається з житлового будинку, воріт та огорожі, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ФОП [PERSON] (а. с. 12-14). Забудовником половини даного домоволодіння був [PERSON], а співзабудовником позивач, що підтверджується копією будівельного паспорта на забудову земельної ділянки (а. с. 6-9). 05 квітня 2005 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 11). Позивач доводився сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а. с. 5). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обовязки входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачем письмові докази судом встановлено, що батько позивача спільно з позивачем, був забудовником спірного домоволодіння. Відповідачі на спадкове майно не претендують. На час смерті батька позивач проживав разом з ним та прийняв спадщину, що підтверджується довідкою №2335/02-24 від 03 травня 2017 року, виданою Перегніською селищною радою (а. с. 17). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, що підтверджується листом нотаріуса Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори № 1108/01-16 від 25 листопада 2016 року (а. с. 16). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивач захистити не може, а тому право на спадкове майно за ним необхідно визнати за рішенням суду.

Outcome: approved