Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

У січні 2019 року представник позивача [PERSON] адвокат Бурдинський С.І. звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просив визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на три місяці, після набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування вимог вказав, що [INFO] померла [PERSON] , якою 09.07.2011 було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, що належало спадкодавцеві на день смерті, є позивач [PERSON] 14.01.2019 звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено з підстав пропуску встановленого законодавством строку для прийняття спадщини та роз`яснено право на вирішення даного питання в судовому порядку. Зазначає, що причини пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини є поважними, оскільки про існування заповіту позивач дізнався лише у листопаді 2018 року, а напередодні звернення до нотаріуса був відправлений у відрядження до м. Києва, у зв`язку з чим був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. На підставі розпорядження керівника апарату суду від 14.03.2019 № 115 за наслідками повторного автоматизованого розподілу (в зв`язку з відставкою судді Тихонової Н.С.) вказана справа передана судді Коваленку І.В. та ухвалою від 08.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 20.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач причини неявки в судове засідання не повідомив та відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , про що Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запис № 140. Відповідно до заповіту від 09.07.2011, посвідченого державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Токіой І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1205, [PERSON] за життя все своє майно на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2019 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з підстав пропуску строку для прийняття спадщини, який як вбачається складає менше місяця. Судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарго Плюс» від 23.01.2019 позивач підтвердив, що з 26.11.2018 по 28.12.2018, займаючи посаду менеджера по закупівлі на вказаному підприємстві, перебував у м. Києві з метою відвідування курсів підвищення кваліфікації. Як вбачається з позову та пояснив представник позивача, про існування заповіту позивачу стало відомо лише в листопаді 2018 року, після того як його мати [PERSON] через декілька місяців після смерті [PERSON] випадково знайшла заповіт серед інших документів в квартирі померлої. Після встановлення, що він є спадкоємцем за заповітом, запланував звернутись до нотаріуса у грудні 2018 року для оформлення спадщини, проте був відправлений 26.11.2018 у відрядження до м. Києва на цілий місяць до 28.12.2018. Повернувшись до м. Миколаєва на передодні новорічних та різдвяних свят, він зміг звернутись до нотаріуса лише 14.01.2019, але у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено через пропуск встановленого законодавством шестимісячного строку на прийняття спадщини. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що дійсно лише у листопаді 2018 року вона знайшла в квартирі померлої [INFO] [PERSON] заповіт, складений на ім`я її сина [PERSON] , який є племінником померлої. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статей 1220-1222, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із статтями 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 в справі № 6-167цс12. Пунктом 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що суди, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінивши в сукупності наявні у справі докази та враховуючи незначний строк пропуску прийняття спадщини, яку заповідала на його користь померла, якій він є племінником, про що йому стало відомо лише в листопаді 2018 року, але в подальшому через відрядження та новорічні свята він був позбавлений можливості подати відповідну заяву нотаріусу, суд приходить до доведеність позивачем поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved