Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, розташовану на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, площею 5,82 гектарів, кадастровий номер 2323955400:01:002:0009, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, з правом державної реєстрації у відповідних органах. Позов обґрунтований тим, що позивач є сином [PERSON], яка померла 27.05.2014 року. За життя мати позивача мала у власності земельну ділянку площею 5,82 гектарів на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер 2323955400:01:002:0009, що підтверджувалось Державним актом про право приватної власності на землю серії ЗП № 027146. Заповітом від 29.10.2008 року [PERSON] вказану земельну ділянку заповіла позивачу. Однак реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно був втрачений, а нотаріусом на цій підставі позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання сторони не зявились, подавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач також зазначив про відсутність у нього заперечень проти позову. За клопотанням позивача судом з Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області була витребувана належним чином завірена копія спадкової справи № 181/2014, відкритої після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач про причини своєї неявки не повідомив, підстав визнавати його неявку з поважних причин немає, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.\~2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіозапису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ГД № 019880, виданим Терсянським сільським ЗАГС Новомиколаївського району Запорізької області 08.05.1958 року. На підставі Свідоцтва про на спадщину за законом від 10.10.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1443, мати позивача набула у власність земельну ділянку площею 5,82 гектарів на території Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер 2323955400:01:002:0009, що підтверджується копією Державного акту про право приватної власності на землю серії ЗП № 027146, завіреною Управлінням Держземагентства у Пологівському районі Запорізької області. 29.10.2008 року мати позивача, [PERSON], склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON], яким заповіла вказану земельну ділянку своєму сину, [PERSON], позивачу у даній справі. 25.05.2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 299561, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області 20.08.2014 року. 20.08.2014 року позивач подав до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області заяву про прийняття спадщини за померлою [PERSON] Інших спадкоємців майна [PERSON] не виявлено. Постановою державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] від 10.02.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом через ненадання позивачем оригіналу Державного акту про право приватної власності на землю серії ЗП № 027146, який був втрачений, про що позивачем було розміщено оголошення у газеті «Трудова слава» від 18.04.2015 року № 30. При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 392 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved