Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу в розмірі 196 560 грн. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 10.10.2018 року [PERSON] отримала від неї у борг грошові кошти у розмірі 7 000 доларів США, строком повернення - до 01.01.2019 року, про що останнєю було складено відповідну розписку. Проте, свої зобов`язання про повернення боргу [PERSON] не виконала, борг не повернула. Позивач неодноразово уточнювала розмір позовних вимог та остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь 7 000 доларів США та 332,54 долара США - 3 % річних за порушення грошового зобов`язання за період з 01.01.2019 р. по 31.07.2020 р. (578 днів) (а.с.25, 54-58, 61-65, 68-73, 79 - 83, 166-171). При чому, уточнення розміру позовних вимог в часині відсотків в розмірі 472 дол.США суд не приймає до розгляду (а.с.178-180), оскільки, відповідно до п.2 ч.2 ст. 49ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, додатково суду пояснила, що 800 доларів США з 7000 дол.США [PERSON] свого часу їй повернула. Але, з урахуванням того, що вона тривалий час не виконує свої зобов`язання, як компенсацію, просить стягнути усі 7 000 дол.США тощо. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги та обставини справи визнав частково. А саме, визнав, що відповідач дійсно брала у позивача в позику 7 000 грн. строком до 01.01.2019 р., але повернула не 800 дол.США, а ще 600 та 590 дол.США, а разом - 1 990 дол.США, що підтверджується витягом з зошиту відповідача, та навпроти вказаних сум міститься підпис позивача, що підтверджує їх отримання (а.с.106, 126). Тобто, заборгованість з суми позики складає 5 010 доларів США. Щодо стягнення відсотків з відповідача - заперечує, оскільки вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування тощо, що підтверджується правовою позицією Великої Палати ВС, зокрема постановою від 28.03.2018 р. (справа № 444/951/12). Заслухавши позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, згідно оригіналу розписки, 10.10.2018 року [PERSON] отримала від [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 7000 доларів США під відсотки (розмір відсотків не вказано) з терміном повернення - до 01.01.2019 року (а.с.59). Зазначені обставини, викладені у даній розписці сторони не оспорюють. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Отже, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем по справі було укладено договір позики на суму 7000 дол.США строком - до 01.01.2019 р. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Припиняється зобов`язання частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Виходячи з норм ст. 545 ЦК України, після прийняття виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видавав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, підтвердженням виконання боржником свого обов`язку є наявність боргового документа у боржника. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши суду належні докази відповідно до вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України. Судом встановлено та не спростовується позивачем, що відповідач повернула в рахунок суми позики в загальній сумі - 800 доларів США, вказане підтверджується і ксерокопією витягів з зошиту, наданого представником відповідача: 500 дол.США, 200 та 100 доларів США (а.с.106, 126). Час повернення вказаних сум сторонами суду не зазначено. Разом з тим, повернення відповідачем іншої частини суми позики в сумах 600 дол.США та 590 дол.США (а.с.126) позивач не визнає. Зазначає, що це інші розрахунки, які не мають відношення до вказаного договору позики. А, оскільки, відповідачем належної розписки про повернення ще частини суми позики у відповідності до норм ст545 ЦК України суду не надано, не може суд прийти до висновку щодо повернення відповідачем суми позики більш ніж 800 дол.США. Отже, позивач правомірно вимагає від відповідача залишок суми позики в розмірі 6 200 дол.США. Проте, не може погодитись з вимогами щодо стягнення повної суми позики в розмірі 7 000 грн., оскільки, як встановлено судом, 800 доларів США з суми позики відповідачем позивачу повернуто. Крім того, суд вважає, що підлягають задоволенню і вимоги про стягнення трьох відсотків річних на підставі норм ст. 625 ЦК України за період з 01.01.2019 р. по 31.07.2020 р. - 578 днів. Так, відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, суд вбачає з позовної заяви, що позивач просить стягнути 3 % річних саме з посиланням на ст. 625 ЦК України - за порушення грошового зобов`язання (а.с.57, 64, 71, 82, 169), тому посилання представника відповідача на неспроможність вимог позивача про стягнення 3 % річних суд до уваги не приймає та приходить до висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення 3 % річних але з суми позики - 6 200 дол.США в сумі - 294, 54 дол.США ( 6 200 х 3%/100 х 578/365). Отже, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми позики - 6200 доларів США та 3% річних за час прострочення - 294,54 доларів США, а всього 6 494,54 доларів США. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до норм ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог та, виходячи з курсу валют, у сумі 2 112,78 грн. (88,57% х 2 385,40 грн.( 1965 грн. - а.с.1, 420,40 - а.с.12)). Решта суми судового збору в розмірі 110,63 грн. підлягає стягненню з позивача на користь держави.

Outcome: partial