Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на кафе, загальною площею 119, 3 метра квадратного, яке знаходиться у [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 23 грудня 2013 року, згідно договору купівлі-продажу майнового паю вона придбала у [PERSON] майновий пай, право власності на який засвідчено ПОА «Нове життя», у розмірі 8500 гривень, відповідно до якого накладною від ПОА «Нове життя» №105 від 23 грудня 2013 року, їй виписано Кафе, що знаходиться в селі Суходіл. Згідно довідки від 12 листопада 2019 року № 714, виданої виконкомом Суходільської сільської ради, зазначеній будівлі, яку побудовано у 1985 році, присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . 25 лютого 2020 року за її заявою виготовлено технічний паспорт на будівлю Кафе, загальною площею 119,3 метра квадратного. Однак через зміни в законодавстві вона не може оформити право власності, та не маючи правовстановлюючого документа на вказане нежитлове приміщення, не має можливості в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. У судове засідання позивачка не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не прибув, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У [ADDRESS] знаходиться Кафе , площею 119,3 метра квадратного, що підтверджується копією технічного паспорта на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (а. с. 4-7). [PERSON] , був власником майнового паю члена приватно-орендної фірми «Нове життя» по основних засобах, а саме: кафе в с. Суходіл 1998 року побудови, вартістю 8500 гривень, що підтверджується довідкою, виданою приватно-орендною фірмою «Нове життя» (а. с. 47) та копією акта прийому передачі основних і оборотних засобів від агрофірми «Нове життя» приватно-орендній фірмі «Нове життя» від 21 січня 2000 року (а. с. 33). 23 грудня 2013 року [PERSON] продав позивачці свій майновий пай вартістю 8500 гривень, що підтверджується копією договору купівлі-продажу майнового паю, який зареєстрований у Креховицькій сільській раді за № 108 (а. с. 10). Зазначену будівлю кафе, приватно-орендна фірма «Нове життя» передала позивачці в рахунок придбаного нею на підставі договору купівлі продажу майнового паю у сумі 8500 гривень, що підтверджується копією накладної №105 від 23 грудня 2013 року (а. с. 9), копією договору купівлі-продажу майнового паю (а. с. 10) та копією акту прийому передачі основних і оборотних засобів (а. с. 33), а також оглянутими судом оригіналами матеріалів по паюванню агрофірми «Нове життя» за 2000 рік. Земельна ділянка, на якій розташований магазин у [ADDRESS] , площею 0,0340 га перебуває в користуванні ПОА «Нове життя», що підтверджується довідкою № 591, виданою виконкомом Суходільської сільської ради 13 жовтня 2020 року (а. с. 46). Аналізуючи надані позивачкою письмові докази, судом встановлено, що позивачка купила у [PERSON] майновий пай ПОА «Нове життя», вартістю 8500 гривень. На підставі договору купівлі продажу майнового паю позивачці ПОА «Нове життя» відпущено Кафе, що знаходиться в [ADDRESS] . Отже позивачка у встановленому порядку набула права власності на будівлю кафе у с. Суходіл. Позивачці відмовлено у державній реєстрації права власності на будівлю, що розташована в [ADDRESS] , що підтверджується рішенням державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 544532243 від 07 жовтня 2020 року (а. с. 45). Отже у позасудовому порядку правовстановлюючий документ, що посвідчує її право власності отримати позивачка не може. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за змістом ст. 20 зазначеного кодексу кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачка у позасудовому порядку свої права захистити не може, то право власності на об`єкт нерухомого майна за нею необхідно визнати рішенням суду.

Outcome: approved