Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 грн., щомісячно, на кожну дитину починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути із [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання дітей, у розмірі по 500,00 грн., щомісячно, на кожну дитину починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17.09.2005 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, відповідач не надає належної матеріальної допомоги дітям, самоусунувся від їх виховання. Позовну вимогу про стягнення із відповідача додаткових витрат обґрунтовує тим, що діти часто хворіють, у зв'язку із чим на лікування хронічних хвороб витрачаються кошти. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просила стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей по 1200 грн. та по 800 грн. додаткових витрат на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття, надала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що їх спільні із відповідачем діти проживають разом з нею та фактично перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме, не заперечував проти сплати аліментів на користь позивача на утримання їх спільних дітей у розмірі по 1200 грн. на кожну дитину. У задоволенні позовних вимог про стягнення із нього додаткових витрат у розмірі по 800 грн. на кожну дитину, просив відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 17.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між сторонами по даній справі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьком в свідоцтві про їх народження зазначений [PERSON] (а. с. 9-10 - свідоцтва про народження). Згідно з ч. 1,2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом ( п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). У судовому засіданні сторони підтвердили, що ніяких домовленостей щодо утримання дітей між ними не має. За змістом ст. ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі а при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, взявши до уваги стан здоров'я дітей, матеріальне становище позивача, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, матеріальний стан дозволяє сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дітей підлягають задоволенню у розмірі по 1200 (одна тисяча двісті) грн. на кожну дитину. Крім того, судом враховується, що відповідач пред'явлені до нього позовні вимоги визнав частково та згоден платити аліменти на утримання дітей у заявленому розмірі. Позовні вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача на утримання дітей щомісяця по 800 грн. на додаткові витрати задоволенню не підлягають, так як у судовому засіданні позивачем не надано жодних доказів на підтвердження особливих обставин, в розумінні норм ст. 185 СК України, у зв'язку з якими необхідно стягувати додаткові витрати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial