Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, їй на праві власності належить домоволодіння №17, що розташоване по вул.Чайковського в м.Маріуполі Донецької області. У будинку також зареєстровані її дочка, відповідачка по справі та онук [PERSON], [INFO]. Відповідачка разом з дитиною у липні 2015 року поїхала працювати до Західної Європи з цього моменту звязок з нею перервався, де вона знаходиться на теперішній час невідомо. Таким чином з 2015 року відповідачка з дитиною в будинку не проживають, за трат на його утримання не несуть. На підставі викладеного просить визнати відповідачку [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] такими, що втратили право користування домоволодіння №17, що розташоване по вул.Чайкоського в м.Маріуполі Донецької області. Позивачка у судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти постановлення заочного рішення у звязку з неявкою відповідача. Відповідачка у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи до судового засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2011 року, є власницею домоволодіння №17, розташованого по вул.Чайковського в м.Маріуполі Донецької області. За інформацією відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг від 04.09.2017 року, [PERSON] зареєстрована в [INFO]. Актом обстеження від 17.06.2017 року, складеним головою КСН «Азовє» підтверджено, що відповідачка та її син не проживають у спірному будинку з червня 2015 року по теперішній час, їх особисті речі в будинку відсутні, місце їх перебування невідоме. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та [PERSON] разом з її неповнолітнім сином [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням, оскільки знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач з сином не мешкають за місцем реєстрації більше одного року.

Outcome: approved