Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «Акцент-Банк» звернувся з позовом до суду, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 12112,99 грн. за кредитним договором № АЗК6СС9GAI0083 від 23.09.2011р. на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК». Свої вимоги мотивував тим, що 23.09.2011 року був укладений договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 6700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості. Банк зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з чим відповідач станом на 17.04.2014 року має заборгованість 12112,99 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 6700 грн., заборгованість про процентам за користування кредитом 8,37 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 2010 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штрафу фіксованої частини 500 грн., штрафу процентної складової 553 грн. Відповідач до судового засідання не з'явився, заперечень не наддав до суду, був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надавши до суду заяву, у якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. У зв'язку з зазначеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову повністю виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом достовірно встановлено, що на підставі заяви відповідача був укладений договір № АЗК6СС9GAI0083 23.09.2011 р. між позивачем та відповідачем, згідно якого відповідачу наданий кредит у сумі 6700 грн. строком на 36 місяців з 23.09.2011 р. по 22.09.2014 р. З заяви відповідача вбачається, що останній ознайомлений та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг/а.с.4/. Відповідно до заяви відповідача № АЗК6СС9GAI0083 від 23.09.2011 р. він зобов'язався повернути суму кредиту, відсотки, винагороди відповідно до цієї заяви та умов та правил надання банківських послуг. З поданого суду розрахунку, встановлено, що відповідач у порушення вимог кредитного договору не вносив, передбачених платежів. Станом на 17.04.2014 року відповідач має заборгованість 12112,99 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 6700 грн., заборгованість про процентам за користування кредитом 8,37 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 2010 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штрафу фіксованої частини 500 грн., штрафу процентної складової 553 грн./а.с.3/. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем, позичальником, строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved