Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У серпні 2015 року позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування у сумі 155 604 грн. 32 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану в позові суму заборгованості, а також судові витрати та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За вказаних обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 21 лютого 2012 року відповідач [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» уклали договір банківського обслуговування № В1_КГ100095672 про видачу кредиту на поточні потреби в розмірі 17 500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 0,01% річних та комісії за управління кредитом в розмірі 3,0% від суми кредиту, та строком користування до 21 лютого 2015 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] виконав свої зобовязання та видав кошти відповідачу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] у строки, встановлені графіком погашення кредиту, що є невідємною частиною договору банківського обслуговування від 21 лютого 2012 року, не сплачував кошти на повернення кредиту та відсотків, тому станом на 04 серпня 2015 року виникла заборгованість в сумі 155 604 грн. 32 коп. Пункт 4.2 договору банківського обслуговування передбачає, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, що передбачені даним договором, більше ніж на 60 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 25 % від суми кредиту. Пункт 4.3 договору банківського обслуговування передбачає, що у випадку прострочення позичальником сплати платежу, банк має право вимагати сплату пені в розмірі 0,50 % від суми невиконаних боргових зобовязань. Зважаючи, що відповідач порушив виконання зобовязання щодо повернення основної суми кредиту, тому на підставі п.п. 4.2, 4.3 договору банківського обслуговування від 21 лютого 2012 року банк правомірно нарахував відповідачу до сплати штраф (пеню) в сумі 120 266 грн. 23 коп. Частина 1 ст. 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобовязань. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що відповідач на день розгляду справи не погасив заборгованість по договору, тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 155 604 грн. 32 коп., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 17 014 грн. 15 коп., заборгованості за відсотками в сумі 2 грн. 41 коп, заборгованості по комісії за РО в сумі 18 321 грн. 53 коп., заборгованості по сплаті штрафу (пені) за несвоєчасне виконання зобовязань в сумі 120 266 грн. 23 коп., тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обємі. Судові витрати, понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved