Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «Агрокомбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 28 лютого 2006 року між ним та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії, за яким останній отримав кредит у розмірі 97 000 дол. США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% строком до 27 лютого 2009 року. У подальшому між сторонами укладались додаткові угоди, якими змінювався ліміт кредитної лінії, відсотки за користування кредитним коштами, строки повернення кредиту, тощо. Остаточно був встановлений кредитний ліміт в доларах США 200 000 дол. США та ліміт кредитної лінії в національній валюті в сумі 500 000 грн. Відсоток за користування коштами в іноземній валюті - 18%, за користування коштами в національній валюті - 19%. Банк зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з чим [PERSON] має заборгованість за кредитною лінією в національній валюті в загальному розмірі 2 428 334,28 грн. та за кредитною лінією в доларах США в загальному розмірі 592 134,23 дол. США. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором: в національній валюті - 2 428 334,28 грн. та в доларах США - 592 134,23 дол.США. що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 7 777 973,84 грн.; а разом стягнути 10 206 308,12 грн.; судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання представник позивач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі. У судове засідання відповідач та його представник не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Подали суду письмові заперечення проти позову, просили відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 28 лютого 2006 року між ВАТ «Аграрний комерційний банк» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №23/2006. За даний договором [PERSON] було відкрито відзивну не відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті, встановлений ліміт кредитної лінії в розмірі 97 000 дол. США, зі сплатою процентів за користування кредитами в розмірі 15.0% та з кінцевим терміном повернення до 27 лютого 2009 року. Згідно умов договору кредитні кошти надавались позичальнику відповідно до заяв [PERSON] на одержання кредиту та заяв на видачу готівки, що підтверджується матеріалами справи. 25 грудня 2006 року між банком та [PERSON] було підписано Додаткову угоду №1 до кредитного договору, за якою збільшений кредитний ліміт до 150 000 дол. США. 29 травня 2007 року між позичальником та банком було підписано Додаткову угоду № 2 кредитного договору, відповідно до якої ліміт кредитної лінії збільшили до 200 000 дол. США. 15 липня 2007 року між Позичальником та Банком було підписано Додаткову угоду № 3 до кредитного договору, відповідно до якої розмір процентів за користування кредитами складає 16% річних, строк дії кредитної лінії закінчується 24 липня 2010 року. 11 грудня 2007 року між Позичальником та Банком було підписано Додаткову угоду № 4 до кредитного договору, відповідно до якої Банк відкрив Позичальнику мультивалютну відкличну відновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом в гривневому еквіваленті у сумі 1 510 000 дол. США, розмір процентів за користування кредитами в доларах складає 16 % річних, в національній валюті 18 % річних, та виключили графік погашення кредиту щомісячними рівними платежами встановлений з березня 2008 року. 03 квітня 2008 року між Позичальником та Банком було підписано Додаткову угоду № 5 до кредитного договору, відповідно до якої Банк відкрив Позичальнику мультивалютну відкличну відновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом в гривневому еквіваленті у сумі 1 760 000 грн., розмір процентів за користування кредитами в доларах США складає 16 % річних, за користування коштами в національній валюті в сумі 1 510 000 грн. складає 18 % річних, за користування коштами в національній валюті в сумі 250 000 грн. складає 19 % річних. 08 грудня 2008 року між Позичальником та Банком було підписано Додаткову угоду № 6 Кредитного договору, відповідно до якої Банк відкрив Позичальнику відкличну відновлювальну лінію в доларах США та відкличну відновлювану кредитну лінію в національній валюті, кредитної лінії в доларах США складає 200 000 доларів США, ліміт кредитної лінії в національній валюті складає 750 000 гривень. Розмір процентів за користування кредитами в доларах США складає 16 % річних, за користування коштами в національній валюті в сумі 500 000 гривень скла, 18 % річних, за користування коштами в національній валюті в сумі 150 000 гривень складає 19 % річних. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору кредити надаються згідно заяв Позичальника за умови письмового попередження Банку за 5 (п'ять) банківських днів та лише в межах строку кредитної лінії шляхом одноразового надання кредиту в сумі, що дорівнює ліміту кредитної лінії або шляхом надання кількох кредитів, але так, щоб в будь-який момент часу загальна заборгованість за кредитною лінією не перевищувала ліміту кредитної лінії. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, що підтверджується заявами Позичальника та виписками по його особистим рахункам. Згідно п. 6.1 Кредитного договору Позичальник зобов'язувався сплачувати Банку процент комісії у розмірах, визначених Кредитним договором. Проценти нараховуються на загальну с заборгованості за кредитною лінією. Відповідно до п. 6.6. Кредитного договору проценти нараховано за місяць відповідно до пунктів 6.1 - 6.5 Кредитного договору, Позичальник зобов'язує сплачувати щомісяця не пізніше 7-ого числа місяця, наступного за тим, за яким вони нараховані. Комісію за моніторинг предмету застави Позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця не пізніше 7 числа першого місяця кварталу, наступного за тим, за який вони нараховані. Згідно п. 6.5 Кредитного договору (в редакції згідно Додаткової угоди № 4 від 11 грудня року) проценти нараховуються до повного повернення суми наданого Кредиту, при цьому цей день не враховується при нарахуванні процентів. У порушення вимог п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 6.1, 6.6 Кредитного договору Позичальник не повернув в повному обсязі та згідно встановленого графіку заборгованість за кредитом, а також не сплатив проценти за користуванням кредитними коштами. Позичальник був повідомлений про порушення ним зобов'язання та наявність простроченої заборгованості, що підтверджується повідомленням від 27.02.2009 року № 537/08-8558-02, отримане особисто [PERSON] 05.03.2009 року. Згідно п. п. 10.1, 10.2 Кредитного договору, за повне або часткове прострочення сплата процентів за користування Кредитом та/або за повне або часткове прострочення загальне заборгованості за Кредитом Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, від простроченої суми за кожен день прострочення. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За умовами кредитного договору, п.4.1, 4.2, 4.3, 6.1, 6.6 відповідач мав вчасно сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитом і частку кредиту у визначений строк. У п.10.1, 10.2 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених договором, позичальник сплачує кредитору пеню. З наданих суду документів, встановлено, що [PERSON] порушив строки погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідачу по справі направлено вимогу про погашення заборгованості. Доводи відповідача щодо відсутності заборгованості в заявленому позивачем розміром суд до уваги не бере, оскільки доказів цим обставинам суду подано не було. За клопотанням представника відповідача судом було призначено економічну експертизу щодо визначення загальної суми заборгованості за кредитним договором. Експертиза не була проведена через відсутність її оплати. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. З наявних в справі доказів, з поданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 05 липня 2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить: за лімітом кредитної лінії в національній валюті становить 2 428 334,28 грн., з яких 750 000 грн. - прострочена заборгованість за кредитною лінією, 535 764,82 грн. - пеня за прострочення повернення основної заборгованості за кредитною лінією, 785 509,16 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 229 026,98 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування коштами в національній валюті під 18% річних, 119 487,39 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування коштами в національній валюті від 19% річних, 5 880,42 грн. - прострочена комісія за моніторинг застави, 2 665,51 грн. - пеня за прострочення сплати комісії за моніторинг застави. Станом на 05 липня 2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить: за лімітом кредитної лінії в доларах США становить 592 134,23 дол. США (що за офіційним курсом НБУ на 18 серпня 2014 року становить 7 777 973,84 грн.), з яких 200 000 дол. США. - прострочена заборгованість за кредитною лінією, 124 473,36 дол. США - пеня за прострочення повернення основної заборгованості за кредитною лінією, 185 422,47 дол. США - заборгованість за простроченими процентами, 82 238,40 дол. США - пеня за прострочення сплати процентів за користування коштами. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. За ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилом ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З матеріалів справи встановлено, що пеня нарахована позивачем за період з 2009 року по 2014 рік. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту. У своїх запереченнях відповідач просив суд застосувати позовну давність до позовних вимог про стягнення пені, враховуючи, що позовна заява подана суду в серпні 2014 року, тому у задоволенні вимог про стягнення пені за період з 2009 року по серпень 2013 року слід відмовити. При визначенні розмірі неустойки суд також враховує положення ст. 551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. У запереченнях відповідач також просив суд зменшити розмір стягуваної неустойки. Відповідно до роз'яснень п. 27 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на вагу (відсутність негативних наслідків для позивача через просторочене виконання зобов'язань). За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідивши подані суду докази, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки та стягнути з [PERSON]: 300 000 грн. - пеня за прострочення повернення основної заборгованості за кредитною лінією, 150 000 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування коштами в національній валюті під 18% річних, 70 000 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування коштами в національній валюті від 19% річних, 1500 грн. - пеня за прострочення сплати комісії за моніторинг застави, 70 000 дол. США - пеня за прострочення повернення основної заборгованості за кредитною лінією, 50 000 дол. США - пеня за прострочення сплати процентів за користування коштами. Таким чином, з відповідача слід стягнути суму заборгованості в розмірі 2 062 889,61 грн. та 505 422,47 дол. США. (що за офіційним курсом НБУ на 23 квітня 2015 року становить 11 392 222,47 грн.). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні документи за №483073 від 13 серпня 2014 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3654 грн.. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved