Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У січні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] посилаючись на те, що він втратив на неї правовстановлюючий документ. Ухвалою від 15 лютого 2016 р., постановленою за результатами попереднього розгляду справи, суд замінив первісного відповідача належними відповідачами - Київською міською радою та Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві Доліна І.В. надала письмові заперечення на позов. Послалась на те, що заявлена позивачем вимога не ґрунтується на вимогах чинного законодавства і пред'явлена до неналежного відповідача. Вказала, що позивач обрав невірний спосіб захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, оскільки до Управління державної реєстрації він не звертався і відмови у державній реєстрації права власності не отримував. Київська міська рада про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку, проте свого представника до суду не направила, про причини неявки не повідомила, письмових заперечень на позов не подала. Представник Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в судове засідання також не з'явився, пояснень на позов не надав. Причини повторної неявки представників Київської міської ради та третьої особи суд розцінює як не поважні і вважає за можливе ухвалити рішення у їх відсутність на підставі наданих позивачем доказів. Нез'явлення осіб, які беруть участь у справі, є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Біржею Малих Підприємств 14.11.1994 № 390, здійснена реєстрація права власності позивача [PERSON] на квартиру [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою від 23.07.2015 КВ-2015 № 22714 (а.с. 9). У Державних реєстрах речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно відомості про вищевказаний об'єкт нерухомого майна відсутні, що підтверджується витягами з реєстрів № 40205222 від 07.07.2015 та № 40205147 від 07.07.2015 (а.с. 10, 11). З висновку в.о. старшого дільничного інспектора міліції Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві Гапонюка В.В. від 21.08.2015 вбачається, що [PERSON] звертався до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві із заявою про те, що 1 липня 2015 р. виявив відсутність правовстановлюючого документу на належну йому квартиру [ADDRESS] (а.с. 12). Здійснивши ряд перевірочних дій, зокрема перевіривши бюро знахідок, дільничний інспектор міліції прийняв рішення про закінчення перевірки. 17 серпня 2015 р. позивач [PERSON] розмістив у газеті «Авізо Плюс» оголошення про втрату договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого Біржею Малих Підприємств 14.11.1994 № 390 (а.с. 13). Згідно з даними технічного паспорту, виготовленого у грудні 2015 р. за замовленням позивача [PERSON], квартира [ADDRESS] має загальну площу 74,8 кв.м., житлову - 41,9 кв.м., і складається із трьох житлових кімнат площею 11,8 кв.м., 12,0 кв.м. і 18,1 кв.м. та місць загального користування: коридору, туалету, ванної кімнати, кухні, холу та тамбуру. Також квартира обладнана балконом площею 1,4 кв.м. (а.с. 14-17). При вирішенні вимог [PERSON] про визнання права власності на вищевказану квартиру суд керується положеннями статті 392 ЦК України, за приписом якої власник може пред'явити позов про визнання його права власності…. у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на зміст вищевказаної норми закону, яка передбачає застосування такого способу захисту як визнання права власності і тоді, коли суб'єктивне право власності іншими особами ще не порушене, доводи представника Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо невірно обраного позивачем способу захисту права є необґрунтованими. Не заслуговують на увагу і інші доводи представника відповідача, оскільки вимог про зобов'язання зареєструвати право власності [PERSON] не заявлено. Отже враховуючи, що позивач [PERSON] довів належними і допустимими доказами належність йому на праві власності квартири [ADDRESS] та втрату правовстановлюючого документа на неї, його вимоги суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. На підставі викладеного,

Outcome: approved