Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач являється матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка тривалий час з дитиною не проживає, у часті у її вихованні та спілкуванні з нею не приймає. Крім того, [PERSON] є наркозалежною особою та зловживає наркотичними засобами. В даний час малолітній [PERSON] проживає у своєї тітки [PERSON] та перебуває на її утриманні. У зв'язку із цим, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина: [PERSON],[INFO]; призначити опікуном дитини його тітку [PERSON]; стягнути із відповідача на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів для дитини певного віку, на користь опікуна [PERSON]. В судове засідання прибув представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради [PERSON], який підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її дитини, так як у зв'язку із скрутним матеріальним становищем у неї немає змоги її утримувати. З дитиною не проживає з причин намагання влаштувати своє особисте життя, вживає наркотичні засоби.. Третя особа [PERSON] не заперечує проти задоволення позову, оскільки її сестра [PERSON] не займається вихованням дитини, з нею не проживає. Дитина перебуває на її повному утриманні. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: дитина [PERSON] народився [INFO] року в м. Полтаві. Матір'ю дитини записано [PERSON], батьком згідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України записаний [PERSON],що підтверджено даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04.06.2010 Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області та листом Октябрського ВДРАЦС від 13.06.2014 року (а.с.6,7). Дитина [PERSON], [INFO] перебуває на обліку у службі у справах дітей виконкому як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Згідно листа вих. №16-07/32 від 26.03.2015 року, Полтавського ДНЗ (ясла-садок) №60 «Червона Шапочка» [PERSON],[INFO] відвідує їх заклад з 08.09.2014 року. Зі слів вихователів дитячого садка групи, [PERSON] володіє навичками самообслуговування, проявляє зацікавленість до групових занять, проте має проблеми в спілкуванні з однолітками. Мама, [PERSON] не хоче спілкуватися з вихователями групи з приводу виховання сина, не цікавиться тим, як її син провів день в дитячому садку (а.с.19). Згідно повідомлення Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області вих.№3/14519 від 01.07.2014 року, працівниками СКМСД виявлений факт неналежного виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини [PERSON], [INFO], що виразилося в тому, що остання не з'являлася додому протягом трьох днів, а її малолітній син [PERSON], [INFO] залишився без нагляду. У відношенні [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП. З листа Полтавського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Полтавської міської ради вих.№01-33/1577 від 26.06.2015 року вбачається, що [PERSON] має наркотичну залежність. Перебувала на стаціонарі у відділенні №4 Полтавського обласного наркологічного диспансеру, пройшла курс лікування, однак не витримала та знову почала вживати наркотичні засоби. Враховуючи даний спосіб життя, [PERSON] не в змозі в повній мірі виконувати батьківські обов'язки. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. П.2 ст.164 СК України зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факту спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вона не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання батьківських прав відносно своєї малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. На підтвердження даного факту свідчить те, що мати [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом. При чому, така поведінка відповідача негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову її виховання. Так, судом встановлено, що відповідач залишила дитину на утримання своєї сестри, не відвідує її, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, в судовому засіданні заявила про визнання позову та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, зусиль для працевлаштування не прикладає. Крім того, [PERSON] є наркозалежною особою та вживає наркотичні засоби, що носить негативне відображення на вихованні дитини. Таким чином, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини за наявності винної поведінки матері [PERSON] При цього, пояснення відповідача в частині неможливості здійснення нею належного виконання батьківських прав з причин тяжкого матеріальними становища та намагання владнати особисте життя, суд до уваги не приймає та вважає такі пояснення непереконливими. Так, [PERSON] не навела будь - яких поважних причин, з яких вона позбавлена можливості проживати із своєю дитиною та займатися її вихованням. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. Відповідно до вимог ст. 63 ЦК України опікуна призначає орган опіки та піклування переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно наданого подання служба у справах дітей Октябрської районної в м.Полтаві ради вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над малолітнім племінником [PERSON], у разі позбавлення одинокої матері батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини (подання від 28.11.2015 року). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON],[INFO] являється рідною тіткою малолітнього [PERSON]. Останній в даний час знаходяться на її утриманні. Між дитиною та тіткою склалися добрі відносини. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] може бути призначена опікуном малолітньої дитини [PERSON]. Ч.2 ст. 165 СК України зазначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Хоч відповідач і позбавлена батьківських прав, однак це не звільняє від обов'язку утримувати свою дитину, а отже позовна вимога в частині стягнення аліментів на користь опікуна [PERSON] підлягає до задоволення. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги вікові потреби дитини, матеріальний стан платника аліментів, а тому стягнення аліментів у тому розмірі, в якому просить позивач, є справедливим. Таким чином, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved