Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У січні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28954,12 грн., вказавши в заяві, що 20.12.2007р. з відповідачем був укладений кредитний договір б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 250,00 грн. з подальшим його збільшенням у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України зобов'язання за вказаним договором не виконав, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, шо має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Станом на 31.12.2013р. відповідач має заборгованість у сумі 28954,12 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 8994,55 грн., заборгованості по процентам у сумі 11109,59 грн., комісії у сумі 6995,02 грн., а також штрафів у сумі 500,00 грн. і 1354,96 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати Банку по оплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позов пред'явлено з пропуском строку позовної давності, простив застосувати позовну давність до заявлених вимог. У судове засідання 27.05.2014р. сторони не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач звернувся із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності, застосувати позовну давність до позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.12.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладений кредитний договір б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% в місяць з розрахунку 360 днів в році, на суму залишку заборгованості за кредитом (кредитна картка Універсальна). Строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної карти. Строк дії кредитної карти - 36 місяців. Також зі змісту заяви позичальника вбачається, що підписана відповідачем заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані відповідачу для ознайомлення, складає між відповідачем і банком договір про надання банківських послуг. Відповідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, між сторонами було укладено договір кредиту (договір приєднання) на умовах, запропонованих ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до положень п. 3.2, п. 3.3 Умов і Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, шо кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Таким чином, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов і Правил надання банківських послуг. З виписки по особовому рахунку вбачається, що мало місце збільшення кредитного ліміту 24.01.2008р. до 500,00 грн., 22.03.2008р. до 4800,00 грн., 18.09.2008р. до 10000,00 грн., зниження кредитного ліміту 25.11.2008р. до 9600,00 грн., 17.04.2009р. до 9000,00 грн. Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.12.2013р. відповідач має заборгованість у сумі 28954,12 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 8994,55 грн., заборгованості по процентам у сумі 11109,59 грн., комісії у сумі 6995,02 грн., а також штрафів у сумі 500,00 грн. і 1354,96 грн. На підтвердження цього позивачем надано розрахунок заборгованості, правильність якого відповідачем не заперечується, виписку з особового рахунку. Факт здійснення операцій, а саме, зняття кредитних коштів, погашення кредиту, прострочки платежів підтверджується рухом коштів по особистому рахунку 5457082977661623 і не заперечується відповідачем. З виписки з особового рахунку вбачається, що прострочена заборгованість з грудня 2008 року не погашалася. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до п. 1.2 Умов і правил надання банківських послуг, ці умови регулюють відносини між банком та клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг, вказаних в заяві. Пунктом 9.12 цих умов встановлено, що договір діє упродовж 12 місяців з моменту підписання, також передбачено автоматичне пролонгування дії договору на такий самий строк у разі, якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про зупинення договору. Тобто, п. 9.12 умов передбачає автоматичне пролонгування не терміну дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії карти визначеного у заяві, а лише дії умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг. Умови ж продовження строку дії карти визначені у розділі 3 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 3.1.1. Правил користування платіжною картою строк дії карти зазначено на лицевій стороні карти (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Водночас, із Правил користування платіжною картою випливає, що договір є чинним у межах строку дії карти. У п.3.1.3 Правил користування платіжною картою по закінченню строку дії відповідної карти карта продовжується банком з новим строком (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для сплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. У примітці до п. 3.5. Умов передбачено, що пам'ятка клієнта оформляється і є невід'ємною частиною договору тільки у разі оформлення і видачі карти за кредитною схемою. Зазначені положення свідчать про те, що строк дії договору визначається Умовами, Правилами користування платіжною картою та строком дії кредитної карти. Відповідно до п.6.5 Умов і правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. В заяві про відкриття банківського рахунку і отримання кредитної картки передбачено, що погашення кредиту здійснюється шляхом внесення коштів на карту клієнтом або шляхом списання з коштів з платіжної карти. Позивачем надано Тарифи банку, як складову договору, а саме, Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Згідно довідки, базова процентна ставка в місяць 1,9%, в пільговий період нарахування процентів здійснюється по ставці 0,01%, за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Тарифами перебачено сплату щомісячної комісії за кредитне обслуговування у розмірі 1% на залишок заборгованості, непогашеної протягом пільгового періоду (55 днів), комісію за несвоєчасне погашення заборгованості (при виникненні прострочення на суму понад 50 грн.) - 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць. Також встановлено розмір щомісячних платежів (що включають плату за користування кредитними коштами в звітному періоді) у розмірі 7% заборгованості, але не менше 50 грн. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116 цс13. Як зазначалося вище, сторони встановили виконання зобов'язань внесенням щомісячних платежів у розмірі 7% від залишку заборгованості. Останній платіж в сумі 24,39 грн. нарахований за лютий 2011 року, кредит остаточно мав бути повернутий до 28.02.2011 року. З вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся 29.01.2014р., включивши до позовних вимог всю заборговану суму, строк сплати якої сплинув за три роки до пред'явлення позову. Таким чином, вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості, що існувала станом на 29.01.2011 року, задоволенню не підлягають за пропуском позовної давності. Виходячи з наданого позивачем розрахунку, станом на 29.01.2011 року існувала наступна заборгованість: по кредиту - 8628,14 грн.; по процентам - 4478,27 грн.; по комісії - 4106,32 грн. Таким чином, станом на 31.12.2013 року, як просить банк, та в межах позовної давності, яка складає три роки, з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 366,41 грн., заборгованість за процентами 6631,32 грн. (11109,59 грн. - 4478,27 грн. = 6631,32 грн.), комісія в сумі 2888,70 грн. (6995,02 грн. - 4106,32 грн. = 2888,70 грн.), а всього 9886,43 грн. Відповідно підлягає стягненню з відповідача штраф в сумі 500,00 грн. і 494,32 грн. (процентна складова, 5% від суми заборгованості), а всього за кредитним договором 10880,75 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial