Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Альфа Банк», в якому поставлено питання про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 02.10.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №13451, про стягнення грошової суми в розмірі 406.423,59 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» і Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Зазначив, що Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (надалі - ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві) не звернув увагу на те, що банк мав поінформувати позичальника про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису і у випадку відсутності заперечень зі сторони позичальника стосовно розміру заборгованості зазначена сума набуває статусу безспірної. Проте, на момент вчинення виконавчого напису підтверджень про те, що банк попередив позичальника про розмір заборгованості у державного виконавця не було. Доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні облікові документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того, вказував, що у виконавчому написі зазначено про задоволення заборгованості у розмірі 406.423,59 грн. за період з 27.12.2013 року по 27.09.2015 року, хоча згідно офіційної довідки відповідача про розрахунок заборгованості за кредитом по договору №700000052, така заборгованість складає 205.332,51 грн., тобто реальна сума боргу майже вдвічі менша. Вважає, також, що ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій №296/5 від 22.02.2012 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові та просив його задовольнити. Від представника відповідача ПАТ «Альфа-Банк» та приватного нотаріуса надійшли письмові докази на підтвердження дотримання стягувачем вимог законодавства, які ставляться до такої нотаріальної дії, яка є предметом судового розгляду. Відповідач та треті особи про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, в судове засідання своїх представників не направили, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності зазначених осіб на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 27.09.20012 року між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №700000052 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до якого банком було надано позивачеві на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 521.855,29 грн. для придбання автомобіля Mersedes Benz, ML 350, 2012 року випуску в порядку та на умовах, визначених цим договором, з кінцевим терміном повернення до 27.09.2019 року. В порядку забезпечення виконання позичальником взятих зобов'язань по кредитному договору №700000052, між позивачем та відповідачем також було укладено договір застави транспортного засобу №700000052-З, предметом застави якого є автомобіль Mersedes Benz, ML 350, 2012 року випуску. Відповідно до ст. 6 договору застави, заставодержатель набуває право звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання заставодавцем умов договору повністю або частково, у т.ч. якщо останній не поверне заставодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та цим договором. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису, вчиненого 02.10.2015 року приватним нотаріусом Чуловським ВА. та зареєстрованому в реєстрі за №13451, запропоновано стягнути з [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №700000052 від 27.09.2012 року на користь ПАТ «Альфа-Банк» в розмірі 406.423,59 грн. за період заборгованості з 27.12.2013 року по 27.09.2015 року. Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві Гусяєва Я.А. від 02.12.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №49531217 за вказаним виконавчим документом. Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Отже, документами, які підтверджують безспірність заборгованості мають бути не розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості складені банком, які є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача, а первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін. Протягом всього часу судового розгляду відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що сума заборгованості, яка вказана у виконавчому написі була безспірною. Разом з тим, стороною позивача надано суду докази того, що на дату вчинення виконавчого напису - 02.10.2015 року строк погашення кредиту згідно кредитного договору №700000052 (27.09.2019) не настав, період за який начебто стягувалась виконавчим написом заборгованість становив з 27.12.2013 року по 27.09.2015 року, таким чином визначена оспорюваним виконавчим документом сума стягнення в розмірі 406.423,59 грн. не відповідає сумі заборгованості позивача, яка підтверджена гарантійним листом ПАТ «Альфа-банк» станом на 09.12.2015 року - 243.568,16 грн. При цьому, з досліджених судом виписок по особовому рахунку позивача не встановлено здійснення платежів на погашення кредиту з часу складання виконавчого напису нотаріуса (02.10.2015) до дати гарантійного листа (09.12.2015). З урахуванням зазначеного слід дійти висновку, що оскільки на момент вчинення виконавчого напису розмір заборгованості за вказаним кредитним договором був спірним, а отже суд вважає, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено в порушення вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року Вказане свідчить про наявність спору та обставин, які перешкоджають вчиненню виконавчого напису, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 826,81 грн.

Outcome: approved