Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У січні 2018 року до Василівського районного суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заявниця просить суд встановити факт належності їй, [PERSON], [INFO], (РНОКПП [NUMBER]), зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS], Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 12 жовтня 1994 року державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори, яке зареєстровано в реєстрі за №2966, спадкова справа №140 за 1994 рік, на житловий будинок [ADDRESS], та зареєстрованому 02 листопада 1994 року Василівським бюро технічної інвентаризації до реєстрової книги за №14-1078, у зв'язку з тим, що її прізвище, що зазначено в свідоцтві про право на спадщину як «[PERSON]», не збігається з її прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. У заяві зазначено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON]. Після смерті матері вона прийняла спадщину за заповітом і 12 жовтня 1994 року Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на підставі заповіту, посвідченого Василівською державною нотаріальною конторою 21 січня 1988 року, яке зареєстровано в реєстрі за №2966, спадкова справа №140 за 1994 рік, на житловий будинок [ADDRESS]. У виданому Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 12 жовтня 1994 року помилково зазначено прізвище спадкодавця російською мовою як «[PERSON]», а також помилково зазначено прізвище спадкоємця «[PERSON]». Видане Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 жовтня 1994 року зареєстровано Василівським бюро технічної інвентаризації 02 листопада 1994 року до реєстрової книги за №14-1078 і заявниці видано реєстраційне посвідчення. Прізвище спадкодавця російською мовою «[PERSON]». Прізвище спадкоємця російською мовою «[PERSON]». Вказана помилка є перешкодою у реалізації права власності на спадкове майно, оскільки юридично помилка у прізвищі дає підстави для ствердження, що заявниця не є власником майна, зазначеного у свідоцтві про право на спадщину. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, надала заяву з клопотанням про розгляд заяви за її відсутності. Представник заінтересованої особи Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився. Представник заінтересованої особи Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з'явився. Представник заінтересованої особи Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. [INFO] померла мати заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11 жовтня 1993 року. Після смерті матері [PERSON] прийняла спадщину за заповітом і 12 жовтня 1994 року Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на підставі заповіту, посвідченого Василівською державною нотаріальною конторою 21 січня 1988 року, яке зареєстровано в реєстрі за №2966, спадкова справа №140 за 1994 рік, на житловий будинок [ADDRESS]. У виданому свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 12 жовтня 1994 року помилково зазначено прізвище спадкодавця російською мовою як «[PERSON]», а також помилково зазначено прізвище спадкоємця «[PERSON]». Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 жовтня 1994 року зареєстровано Василівським бюро технічної інвентаризації 02 листопада 1994 року до реєстрової книги за №14-1078 та видано реєстраційне посвідчення. Прізвище спадкодавця російською мовою «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 25 листопада 1980 року [NUMBER]. Прізвище спадкоємця російською мовою «[PERSON]», що підтверджується посвідкою про народження [NUMBER] від 25 липня 1941 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу від 06 серпня 2004 року [NUMBER]. Вказана помилка є перешкодою у реалізації права власності [PERSON] на спадкове майно, оскільки юридично помилка у прізвищі дає підстави для ствердження, що вона не є власником майна зазначеного у свідоцтві про право на спадщину. Оскільки заявниця [PERSON] не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд вважає необхіднимвстановити факт того, що Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого 12 жовтня 1994 року державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори, яке зареєстровано в реєстрі за №2966, спадкова справа №140 за 1994 рік, на житловий будинок [ADDRESS], та зареєстрованому 02 листопада 1994 року Василівським бюро технічної інвентаризації до реєстрової книги за №14-1078, належить [PERSON], [INFO], (РНОКПП [NUMBER]), зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved