Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Нова пошта» про захист прав споживача та відшкодування збитків у розмірі 11750 грн., посилаючись на те, що 02 травня 2018 року на підставі експрес-накладної № 59000334689203, укладеної між ним та відповідачем, [PERSON] з м.Староконстянтинів Хмельницької області направив мобільний телефон оголошеною вартістю 11750 грн. на ім'я [PERSON] на адресу відділення ТОВ «Нова пошта» за №64 в м.Київ. Однак [PERSON] вказану посилку не отримав. У зв'язку з цим позивачем направлено відповідачу претензію від 03.05.2018 року щодо неотримання відправлення, на яку надано відповідь за №12277 від 08.05.2018 року про те, що 03.05.2018 року товар, який було відправлено позивачем отримано [PERSON], який пред'явив паспорт громадянина України пластикового зразка. Оскільки [PERSON] ніколи не мав пластикового паспорту, так як в нього в наявності паспорт громадянина України встановленого зразка, посилку не отримував та не перебував у м.Києві 03.05.2018 року, позивачем повторно була направлена претензія від 21.05.2018 року про відшкодування вартості товару, а саме мобільного телефону вартістю 11750 грн. Відповіддю за №13021 на претензію від 22.05.2018 року ТОВ «Нова пошта» було повідомлено раніше викладені обставини, а на претензію від 25.05.2018 року щодо повернення коштів відповіді надано не було. Крім того, зазначає, що 03.05.2018 року на мобільний телефон [PERSON] було отримано смс-повідомлення про доставку вантажу (мобільного телефону) на відділення №64 ТОВ «Нова пошта» в м.Київ. Проте доставлений вантаж, на переконання позивача, був виданий іншій особі по пред'явленню пластикового паспорту громадянина України, якого у [PERSON] немає, а тому посилку він не отримував. Позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають вимогам законодавства та порушують його права як споживача. На підставі викладеного, а також доводів, викладених у позовній заяві, просить суд стягнути з ТОВ «Нова пошта» на користь позивача майнові збитки у розмірі 11750 грн. та судові витрати по справі. 07 серпня 2018 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче засідання (а.с.14). 09 жовтня 2018 року ухвалою суду справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про захист прав споживача передано за підсудністю до Октябрського районного суду м.Полтави (а.с.33). Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20.11.2018 року вказану ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2018 року залишено без змін (а.с.55-56). Справа надійшла до Октябрського районного суду м.Полтави 10.12.2018 року та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано для розгляду головуючому судді Андрієнко Г.В. (а.с.63). 08 січня 2019 року до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення проведення судового засідання в режимі відео конференції, яке ухвалою суду від 09 січня 2019 року задоволено (а.с.70, 73). 24 січня 2019 року у підготовчому засіданні представник позивача заявив клопотання про допит свідка [PERSON], яке судом задоволено (а.с.78). 24 січня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник відповідача ТОВ «Нова пошта» із позовом не погодився, надав до суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що вважає позовну заяву безпідставною, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. Так, [PERSON] з відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» в м.Старокостянтинів за експрес-накладною №59000334689203 від 02.05.2018 року здійснив відправлення вантажу згідно опису - мобільний телефон, кількість місць -1, оголошеною вартістю 11750 грн. до відділення №64 в м.Києві, зазначивши одержувачем [PERSON] Жодної інформації про виробника чи модель товару, його кількості і т.д., які б давали змогу безумовно ідентифікувати товар, відправник у експрес-накладній не зазначив та супровідних документів не надав. Пояснив, що обставини справи свідчать про відсутність вини відповідача, оскільки його дії щодо видачі вантажу особі, яка повідомила номер експрес-накладної та надала документ на підтвердження особи, були правомірними. Щодо розміру майнових вимог, а саме стягнення 11750 грн. оголошеної вартості вантажу зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаної суми, яка внесена до експрес-накладної зі слів відправника та на його власний розсуд. Зважаючи на те, що позивач пред'являє майнові вимоги, тому розмір завданої шкоди є обставиною, яка підлягає обов'язковому доказуванню у даному спорі. Позивачем розмір фактичної шкоди у вигляді вартості вантажу в межах оголошеної вартості не доведено. А тому наявні докази та зазначені обставини, на переконання відповідача, повністю виключають майнові відповідальність перевізника у зв'язку з відсутністю вини та недоведеністю майнових вимог. На підставі викладеного просить повністю відмовити у задоволенні позову (а.с.97-101). У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні додатково пояснив, що вина працівників ТОВ «Нова пошта» у видачі товару сторонній особі полягає у тому, що працівник ретельно не перевірила документ, який був пред'явлений особою для отримання вантажу, а тому невірно встановлено особу одержувача. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. У попередніх судових засіданнях проти задоволення позову заперечував, підтримав письмові пояснення, які містяться у матеріалах справи. Так, відповідно до пояснень відповідача вина в діях працівників ТОВ «Нова пошта» відсутня, особа одержувача була встановлена, а тому дії працівників були правомірними. Фактична вартість вантажу згідно оголошеної вартості 11750 грн. позивачем не доведена. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, допитавши свідка, врахувавши письмові пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також доводи сторони відповідача, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 02 травня 2018 року на підставі експрес-накладної № 59000334689203, укладеної між ТОВ «Нова пошта» та [PERSON] (тел. [NUMBER] з м.Старостянтинів Хмельницької області у відділенні № 1 по вул.І.Франка, 19 направлено вантаж до м.Києва у відділення № 64 по вул.Васильківській, 55, вид вантажу: посилка, фактичною вагою 0,5 кг (об'ємна), кількістю місць - 1, опис: мобільний телефон, оголошеною вартістю 11750 грн., додаткова інформація: im.[NUMBER], телефон б/у, кабель, скол на корпусі нижній правий і лівий верхній. Одержувачем вантажу було зазначено [PERSON] (тел.[NUMBER] (а.с.9). У судовому засіданні встановлено, що 03 травня 2018 року вантаж було доставлено за призначенням до відділення ТОВ «Нова пошта» № 64 в м.Києві, про що на мобільний телефон [PERSON] було отримано смс-повідомлення про доставку вантажу. Близько 14:10 години працівник відділення згідно з Умовами надання послуг ТОВ «Нова пошта» видав вантаж у повному обсязі одержувачу, який для отримання відправлення повідомив номер експрес-накладної та пред'явив документ на посвідчення особи. Цього ж дня, 03.05.2018 року близько 15:23 год. до відділення ТОВ «Нова пошта» у м.Старкостянтинів з претензією про відшкодування шкоди внаслідок видачі вантажу сторонній особі звернувся позивач [PERSON] Так, згідно з копією претензії від 03.05.2018 року позивач зазначив, що відправка була здійснена на знайому людину, метою відправки був продаж телефону. За домовленістю з покупцем зміна даних в ЕН мала відбутись після того, як товар буде оплачено на банківську карту. Після відправки позивач повідомив номер ЕН покупцю, будучи впевненим, що без паспорта посилку він не отримає. 03.05.2018 року позивач виявив, що посилка була отримана, однак одержувач, зазначений в ЕН фізично знаходився в м.Хмельницькому та дану посилку не отримував. Внаслідок цього позивачу завдано збитків (а.с.5). У відповідь на вказану претензію по ЕН 59000334689203 від 03.05.2018 року відповідачем повідомлено [PERSON], що вантаж було доставлено згідно розрахункової дати прибуття 03.05.2018 року та в цей же день отримано [PERSON] Згідно проведеної внутрішньої перевірки неправомірних дій зі сторони співробітників Компанії та порушень правил видачі вантажу у відділенні виявлено не було. Вантаж було отримано після надання номера експрес-накладної та паспорту громадянина України пластикового зразку згідно діючих Умов про надання послуг Компанії «Нова пошта», а тому немає правових підстав для задоволення претензійних вимог (а.с.4). Крім цього, 25.05.2018 року позивачем повторно направлялись відповідачу претензії, у яких він просив повернути йому мобільний телефон або кошти у сумі 11750 грн. Також повідомляв, що [PERSON] посилку не отримував, пластикового паспорту не має. Вантаж був виданий третій особі, а не [PERSON], який був отримувачем, внаслідок чого було втрачено вантаж позивача (а.с.7). Проте на вказані звернення позивачу повідомлено про раніше викладені у відповіді обставини. Таким чином, [PERSON] відмовлено у відшкодуванні компенсації з боку ТОВ «Нова пошта» за безпідставністю, оскільки одержувач отримав відправлення відповідно до встановлених умов надання послуг компанією. Суд вважає, що відповідачем правомірно було відмовлено у задоволенні претензій позивача з огляду на таке. Правовідносини, що виникають з перевезення вантажу регулюються главою 64 ЦК України. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Зі змісту ч.ч.1-2 ст. 633 ЦК України слідує, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Пунктом 3.4 Публічного договору, розміщеного на сайті ТОВ «Нова пошта», встановлено: шляхом передачі замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених Договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов'язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника. Пунктом 4.3.2 Публічного договору встановлено обов'язок відправника: відповідно до вимог Експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов'язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес - накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній. Відповідно до п.7.2.13 Публічного договору Експедитор не зобов'язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам. У судовому засіданні встановлено, що жодної інформації про виробника чи модель товару, його кількості, які б дали змогу ідентифікувати річ та встановити його вартість, відправник [PERSON] в експрес-накладній не зазначив, супровідних документів не надав. Натомість, у додаткових відомостях накладної зазначено лише ідентифікаційний номер телефону [NUMBER], а також, що телефон колишнього використання, має сколи на корпусі: нижній правий і лівий верхній кути. При складенні експрес-накладної відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненому на офіційному сайті http://novaposhta.ua, який є у вільному доступі. Інформація, яка містилася в експрес-накладній, була внесена та перевірена відправником, одержувачем зазначено [PERSON] Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] підтвердив, що вантаж у відділенні №64 ТОВ «Нова пошта» в м.Києві він не отримував, оскільки на той час знаходився у м.Хмельницькому. Додатково пояснив, що має паспорт громадянина України старого зразка, а не пластиковий. Так, згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 20.01.2007 року, вбачається, що вказаний документ оформлений на ім'я [PERSON], [INFO], місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. (а.с.10-11). 03.05.2018 року відповідачем було доставлено зазначену вище посилку за призначенням у відділення № 64 ТОВ «Нова пошта» в м.Київ та видано одержувачу у встановленому порядку. Останній виконав належні дії одержувача, а саме назвав номер експрес-накладної та пред'явив документ, який посвідчує його особу, а працівник ТОВ «Нова пошта» видав вантаж у повному обсязі відповідно до Умов надання послуг. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що ТОВ «Нова Пошта» допустило порушення при видачі посилки. Вказані обставини належними і допустимим доказами позивачем у судовому засіданні не спростовані. Суд вважає, що в задоволенні претензій відповідачем було відмовлено правомірно, оскільки жодних порушень з боку працівників ТОВ «Нова пошта» допущено не було. Останніми було дотримано п.11.3 Умов надання послуг, згідно яким для отримання відправлень оголошеною вартістю менше ніж 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень одержувачу необхідно пред'явити представнику ТОВ «Нова пошта» будь-який документ відповідно до визначеного Умовами переліку, а також п.11.2 Умов надання послуг, який передбачає, що одержувач фізична особа або фізична особа-підприємець пред'являє представнику ТОВ «Нова пошта» будь-який із наведених нижче документів, що підтверджує особу Одержувача, зазначеного в експрес-накладній, зокрема, відповідно до п.11.2.1. Паспорт громадянина України. Крім того, відповідно до п.п.11.4. Умов надання послуг без документів, що підтверджують особу одержувача, дозволяється видавати відправлення в таких випадках: п.11.4.1 якщо оголошена вартість менше ніж 15000 гривень та за одночасного виконання таких умов: одержувач може назвати номер експрес-накладної; у відправленні є зворотна доставка на суму менше ніж 15000 гривень; п.11.4.2 якщо оголошена вартість відправлення становить менше ніж 15000 гривень та за одночасного виконання таких умов: одержувач може назвати номер експрес-накладної; одержувач може назвати СМС-код, який був надісланий на номер телефону, що зазначений в полі експрес-накладної «Телефон» у блоці «Одержувач». Зазначення виду зразка паспорту (старого чи нового пластикового) одержувача Умовами отримання відправлень не передбачено, а тому доводи позивача щодо видачі вантажу третій особі на підставі пластикового паспорту та недотримання встановлених вимог відповідачем, не є переконливими, оскільки особу одержувача під час видачі посилки встановлено, протилежного позивачем не доведено. Крім того, не виключена можливість допущення технічної помилки працівником відповідача під час оформлення видачі посилки в частині зазначення виду паспортного документа (пластикового чи паперового зразка). Також суд не бере до уваги твердження сторони позивача, що працівник ТОВ «Нова пошта» не перевірила належним чином паспортні дані одержувача, а тому діяла недобросовісно, виходячи з того, що до обов'язку працівника не входить перевірка дійсності документа, що посвідчує особу, водночас, такі твердження позивача спростовуються наявними у справі матеріалами у їх сукупності. Пояснення з цього приводу свідка [PERSON] суд оцінює критично оскільки вони є непослідовними щодо обставин перебування 03.05.2018 року у місті Хмельницькому в той час, як він, нібито, мав отримати товар у м.Києві, та покази останнього повторюють позицію позивача, інших відомостей свідком не зазначено. Крім того, як вбачається зі змісту претензії від 03.05.2018 року, позивач [PERSON] відправляв товар з метою його продажу покупцеві [PERSON] та після відправки повідомив їй номер експрес-накладної, та 03.05.2018 року через певний проміжок часу з моменту доставки посилки (о 14:10 год.) звернувся до відповідача з претензією (о 15:23 год.) про втрату товару, що може свідчити про несумлінне або без належної уваги ставлення щодо відправки вказаного мобільного телефону (а.с.5). Таким чином, вини перевізника у неотриманні товару одержувачем [PERSON] судом не встановлено, посилку було видано особі, яка повідомила номер експрес-накладної та надала документ на підтвердження особи, а тому такі дії є правомірними. Також позовні вимоги не підлягають задоволенню і з тих підстав, що позивачем не доведено розміру фактично завданої шкоди, що є обов'язковою умовою для відшкодування останньої, виходячи з таких підстав. Відповідно до статті 924 цього Кодексу перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов'язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов'язаної сторони. Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом. Пошкодження вантажу - це зміна його фізичних властивостей (механічні поломки, дефекти, бій); нестача вантажу - доставка вантажу одержувачу в меншій кількості, ніж оголошено до перевезення. Стаття 924 ЦК України встановлює принципи майнової відповідальності перевізника: він відповідає при наявності його вини (частина перша статті 924 ЦК) і в межах вартості перевезеного вантажу і багажу (частина друга статті 924 ЦК). Понад вартість вантажу і багажу перевізник повертає клієнту відповідну провізну плату. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов'язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов'язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: 1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов'язку усунення зазначених обставин; 2) перевізник не міг запобігти цим обставинам. Звідси слід зробити висновок про те, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до частини першої статті 924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу. Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов'язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу. Відповідно до п.7.2.2 Публічного договору у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини Експедитора Експедитор повертає Замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену Замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі повної компенсації оголошеної вартості за пошкоджене відправлення Замовник повертає Експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію. Відповідно до п.47 Постанови Ради Міністрів Української РСР про затвердження Статуту автомобільного транспорту: Вантажовідправник і вантажоодержувач несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних ними в товаро-транспортних документах. Розмір відповідальності перевізника згідно із п.139 Статуту автомобільного транспорту УРСР, а також ст.13 Закону України «Про транспорт» від 10.11.1994 року встановлюється на рівні: а) багажу, прийнятого до перевезення з оголошеною цінністю,- в розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона нижче його справжньої вартості. Таким чином, зазначені норми зобов'язують позивача довести відповідність розміру фактичної шкоди оголошеній вартості вантажу та спричиненої йому шкоди. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б встановлювали розмір фактичної шкоди, в експрес-накладних не зазначив точний опис вантажу, а саме виробника чи модель товару, що унеможливлює встановити дійсну його вартість. Більше того, доказами по справі не доведено, який саме товар був відправлений позивачем. Зазначення в експрес-накладній назви вантажу «мобільний телефон» вказують лише на родову ознаку речі, а не на те, який саме вантаж відправляється, наприклад за його повним найменуванням, у тому числі з назвою виробника, моделі, роком випуску та ін. Крім того, у цьому розумінні не є достатніми відомостями й додаткова інформація, зазначена позивачем у накладній, щодо механічних пошкоджень телефону у вигляді сколів, його стану як такого, що був у колишньому використанні, відправки у комплекті з кабелем тощо з огляду на відсутність основних характеристик товару. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості що фактична вартість товару становить саме 11750 грн. Зазначення вартості вантажу зі слів позивача у розмірі оголошеної вартості під час відправки - 11750 грн. є припущенням, що суперечить положенням ч.6 ст.81 ЦПК України, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed