Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на 1/8 частину домоволодіння, яке знаходиться по вул. Радова Права, 5 у смт. Перегніське, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що його батько помер 08 квітня 1982 року, а 08 грудня 2001 року померла його мати. Батьки були власниками домоволодіння, що знаходиться по вул. по вул. Радова Права, 5 у смт. Перегніське, і після їх смерті відкрилася спадщина на зазначене нерухоме майно. Він звернувся до суду з відповідним позовом про визнання за ним права власності на спадщину після смерті батьків. Рішенням Рожнятівського районного суду від 08 лютого 2008 року за ним визнано право власності на 7/8 частин спадкового домоволодіння, оскільки крім нього спадщину прийняв його недієздатний брат [PERSON], який на момент смерті батьків проживав разом з ними та у звязку з психічним недугом мав право на обовязкову частку у спадщині. 17 лютого 2011 року його брат [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина на належну братові 1/8 частину домоволодіння. Він, його брати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та сестри [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідачі по справі, є спадкоємцями другої черги за законом, інших спадкоємців немає. Відповідачі на спадкове майно не претендують. Для оформлення спадщини він звернувся до Другої Ржнятівської державної нотаріальної контори, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа власності на спадкове домоволодіння. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не зявилися, позивач направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч.2 ст. 247 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У смт. Перегніське по вул. Радова Права, 5, Рожнятівського району Івано-Франківської області, знаходиться домоволодіння, що складається із житлового будинку, двох сараїв, та огорожі, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації (а. с. 14-16). Зазначене домоволодіння збудували [PERSON] та [PERSON] батьки позивача, що померли і після їх смерті в судовому порядку право власності на 7/8 частин визнано за позивачем, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а. с. 7), копією рішення Рожнятівського районного суду від 08 лютого 2008 року (а. с. 10) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 11). Спадщину після смерті батьків, крім позивача, прийняв і його недієздатний брат [PERSON], який проживав у спадковому домоволодінні, що підтверджується копією рішення витягу з рішення Рожнятівського районного суду від 12 липня 2005 року (а. с. 9), витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с.12) та довідкою № 3982/02-24 від 18 липня 2018 року, виданою Перегніською селищною радою (а.с. 17). 17 лютого 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 8). До дня смерті спадкодавця і після його смерті у разом з ним були зареєстровані позивач та члени його сімї, що підтверджується довідкою, № 3982/02-24 від 18 липня 2018 року, виданою Перегніською селищною радою (а.с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/8 частину домоволодіння, що знаходиться у смт. Перегніське по вул. Радова Права, 5. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачем письмові докази судом встановлено, що [PERSON] був власником 1/8 частини домоволодіння. Позивач належним чином прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки на час смерті спадкодавця, а також після його смерті проживав разом з ним. Спір між сторонами з приводу спадкового майна відсутній. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у звязку з відсутністю документа власності на спадкове майно, що підтверджується копією постанови нотаріуса Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори № 227/02-14 від 31 липня 2018 року (а. с. 18). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивач захистити не може, а тому право власності на спадкове майно за ним необхідно визнати рішенням суду.

Outcome: approved