Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У серпні 2014 року позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вказує, що Відповідно до Кредитного договору №014/17-36/1837-31 від « 19» березня 2008 року, та Додаткової угоди №014/17-36/1837-31/1 від « 06» вересня 2010 року Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було надано громадянину [PERSON] споживчий кредит у сумі 38 000,00 дол. США строком до « 19» квітня 2026 року із сплатою 14% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. Однак, Відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 08.07.2014 року заборгованість по кредиту становить 34 779,26 дол. США (407 344,85 грн.), заборгованість по сплаті відсотків становить 2 686,01 дол. США (31 459,33 грн.) та пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків, становить 2 718,23 дол. США (31 836,70 грн.) Позивач просить стягнути на свою користь заборгованість у загальному розмірі 40183,50 доларів США, що є еквівалентом 470640,88 грн., а також судовий збір в сумі 3654 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив суду заву, в якій просив суд задовольнити вимоги в повному обсязі, розглядати справу за його відсутності. В судове засідання [PERSON] та його представник не з'явились, направили суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, просили суд застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до п. 1.3. Статуту, що зареєстрований 06.06.2012 pоку. Відповідно до Кредитного договору №014/17-36/1837-31 від 19.03.2008 року відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було надано [PERSON] споживчий кредит у сумі 38 000,00 дол. США строком до 19.04.2026 року із сплатою 14% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 6.1. Кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. 06.09.2010 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] була укладена Додаткова угода №014/17-36/1837-31/1 до Кредитного договору, відповідно до якої збільшено строк надання кредиту та Графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в Додатку №1,2, який є невід'ємною частиною Додаткової угоди. Відповідно до п.п. 1, 2.3.4., 4 Додаткової угоди №014/17-36/1837-31/1 від 06.09.2010 року [PERSON] зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 19.04.2026 року. Крім того. Відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14% річних. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позичальник зобов'язаний виплачувати відсотки від суми займу щомісячно до дня повернення позики, при відсутності іншої домовленості. Згідно ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 16.3. Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом, та комісій, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. Відповідачем не виконуються вищезазначені умови належним чином, у зв'язку із чим станом на 08.07.2014 року виникла заборгованість за договором, яка становить: - заборгованість по кредиту становить 34 779,26 дол. США (407 344,85 грн.); - заборгованість по сплаті відсотків становить 2 686,01 дол. США (31 459,33 грн.); - пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків, становить 2 718,23 дол. США (31 836,70 грн.) Розрахунок заборгованості складений станом на 08.07.2014 року. Еквівалент боргу у гривні визначений за офіційним курсом гривні до долара США на день здійснення розрахунку, який становить 11,712292 грн. за 1 долар США. Таким чином загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» складає 470 640,88 грн. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Також відповідно до ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно п.п. 9.1, 9,2 Кредитного договору Позичальник зобов'язався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов кредитного договору. 19.06.2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» направило [PERSON] письмову вимогу про погашення заборгованості, що утворилась. Банк попередив, що у разі несплати заборгованості, борг буде стягнутий достроково. [PERSON], отримавши вимогу банку, заборгованість не сплатив. У зв'язку із викладеним, суд дійшов висновку, що [PERSON] було порушено умови договору, а тому позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту відповідно до умов договору. Відповідачем та його представником сума заборгованості не оспорюється, власних розрахунків суду надано не було, тому суд виходить із того розрахунку, який надав суду позивач. [PERSON] та його представник просили суд застосувати позовну давність та на цій підставі відмовити у позові. За вимогами ст. 256, 257, 267 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Згідно з п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не було пропущено трирічний строк для звернення до суду із позовом, оскільки термін дії кредитного договору до 19.04.2026 року, а [PERSON] в свою чергу щомісячно частково погашав заборгованість перед банком, що відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України свідчить про визнання ним свого боргу. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму неустойки, яка утворилась більше ніж за рік до дня звернення до суду із позовом. Так, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду із позовом 05.08.2014 року, тому неустойка за договором може бути стягнута за період з серпня 2013 по серпень 2014 року. Згідно з наданим суду розрахунком, у даний період сума пені була нарахована у розмірі 2407,78 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 28200,62 грн. У зв'язку із викладеним суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3654 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial