Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

У серпні 2020 року АТ «Альфа-Банк» звернулося в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до [PERSON] , в якій просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 108 594,79 грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 13.05.2019 АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої позивач надав відповідачеві кредит у сумі 75 000,00 грн., а відповідач в свою чергу зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 07.07.2020 має заборгованість за тілом кредиту - 46 663,67 грн., відсотки за користування кредитом - 793,50 грн., прострочене тіло кредиту - 50 143,56 грн., які просить стягнути з відповідача, а також штраф - 10 994,06 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 14.09.2020 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання. 23.09.2020 відповідач [PERSON] подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2020 у задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено, закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. 11.01.2021 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строку для подання відзиву. Заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимог обґрунтовані тим, що 15.07.2019 за її платіжною карткою, оформленою в АТ «Альфа Банк» від 13.05.2019 відбулися шахрайські дії, невідомі особи заволоділи її особистими коштами, а також кредитними коштами з картки. На даний час за фактом шахрайських дій Дарницьким УП ГУ НП України в м. Києві проводиться длосудове розслідування кримінального провадження № 12019100020001325. Також зазначила про те, що вона не зверталася до банку за кредитом. Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з АТ «Альфа Банк» від 13.05.2019 була укладена без її згоди і попередження зі сторони банку про такі дії під час оформлення нею депозиту у відділенні банку. Документа на підпис на випуск кредитної картки були надані разом з документами на депозит. Про те, що відкривається кредитна лінія її не повідомили, так само як і не повідомили про умови кредитування. На сьогоднішній день картка не активована. В день підписання вищевказаної угоди банк не надав підписану нею угоду на відкриття кредитної картки. В отриманому пакеті документів на оформлений депозит, містилася кредитна картка, паспорт споживного кредиту за підписом менеджера банку одночасно і за кредитодавця, і за споживача, ніким не підписана заява (акцепт) № 248.631166345.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування та тарифи банку на відкриття та обслуговування картки «Максимум». Цей пакет документів відповідач сприйняла як інформацію про можливість звернення до банку за кредитом на платіжну картку в майбутньому у разі виникнення потреби у цьому. Для випуску кредитної картки і встановлення кредитного ліміту відповідач ніякої особистої інформації менеджеру не надавала і кредитами АТ «Альфа Банк» не користувалася. В анкеті-заяві міститься надумана інформація про доходи відповідача, невірне ім`я, по батькові та дата народження чоловіка відповідача, невірна кредитна історія. З вказаного приводу відповідач зверталася до банку із заявою, однак її повідомлення залишені без відповіді. Таким чином, оскільки відповідач не зверталася до банку за кредитом, підписання кредитного договору було здійснено банком з порушенням ст. 203 ЦК України, вона не отримувала у користування грошові кошти, які належали АТ «Альфа Банк», вважає, що у неї не виникає зобов`язання по їх поверненню. Умови надання кредитних карток в АТ «Альфа Банк» передбачають страхування фінансових ризиків, в тому числі і внаслідок шахрайських дій з карткою, однак банк свої зобов`язання своєчасно не виконав, що і стало підставою виникнення простроченої заборгованості. До позовної заяви не були надані виписки з банку, які підтверджують заборгованість по кредиту. Також відсутні докази, що підтверджують факт звернення позивача про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2021 задоволено клопотання [PERSON] про витребування в АТ «Альфа Банк» належним чином завіреної копії кредитної справи, виписки про рух коштів по рахунку відповідача та матеріали службової перевірки за зверненням [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник посилаючись на обставини викладені у відзиві просили відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. 13.05.2019 АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої позивач надав відповідачеві кредит у сумі 75 000,00 грн., а відповідач в свою чергу зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором (а. с. 4, 5). 13.05.2019 разом із відкриттям рахунку та видачею кредитної картки одночасно було укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків платіжних карток, який складається із заяви (акцепту) №248.631166345.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 13.05.2019 (а. с. 94). 18.07.2019 [PERSON] звернулася із заявою до директора Київського відділення № 45 АТ «Альфа-Банк», в якій повідомила, що з її карткових рахунків було несанкціоновано знято грошові кошти (а. с. 129). 19.07.2019 [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про настання страхового випадку (а. с. 139 - 140). 24.07.2019 листом за підписом керівника по роботі з клієнтськими зверненнями відділу претензійної роботи АТ «Альфа-Банк» [PERSON] повідомлено, що операції були проведені з використанням реквізитів платіжної картки, отриманими із застосуванням шахрайських методів і технологій соціальної інженерії (фітинг), тобто спонукання клієнта до розголошення конфіденційних даних, а також отримання сторонніми особами безпосередньо від клієнта його персональних даних. Відповідальність за операціями, які були проведені з порушенням правил безпеки використання картки, несе клієнт. Рекомендовано звернутися до органів Національної поліції (а. с. 131 -133). 20.01.2020 [PERSON] звернулася із заявою до голови правління АТ «Альфа-Банк» про вчинення відносно неї працівниками банку шахрайських дій (а. с. 146 - 147). Листом від 27.01.2020 за № 8433-23.1-б/б АТ «Альфа-Банк» повідомило [PERSON] про те, що на даний час існує заборгованість із погашення отриманого кредиту, фактів неналежного спілкування працівників банку із відповідачем не виявлено (а. с. 156). Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Відповідно до частин сьомої - дев`ятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним те, що відповідач не користувалася кредитними коштами, а вони були зняті із її карткового рахунку невстановленими третіми особами, тому відсутні підстави для стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, а отже заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed