Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 01 жовтня 2011 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 33. В обґрунтування позову зазначав, що з 01 жовтня 2011 року він перебуває у шлюбі із [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. З липня 2015 року подружніх відносин вони не підтримують, проживають окремо. Через різні характери та погляди на життя між ними досить часто виникали сварки і непорозуміння, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Вважає, що їхня сім'я розпалася, а тому шлюб необхідно розірвати. Його рішення щодо розірвання шлюбу є остаточним, на примирення він не погоджується. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем її проживання, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із неявкою належним чином повідомленого відповідача судом проведено заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 01 жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 33. Дітей від шлюбу вони не мають. Судом встановлено, що з липня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved