Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 25 000,00 грн. та судовий збір у сумі 250 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 13 квітня 2010 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики, за яким [PERSON] отримала 25 000,00 грн., які зобов'язалася повернути грошові кошти до 14.10.2011 року, однак борг не повернула. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику позику у сумі 25 000 грн. На підтвердження укладення договору позики та його умов позичальником, тобто відповідачем, була написана розписка, відповідно до якої відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 25 000 грн. та зобов'язався повернути зазначену суму грошових коштів до 14 жовтня 2011 року. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 000 грн. У свою чергу, відповідач не виконав зобов'язання, передбачені договором, та суму позики не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на укладення договору позики або його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З наданої представником позивача розписки вбачається, що 13 квітня 2010 р. [PERSON] отримала від [PERSON] 25 000,00 грн. та зобов'язалася повернути всю суму боргу до 14 жовтня 2014 року. З відповіді Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 01.11.2014 року № 884/04-10-04-05 вбачається, що після реєстрації шлюбу 16.07.2011 року громадянці [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка [PERSON]. на виклики суду в судове засідання не з'явилася, доказів на підтвердження виконання вищезазначеного боргового зобов'язання перед позивачем суду не надала. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставівикладеного,

Outcome: approved