Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У січні 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «АКБ «Київ» про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку та видачі банківської платіжної картки, посилаючись на те, що 20 листопада 2012 року між нею та ПАТ «АКБ «Київ» в особі Вишневого відділення № 1 ПАТ «АКБ «Київ» був укладений договір № 100080721 банківського рахунку та видачі банківської платіжної картки типу VisaInstant. Відповідно до умов п. 2.1. Договору для зберігання коштів та здійснення усіх видів операцій у відповідності з чинним законодавством України, з використанням банківської платіжної картки, банк відкрив клієнту поточний картковий рахунок № 26259000044518 код валюти 980 код валюти 2625, а кожен окремо які обслуговуються за дебетово-кредитною схемою відповідно до умов цього договору. Відповідно до умов п. 6.2. Договору банк несе відповідальність за збереження коштів, розміщених клієнтом на рахунку та гарантує клієнту повернення залишку на рахунку з припиненням дії цього договору. Згідно виписки банку станом на 18 грудня 2014 року залишок коштів на її рахунку № 26259000044518 становить 4\~667 грн. 94 коп.. 19 грудня 2014 року вона звернулася до банку з відповідною заявою про повернення їй грошових коштів в сумі 4\~667 грн. 94 коп., однак банк відмовив у поверненні коштів, посилаючись на те, що у банку недостатньо коштів. Внаслідок вказаних дій банк надав їй неналежної якості банківські послуги та невиконав свої зобовязання за договором. Враховуючи викладене, позивачЛозенко Г.М.просила стягнути з ПАТ «АКБ «Київ» на її користь суму боргу за Договором № 100080721 банківського рахунку та видачі банківської платіжної картки типу VisaInstant в розмірі 4\~667 грн. 94 коп.. В судовому засіданні позивач [PERSON]поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача ПАТ «АКБ «Київ» в особі відділення № 1 ПАТ «АКБ «Київ» в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач у судовому засіданні не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 20 листопада 2012 року між ПАТ «АКБ «Київ» в особі начальника Вишневого відділення № 1 [PERSON] та [PERSON]був укладений договір № 100080721банківського рахунку та видачі банківської платіжної картки типу VisaInstant, відповідно до умов якого для зберігання грошових коштів (в національній валюті України та/або в іноземних валютах) та здійснення усіх видів операцій, у відповідності з чинним законодавством України, з використанням банківської платіжної картки, банк відкрив клієнту поточний картковий рахунок в національній валюті № 26259000044518. Відповідно до п. 3.3. Договору обслуговування рахунків клієнта здійснюється відповідно до режимів цих рахунків, встановлених нормативними актами Національного банку України, а також у відповідності до чинного законодавства України, та згідно з актами внутрішнього регулювання банку, а втому числі правилами користування БПК. Згідно умов п. 5.1 Договору банк має право використовувати кошти на рахунку (без їх фактичного списання з рахунків), гарантуючи клієнту право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до п. 5.2.11 Договору банк зобовязався протягом 30 календарних днів, включаючи день отримання банком заяви щодо закриття рахунку здійснити завершальні операції за рахунком, що підлягає закриттю, незалежно від наявності чи відсутності залишку. Відповідно до п. 5.3.1 Договору клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на рахунку в межах встановлених чинним законодавством, застосовуючи БПК як засіб для безготівкової оплати за товари (послуги), для перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, для оплати за товари. Відповідно до умов п. п. 6.1., 6.2 Договору за невиконання або неналежне виконання умов дійсного договору сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України і дійсним договором. Банк несе відповідальність за збереження коштів, розміщених клієнтом на рахунку, та гарантує клієнту повернення залишку на рахунку з припиненням дії цього рахунку. 19 грудня 2014 рокуЛозенко Г.М.звернулася до Вишневого відділення № 1 ПАТ «АКБ «Київ» із заявою про повернення грошових коштів у сумі 4\~667 грн. 94 коп. за Договором № № 100080721 від 20 листопада 2012 року, рахунок № 26259000044518. У відповідь на вказану заяву ПАТ «АКБ «Київ» зазначив, що у зв'язку із недостатністю коштів у банку, зобовязання перед клієнтами виконується в межах наявних коштів у касі банку. Відповідно до умов п. п. 9.6 9.7. Договору у випадку закриття рахунку на підставі заяви клієнта, рахунок закривається в порядку визначеному п. п. 5.2.11 п. 5.2 Розділу 5 цього договору. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. За вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до положень ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Вимоги ч. 2 ст. 1060 ЦК України встановлюють обовязок банку незалежно від виду договору банківського вкладу видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно виписки банку по рахунку клієнта [PERSON] Г.М.№ 044518-2014/1218, яка сформована станом на 18 грудня 2014 року вбачається, що на рахунку № 26259000044518 залишок коштів становить 4 667 грн. 94 коп.. За правилами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення ст. 525 ЦК України встановлюють, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Вимогами ст. 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положення ст. 610 ЦК України закріплюють, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Норми ст. 611 ЦК України встановлюють такі наслідки порушення зобовязання: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. З викладеного вбачається, що у встановлений законом строк банк не виконав свої зобовязання за договором та не повернув [PERSON]суму вкладу, що свідчить про порушення банком умов договору. Вимогами п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» встановлено, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму, побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду, доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). З викладеного суд дійшов висновку, що відносини [PERSON]та ПАТ «АКБ «Київ» виникли з приводу надання банком послуг щодо відкриття та ведення рахунків, зокрема, депозитного рахунку, відкритого позивачем. У зв'язку з наведеним суд дійшов висновку, що на відносини, що виникли між сторонами, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: approved