Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У січні 2014 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить зняти арешт накладений відповідно до листа № 046-75 від 21.01.1998 року Управлінням капітального будівництва Київської міської державної адміністрації на приватний будинок [ADDRESS]. Свою вимогу обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Управління капітального будівництва № 046-75 від 21.01.1998 року про відселення мешканців, для його сім'ї житло не надавалось, а також постійним проживанням його сім'ї у даному будинку. Також позивач посилається не те, що дана заборона перешкоджає йому як спадкоємцю власника отримати свідоцтво про прийняття спадщини та володіти, користуватись і розпоряджатись земельною ділянкою. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити, пояснивши, що у будинку [ADDRESS] проживало три сім'ї, його мати, сім'я брата [PERSON] та сам позивач зі своєю сім'єю. Під час відселення лише сім'ї його бата [PERSON] було надано інше житло. Позивачу та його матері [PERSON] іншого житла надано не було, тому весь час останні проживали в даному будинку. Крім цього пояснив, що реконструкція масиву «Біличі» не була проведена остаточно. Частина будинків була знесена, інша частина будинків масиву залишилась із мешканцями які лише частково були відселені. Представник позивача позов підтримав, та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради Коновальчук Я.С. через канцелярію суду надала заперечення по справі, в яких зазначила, що відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 25.12.1989 року № 1145 «Про надання жилих приміщень громадянам, будинки яких підлягають знесенню у зв'язку з будівництвом дороги та інженерних мереж XVI кварталу житлового масиву Біличі» відселення проводилось у 1990 році, виходячи з наявної житлової площі, зокрема із земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS]. Відповідно до п.п. 1.34 п. 1 рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 20.12.1991 року № 955 «Про надання жилих приміщень громадянам, будинки яких підлягають знесенню за планом реконструкції м. Києва та стають на капітальний ремонт або переобладнують в нежилі» зазначено, що гр.-ну [PERSON] надано квартира [ADDRESS]. З огляду на це, відповідач просить суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та слухати справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 25.12.1989 року № 1145 «Про надання жилих приміщень громадянам, будинки яких підлягають знесенню у зв'язку з будівництвом дороги та інженерних мереж XVI кварталу житлового масиву Біличі» будинок [ADDRESS] підлягає знесенню (а.с. 44-45), а мешканці відселенню. У зв'язку з цим, 21.01.1998 р. Управління капітального будівництва звернулось з листом за № 046-75 про накладення арешту у тому числі і на даний будинок (а.с. 29). Відповідно до п. п. 1.34 п. 1 рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 20.12.1991 року № 955 «Про надання жилих приміщень громадянам, будинки яких підлягають знесенню за планом реконструкції м. Києва та стають на капітальний ремонт або переобладнують в нежилі» встановлено, що гр.-ну [PERSON] надана квартира [ADDRESS] (а.с. 46-47), отримання якої підтверджується ордером Серії А № 672 від 23.12.1991 року. (а.а. 48). Отже [PERSON] та його матері [PERSON] у зв'язку з реконструкцією масиву та з відселенням, іншого житла не було надано. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON], яка була матір'ю позивача, отримала у спадок будинок [ADDRESS] (а.с. 14), та була власником вищезазначеної земельної ділянки відповідно до держаного акту на право власності на земельну ділянку № 946/2356 від 23.12.2004 року (а.с. 15). За своє життя [PERSON] склала заповіт за яким житловий будинок та 5/6 частин земельної ділянки вона заповіла своєму сину [PERSON] (а.с. 12). Після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть актовий запис № 11568 від 27.06.2012 року, [PERSON] звернувся із заявою до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] (а.с. 55). Як вбачається з домової книжки, за весь час проживання [PERSON], з 1938 року по день смерті, та [PERSON], від часу народження по теперішній час, місця свого проживання та реєстрації не змінювали (а.с. 57-61). Оскільки відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 20.12.1991 року № 955 «Про надання жилих приміщень громадянам, будинки яких підлягають знесенню за планом реконструкції м. Києва та стають на капітальний ремонт або переобладнують в нежилі» було розпочате відселення мешканців з будинків, але так і не було завершено, а самому позивачу так і не було надано іншого житла, з огляду на те, що представником позивача доведено наявність перешкод у здійснені позивачем його права володіння будинком, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved