Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 30 серпня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу стосунки між сторонами поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен має різні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Указує, що подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси 20 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні [PERSON] та його представник - адвокат Сон К. Е. позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. У судовому засіданні [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та представника позивача, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що між [PERSON] , громадянином України, [INFO] та [PERSON] , громадянкою України, [INFO] , 30 серпня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 1061, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30 серпня 2008 року. У шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 листопада 2011 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29 липня 2015 року. Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів сторін, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені [PERSON] по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved