Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам за рахунок майна померлого боржника. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за рішенням суду з [PERSON] на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу). Протягом усього періоду примусового виконання рішення суду [PERSON] постійно ухилявся від сплати аліментів, жодного разу аліменти ним сплачені не були. [INFO] [PERSON] помер. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті боржника, увійшли два автомобілі та гараж. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментам, яка утворилася за період з 2001 року по 2013 рік при примусовому виконанні виконавчого листа № 572 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку боржника. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив стягнути заборгованість по сплаті аліментів у сумі 104896,00 грн. Зазначив, що про смерть [PERSON] позивач дізналася через декілька днів після його смерті. Щодо стягнення з спадкоємців заборгованості по сплаті аліментів позивач зверталася до нотаріуса в усному порядку. Представник позивача підтвердив, що копія спадкової справи, що долучена до матеріалів справи, містить усі документи. Позовні вимоги адресовані [PERSON], оскільки усе спадкове майно перебуває у її розпорядженні. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у задоволенні позову. Вказав, що позивач пропустила строк пред'явлення вимог до спадкоємців. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] є батьком [PERSON], 1990 року народження, та [PERSON], 1995 року народження. (а.с. 6-8) Відповідно до постанови Подільського районного народного суду м. Києва від 22 листопада 2001 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаної постанови суду видано виконавчий лист. (а.с. 9-10) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 січня 2014 року. У відповідності до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до положень ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (стаття 1270 ЦК України) Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За приписами ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно зі ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як убачається з матеріалів спадкової справи № 664/2013 щодо майна померлого [INFO] [PERSON], із заявами про прийняття спадщини звернулися дружина спадкодавця - [PERSON] 26 грудня 2013 року, та 20 січня 2014 року дочки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] Правовий аналіз наведених положень закону дозволяє дійти висновку, що умовою задоволення вимоги кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна є пред'явлення вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом 6 місяців від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. Такий строк поновленню не підлягає. При цьому, на спадкоємців покладений обов'язок повідомити кредитора про смерть спадкодавця. Позивач по справі є колишньою дружиною спадкодавця. Під час розгляду справи судом встановлено, що про смерть [PERSON] позивач дізналася через декілька днів після його смерті. З письмовими вимогами до спадкоємців позивач протягом шести місяців не звернулася, що не заперечувалося її представником. Позов до суду надійшов 10 серпня 2015 року, тобто більше ніж через півтора роки з дня відкриття спадщини. Відтак, суд доходить висновку, що позивач пропустила строк, встановлений ст. 1281 ЦК України для пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців. Крім того, позивачем не надано належних та достовірних доказів на підтвердження розміру заборгованості по сплаті аліментів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на довідку, видану державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві 27 травня 2015 року, згідно з якою заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 104896,00 грн. Заборгованість обрахована державним виконавцем за період з 2001 по 2013 рік, сума боргу за кожен рік є однаковою та складає 8448,00 грн. на рік. (а.с. 15) Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 20 січня 2012 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Подільським районним судом м.Києва, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, закінчено, оскільки боржник працював на території Дніпровського району м. Києва. У постанові зазначено, що станом на 01 січня 2012 року заборгованість по сплаті аліментів у боржника відсутня. (а.с. 33) За наведених обставин, довідка - розрахунок заборгованості по аліментам не містить достовірних відомостей щодо боргу спадкодавця. До того ж у такі довідці нараховані аліменти за 2001 рік у сумі 8448,00 грн., як за повний рік, незважаючи на те, що аліменти стягнуті з [PERSON], починаючи з 09 листопада 2001 року. Відтак, позивачем не доведено розмір боргу [PERSON] по сплаті аліментів. Також позивачем не надано доказів вартості спадкового майна, в межах якої можуть бути пред'явлені вимоги до спадкоємців. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed