Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] і просить усунути перешкоди у користуванні належною їй 1/2 частиною житлового будинку, що розташований по [ADDRESS], та виселити відповідачів разом із їх неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] із належного їй будинку без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS]. Вказану частину будинку вона успадкувала після смерті свого діда [PERSON] Однак, реалізувати своє право власності вона не може, оскільки у спірному будинку без будь-яких правових підстав проживають відповідачі та їх неповнолітні діти. Зазначає, що на даний час вона є єдиним власником домоволодіння по [ADDRESS], однак договору найму із відповідачами не укладала й будь-яких домовленостей між нею та відповідачами щодо проживання у будинку не існує, а тому вони є такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, і підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення. В судове засідання [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи не з»явилась, представництво своїх інтересів довірила адвокату [PERSON] В судовому засіданні адвокат [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить позов задоволити, посилаючись на те, що відповідачі та їх неповнолітні діти займають спірний будинок без будь-яких правових підстав, а тому підлягають виселенню без надання їм іншого житла. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив, посилаючись на те, що він з сім»єю поселився у будинок по [ADDRESS] за усною домовленістю та згодою діда позивачки [PERSON] Він з сім»єю проживав у будинку, сплачував комунальні послуги, а [PERSON] проживав за цією ж адресою в іншому приміщенні. Після смерті [PERSON] він з сім»єю залишився проживати у будинку з дозволу та за згодою із сином померлого [PERSON], який успадкував 1/2 частину вищезазначеного будинку. Після смерті [PERSON] дозвіл на проживання у будинку йому надав син померлого [PERSON], який успадкував частину будинку. Вказує, що він із сім»єю займає не весь будинок, а лише дві менших кімнати, користується кухнею та коридором, а третя кімната залишається вільною. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] проти позову заперечив, вказавши, що позивачка є власником лише 1/2 частини будинку [ADDRESS], в натурі свою частку не виділяла, а тому не має права ставити питання про виселення відповідачів з дітьми з усього житлового будинку. Відповідачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилась, причини неявки суду не повідомила. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради - Кравчук Ю.Г. при вирішенні спору покладається на думку суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 21 травня 1982 року. Після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку спадщину в рівних частках прийняли позивачка [PERSON], яка є онукою [PERSON], та його син [PERSON] До складу спадкового майна увійшов житловий будинок [ADDRESS]. 26 листопада 2011 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Власником іншої частини зазначеного будинковолодіння став [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яке видано Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 24 вересня 2013 року. Тобто, після смерті [PERSON] будинковолодіння по [ADDRESS] стало об»єктом права спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина будинковолодіння по [ADDRESS]. На час розгляду даної справи строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] не закінчився, однак із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся син померлого [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами і сторонами не оспорюються. Судом також встановлено, що в період 2008-2009 років [PERSON] поселив у належний йому будинок [ADDRESS] своїх далеких родичів [PERSON] та [PERSON], які проживали у зазначеному будинку до смерті [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відповідачі разом із малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], продовжили проживати у спірному будинку з дозволу сина померлого [PERSON] - [PERSON] - спадкоємця частини майна померлого [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються актом обстеження житлових умов мешканців будинку [ADDRESS], складеним 12 серпня 2013 року депутатом Старокостянтинівської міської ради Мельничук Л.В., а також показаннями свідка [PERSON] - сина та спадкоємця майна [PERSON], який показав, що відповідачів проживати у спірний будинок впустив його дід [PERSON] Після його смерті у 2010 року згоду на проживання сім»ї [PERSON] у спірному будинку надав і його батько [PERSON] Свідок також вказав, що на даний час він є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] й також надає свою згоду відповідачам на проживання у спірному будинку. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до положень ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі , що відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Будинковолодіння [ADDRESS] є об»єктом права спільної часткової власності. Позивачці [PERSON] належить лише 1/2 частина цього будинковолодіння й належна їй частка у встановленому законом порядку в натурі не виділялась. Досліджені судом докази вказують на те, що з часу, коли спірне будинковолодіння стало об»єктом права спільної часткової власності, його співвласники не могли та не можуть дійти згоди щодо спільного володіння та користування будинком, зокрема позивачка [PERSON] заперечує проти проживання у будинку сім»ї [PERSON], натомість інший співвласник [PERSON] та його спадкоємець [PERSON] надали свою згоду на проживання цієї сім»ї у будинку. Оскільки частки співвласників будинковолодіння [ADDRESS] в натурі не виділялись, тому позивачка [PERSON] не має права вимагати виселення відповідачів разом із їх малолітніми дітьми з усього житлового будинку. Неможливо також й вирішити питання про усунення перешкод з боку відповідачів у користуванні позивачкою належної їй частиною будинковолодіння, оскільки така в натурі не визначена. Таким чином, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в обраний нею спосіб захисту свого права, а тому в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed