Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до Оріхівської районної державної нотаріальної контори, третя особа Реєстраційна служба Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, в якому просила про захист свого права власності шляхом зняття заборони відчуження належного їй на праві власності житлового будинку, розташованого за адресою Запорізька область, м. Оріхів, вул. Тімірязєва, 89. Позов обґрунтований тим, що позивач є власником вказаного обєкта нерухомого майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2015 року. Бажаючи розпорядитись своїм майном шляхом купівлі-продажу та збираючи відповідний пакет документів, позивач дізналась, що це майно накладене обтяжене у виді заборони відчуження, яке накладене у 1969 році та внесено до Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна у 2005 році. Вжитими позивачем заходами встановити обґрунтованість підстав та чинність цього обтяження не вдалось. Вважаючи, що це порушує її права власника, позивач просила вказане обтяження зняти. В судове засідання позивач не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак до суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи без його участі. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.08.2015 року державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем та власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вул. Тімірязєва, 89, загальною площею 41,9 кв. м, житловою площею 17,4 кв. м, що належало спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Токмацькою державною нотаріальною конторою Запорізької області 27.03.1979 року за реєстровим номером 194 в книзі 6, номер запису 830. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 12.08.2015 року, власником вказаного майна станом на час розгляду справи є позивач. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 12.08.2015 року, 07.06.2005 року до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за номером 2054912 був внесений запис про обтяження у виді заборони на вказане у позові нерухоме майно на підставі повідомлення Оріхівської державної нотаріальної контори від 31.07.1969 року. При цьому власником цього майна вказано [PERSON], а обтяження накладене за вимогою Оріхівської пересувної механізованої колони до вказаної особи за договором позички. Як випливає з листа Комунальної установи «Обєднаний трудовий архів міської, селищної та сільських рад Оріхівського району» від 21.08.2015 року № 15/Г-286-1, наданого у відповідь на запит адвоката [PERSON], відомості про існування відносин між Оріхівською пересувною механізованою колоною та [PERSON] підтвердити немає можливості, що свідчить про те, що це підприємства не має чинних вимог, які могли б забезпечуватись вказаним вище обтяженням. Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину, спадкодавець спірного майна придбав його у 1979 році у зовсім іншої особи, і протягом всього подальшого часу жодна особа про свої права, що випливають з даного обтяження, не заявляла. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд , власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Оскільки наявність обтяження, підстави встановлення якого перестали існувати, перешкоджає позивачу у реалізації його прав власника, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 16, 391 ЦК України,

Outcome: approved