overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

У січні 2017 року заявник звернулася із заявою в суд, яку мотивує тим, що вона є членом садівничого товариства «Бджілка». На підставі рішення Хмельницької райдержадміністрації № 558 від 14.09.1995 року їй було виділено земельну ділянку для ведення садівництва в розмірі 0,06 га на землях Хмельницької міської Ради. Вказані обставини підтверджуються Державним актом на право на приватної власності на землю серії ХМ № 04295, виданого Хмельницькою міською радою ради народних депутатів. Однак при видачі означеного Державного акта помилка її прізвища та імені, замість правильного «[PERSON] Ніоніла» вказано неправильно «Юхнич Неоніла». На даний час виникла розбіжність правильності її прізвища у правовстановлюючому документі Державному акті на право приватної власності на землю та прізвища і імені, вказаного у паспорті громадянина України. Вона була членом садівничого товариства «Бджілка», що підтверджується копією книжки садовода. Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» їй відмовлено у наданні витягу із автоматизованої системи ДЗК та присвоєнні кадастрового номера на означену земельну ділянку у зв»язку із помилкою її прізвища та імені. Вносити будь-які зміни та виправлення до правовстановлюючого документу органом, що його видав не має можливості. Просить задоволити заяву та встановити факт приналежності правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявник та її представник подану заяву підтримали, просять її задоволити. Представник заінтересованої особи Хмельницької міської ради в судовому засіданні із вирішенням вказаної заяви покладається на думку суду. Заслухавши доводи заявника та її представника, думку заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 листопада 1995 року на підставі рішення Хмельницької міської ради за № 558 від 14.09.1995 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ № 04295 в розмірі 0,054 га на землях садівничого товариства на імя [PERSON]. Однак у означеному правовстановлюючому документі допущена помилка прізвища та імені її власника, замість правильного «[PERSON] Ніоніли» зазначено «Юхнич Неоніла», що унеможливлює заявнику належним чином розпоряджатися своєю власністю та зареєструвати його у передбаченому законом порядку. Виправити помилку у правовстановлюючому документі, органом, що його видав, здійснити неможливо. Факт приналежності означеного правовстановлюючого документу заявнику [PERSON] підтверджується сукупністю зібраних доказів членською книжкою садовода, виданої 05.11.1986 року садівничим товариством «Бджілка», довідкою означеного товариства від 10.01.2018 року про те, що заявник володіє та користується земельною ділянкою площею 0.054 га., свідоцтвом про народження та одруження заявника, що дає суду підстави задоволити заяву. Тому слід встановити факт приналежності Державного акта на право приватної власності на землю заявнику. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У січні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 03.07.2009 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 972. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з 2015 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

У січні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 03.09.2005 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1326. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з січня 2015 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У січні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 04.10.2003 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1486. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з липня 2015 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У січні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 09.10.2010 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 1158. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з жовтня 2016 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати та відновити дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У січні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 26.05.2012 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 449. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з липня 2016 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

У січні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 28 вересня 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис 379. Від шлюбу з відповідачкою мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося і з серпня 2016 року подружжя проживає окремо. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Пояснила наступне. В неї є інший чоловік з яким вона зустрічається з літа 2016 року, але не проживає Шлюбні відносини з позивачем припинені з травня 2016 року, спільне господарство не ведеться з червня 2016 року. З позивачем є спір про поділ майна, який розглядається судом в самостійному провадженні. До того, Відповідачем сьогодні подано позов про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

У січні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач, з врахуванням зменшених позовних вимог, просить стягнути з з [PERSON] ([INFO]), аліменти на користь позивача на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO] дитини, у твердій грошовій сумі, що становить 1800 гривень щомісячно (900 грн. на кожну дитину), до досягнення [PERSON] повноліття, а починаючи з 2 лютого 2018 року по 900 гривень на утримання доньки [PERSON] до її повноліття. Позивач в судовому засіданні просить задовольнити заяву про зменшення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, враховуючи зменшені позовні вимоги. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов з урахуванням зменшених позовних вимог у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

У січні 2017 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про розподіл подружнього майна, Позивач зазначив, що у шлюбі з відповідачем було придбано квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на той факт що відповідач усунувся від виховання та матеріального забезпечення доньки, позивач на підставі ч.3. ст. 70 СК України просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, придбане у шлюбі. Позивач в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

У січні 2017 року Оболонський районний ВДВС ГТУЮ у м. Києві звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа. Свої вимоги, обґрунтували тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2016 року позов Державного вищого навчального закладу «Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про навчання задоволено. На виконання зазначеного рішення 15.05.2015 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2/756/477/15. 11.01.2016 року ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49695023. Однак, під час проведення виконавчих дій оригінал виконавчого документа було втрачено, що стало причиною для звернення ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві до суду із з'явою про видачу дубліката виконавчого листа. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та дату судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили. За правилами ч. 2 ст. 370 ЦПК України, неявка сторін і заінтересованих осіб для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа в судове засідання не є перешкодою для вирішення даного питання. Таким чином, суд вважає можливим провести розгляд заяви за відсутності сторін у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2015 року було задоволено позовну заяву Державного вищого навчального закладу «Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про навчання у розмірі 436 (чотириста тридцять шість) грн. 80 коп. На виконання даного рішення було видано виконавчі листи № 2/756/477/15 від 15.05.2015 року. 11.01.2016 року ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49695023. Однак, під час проведення виконавчих дій оригінал виконавчого документа було втрачено. Згідно ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. З огляду на зазначене, враховуючи факт відсутності виконавчого документу, що свідчить про його втрату під час здійснення виконавчих дій, що позбавляє позивача можливості стягувати заборгованість з відповідача за договором про навчання у розмірі 436 (чотириста тридцять шість) грн. 80 коп., відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва № 2/756/477/15 від 15.01.2015 року,суд дійшов висновку, що заява Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві підлягає задоволенню. Таким чином, судом встановлено втрату оригіналу виконавчого листа. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У січні 2017 року Оболонський районний ВДВС ГТУЮ у м. Києві звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа. Свої вимоги, обґрунтували тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.03.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. На виконання зазначеного рішення 04.05.2016 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2/756/2317/16. 26.05.2016 року ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51235502. Однак, під час проведення виконавчих дій оригінал виконавчого документа було втрачено, що стало причиною для звернення ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві до суду із з'явою про видачу дубліката виконавчого листа. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та дату судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили. За правилами ч. 2 ст. 370 ЦПК України, неявка сторін і заінтересованих осіб для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа в судове засідання не є перешкодою для вирішення даного питання. Таким чином, суд вважає можливим провести розгляд заяви за відсутності сторін у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.03.2016 року було задоволено позовну заяву [PERSON] та стягнуто з [PERSON] [INFO], ідентифікаційний податковий номер: [NUMBER], зареєстрованого у [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 900 (дев'ятсот) грн., щомісячно починаючи з 28.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання даного рішення було видано виконавчі листи № 2/756/2317/16 від 04.05.2016 року. 26.05.2016 року ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51235502. Однак, під час проведення виконавчих дій оригінал виконавчого документа було втрачено. Згідно ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. З огляду на зазначене, враховуючи факт відсутності виконавчого документу, що свідчить про його втрату під час здійснення виконавчих дій, що позбавляє позивача можливості стягувати аліменти на утримання дитини, присуджені рішенням Оболонського районного суду м. Києва № 2/756/2317/16 від 24.03.2016 року, суд дійшов висновку, що заява Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві підлягає задоволенню. Таким чином, судом встановлено втрату оригіналу виконавчого листа. На підставі викладеного,

Outcome: approved