Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] на її користь як дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дочкою [PERSON], [INFO], до досягнення нею трирічного віку аліменти у сумі 4000 грн. В обгрунтування своєї позовної заяви зазначила, що 23 липня 2008 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З серпня 2013 року, ще до народження дочки [PERSON], відповідач пішов із сім'ї, став мешкати окремо та з цього часу участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утримання не надає, мотивуючи тим, що у нього вони відсутні. Вона разом з дітьми, які знаходяться на її повному утриманні та забезпеченні, мешкають у приватному секторі в дуже складних умовах, оскільки в будинку відсутні зручності і вода, потрібно проводити ремонт, систематично підтримувати будинок у стані, придатним для мешкання. На даний час вона ніде не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює без офіційного оформлення, отримує мінливий дохід, тому вважає, що аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку необхідно стягувати з нього в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно. На утриманні більше дітей у нього не має. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь як дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дочкою [PERSON], [INFO], до досягнення нею трирічного віку, аліменти у сумі 500 грн. Відповідач позов визнав частково. Пояснив, що він не офіційно працює різноробочим ТОВ «ОМИС» та його щомісячний дохід складає приблизно 2500 грн. Аліменти на утримання дружини до досягнення їх доньки трирічного віку сплачувати згоден, але у сумі 200 грн., оскільки вважає, що сума аліментів, яку просить стягнути позивач, а саме 500 грн. - є завищеною, так як враховуючи той факт, що відповідно до рішення суду він вимушений сплачувати щомісячно грошові кошти у сумі 1000 грн. на користь позивача на утрмання неповнолітніх дітей та йому не вистачить заробітної плати на життя. Суд, вислухавши пояснення і доводи сторін, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 23 липня 2008 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], від якого народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на повному утриманні [PERSON] Таким чином, відповідно вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, суд вважає таким, що не потребує доказуванню вищевказаний факт, який встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08.05.2014 року. Згідно вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. У судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що позивач не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не офіційно працює різноробочим ТОВ «ОМИС» та його щомісячний дохід складає приблизно 2500 грн. Має задовільний стан здоров'я, інших дітей на утриманні не має. Відповідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.05.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, починаючи з 17 січня 2014 року, на утримання: сина, [PERSON], [INFO], та доньки, [PERSON], [INFO], щомісячно по 500 (п'ятсот) грн. до досягнення ними повноліття. Рішення набрало законної сили. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, законодавством передбачене право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Однак, враховуючи обставини зазначені вище, а саме, що відповідач працює не офіційно, має мінливий заробіток, який складає приблизно 2500 грн. та з урахуванням того, що з відповідача на користь позивача за рішеням суду стягнуто 1000 грн. щомісячно на утримання дітей, суд, враховуючи також вимоги статтей 182, 183 Сімейного Кодексу України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн. щомісяця починаючи з 30.01.2014 року до досягнення неповнолітньою [PERSON], [INFO], трирічного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави суму судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідно до вимог ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial