Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

У серпні 2017 року до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про заборгованості за спожиту електричну енергію. Позивач, з врахуванням уточнень до позовних вимог, поданих до суду 18.04.2018 року, просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] з обмеженою відповідальністю «КБ Зелена Планета» суму заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 33055 грн. 62 коп. пропорційно, відповідно до фактично спожитої енергії за період користування обєктом електропостачання та понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. Обгрунтовуючи заявлені позовні, вимоги позивач зазначив, що 26.08.2011 року між ПАТ «Київобленерго» та [PERSON] Петровечем був укладений договір про користування електричною енергією № 200894101. Згідно з п. 1.1 договору позивачем взято на себе зобовязання постачати відповідачу 1 електричну енергію відповідно до умов договору, а відповідачем 1 взято зобовязання оплачувати спожиту електричну енергію у терміни передбачені договором. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва було визнано мирову угоду, укладену між відповідачем 1 та [PERSON], щодо поділу спільного майна подружжя, відповідно до якої земельна ділянка та обєкти нерухомого майна, що є обєктом постачання електричної енергії, перейшли у приватну власність [PERSON]. 25.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «КБ «Зелена планета» було укладено договір про право користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію). Таким чином відповідачі користувались послугами з електропостачання обєкта, розташованого на земельній ділянці, площею 0,3960 га, для ведення садівництва в с/т «Луговий» на території Української міської ради Обухівського району Київської області в період з дати укладання договору про користування електричною енергією від 26.08.2011 року, а саме відповідач 1 з 26.08.2011 року до 04.09.2012 року, відповідач 2 з 04.09.2012 року по 25.10.2014 року та відповідач 3 з 25.10.2014 року по 18 травня 2017 року. 30.09.2015 року сформовано та виставлено до оплати рахунок № [NUMBER] відповідно до якого споживач зобовязаний сплатити заборгованість в розмірі 33055,62 грн. На день звернення до суду договір про користування електричною енергією № 200894101 від 26.08.2011 року є дійсним, відповідачі не звертались з приводу укладання договору про користування електричною енергією при набутті права власності. Тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалами, постановленими на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеними до протоколу судового засідання, суд (за клопотаннями позивача) залучив в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «КБ Зелена Планета». В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій позовну заяву підтримав та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились, подали до суду заперечення проти позову, в якому зазначили, що відповідач [PERSON] з вересня 2012 року не є власником житлового будинку у м. Українка, СТ «Луговий», б/н та не є користувачем електричної енергією, просили відмовити в задоволенні позовних вимог та здійснювати розгляд справи за відсутністю відповідача та його представника. Також відповідач просив застосувати до вимог позивача про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 25951,57 грн. строки позовної давності. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не зявились. 10.01.2018 року представник позивача [PERSON] в судовому засіданні подала заперечення проти позову, в якому вказала, що згідно з ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2012 року при розірванні шлюбу з [PERSON] та поділі набутого майна, у власність [PERSON] було передано садовий будинок за адресою: Київська область Обухівський район м. Українка с/т Луговий без номеру. Але у звязку з тим, що будинок був недобудований і не обладнаний належним чином, відповідач [PERSON] не мала можливості там мешкати і користуватися електроенергією. Крім того, в жовтні 2014 року шахрайським шляхом садовий будинок у [PERSON] був відібраний та декілька разів перепроданий. Також просили суд застосувати до позовних вимог ПрАТ «Київобленерго» строк позовної давності, що відповідно до статей 256-267 ЦК України є підставою для відмови в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «КБ Зелена Планета» в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, заяв та клопотань, відзиву до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи. Судом встановлено, що 26.08.2011 року між ПАТ «Київобленерго» та [PERSON] був укладений договір про користування електричною енергією № 200894101. Відповідно до договору, позивач взяв на себе зобов'язання надійно постачати відповідачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до граничної потужності, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а відповідач зобов'язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. 20.04.2016 року заявою ПАТ «Київобленерго» Обухівським районним судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію. 17.01.2017 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області було задоволено заяву [PERSON] та скасовано виданий 20 квітня 2016 року судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію. На підставі показників електролічильника споживачу було виставлено до оплати рахунок за спожиту електроенергію № [NUMBER] за вересень 2015 року від 30.09.2015 року на загальну суму 33055 грн. 62 коп. 17.09.2012 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], щодо поділу спільного майна подружжя, відповідно до якої земельна ділянка площею 0,3960 га., що розташована в Київській області Обухівський район Українська сільська рада с/т «Луговий» та будівельні матеріали, що були використані при будівництві на вказаній земельній ділянці житлового будинку загальною площею 635,0 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами, перейшли у приватну власність [PERSON]. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 110066232 від 08.01.2018 року користувачем земельної ділянки за адресою: Київська область Обухівський район м. Українка СТ «Луговий», б/н, кадастровий номер 3223151000:04:013:0090, на підставі договору про право користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) з 25.10.2014 року було [PERSON] з обмеженою відповідальністю «КБ «Зелена планета». Відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії регулюються Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, Правилами користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року за №28 (далі по тексту - ПКЕЕ) та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Відповідно до п. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п. п. 19, 21 Правил користування електричною енергією, затвердженних Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами, кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно відповідачем за фактичними , показаннями приладу обліку електроенергії. З матеріалів справи встановлено, що правокористувачем земельної ділянки, що є обєктом електропостачання, відповідно до умов договору про користування електричною енергією № 200894101 від 26.08.2011 року, було [PERSON] з обмеженою відповідальністю «КБ «Зелена планета», на підставі договору про право забудови земельної ділянки № 852 від 25 жовтня 2014 року. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що заборгованість, що є предметом позову виникла у період 2014 - 2015 роки, а ТОВ «КБ Зелена Планета» є правокористувачем обєкта електропостачання саме в цей період, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з [PERSON] з обмеженою відповідальністю «КБ Зелена Планета». Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності за заявами відповідачів [PERSON] та [PERSON], Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу яка його порушила. Позивачем 30.03.2016 року до Обухівського районного суду Київської області було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію та 07.08.2017 року подано позовну заяву про стягнення заборгованості, а від так підстав для застосування строку позовної давності судом не встановлено, оскільки позовні вимоги відносно цих відповідачів не знайшли свого підтвердження під час удового розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1600,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача 3 на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial