Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

У серпні 2014р. позивачі: [PERSON], [PERSON] звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва суду з позовом (а.с. 34-41 т.1) до відповідачів: [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Н.В., в якому просили суд: - договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 16 травня 2011р. між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], та [PERSON], посвідчений третьою особою - визнати недійсним; - державну реєстрацію зазначеного вище договору купівлі - продажу квартири здійснену КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» у реєстровій книзі за № 2279 від 23 травня 2011р. - скасувати. Свої позовні вимоги подружжя [PERSON], [PERSON] обґрунтовували тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 1978р., і квартира [ADDRESS] належить їм на праві спільної сумісної власності, як спільне майно подружжя. Відповідачка [PERSON] при укладені договору купівлі-продажу квартири від імені [PERSON] перевищила свої повноваження, надані їй дорученням від 22 березня 2014р., та уклала договір від імені позивача з відповідачкою [PERSON], зазначивши при цьому, що квартири є особистою приватною власністю позивача [PERSON] Справа неодноразово розглядалась судами. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києвавід 16 квітня 2015р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015р., позов залишено без задоволення, з підстав, передбачених положеннями ст. 267 ЦК України. Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016р., касаційну скаргу [PERSON] - задоволено частково, рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Волошина В.О. [INFO] позивач [PERSON] помер. Судом до участі у справі, були залучені правонаступники після померлого позивача [PERSON], його дружина - [PERSON], та доньки: [PERSON], [PERSON] Крім того, враховуючи, що спірна квартира була набута відповідачкою [PERSON] в шлюбі з [PERSON], який надавав свою згоду на придбання цієї квартири в порядку ст. 65 СК України, судом було залучено останнього, до участі у справі. в якості третьої особи без самостійних вимог. В судовому засіданні позивачка [PERSON] її представник, позивачки: [PERSON], [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити. Позивачка [PERSON] пояснила, що про існування договору купівлі-продажу вона та її чоловік дізнались на початку лютого 2013р. Відповідачі не ставили власників до відома про укладання угоди і відчуження квартири. Позивачки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що їх батько був відомими творчим працівником, до дня смерті проживав у спірній квартирі та коли вони періодично відвідували його ніколи не бачили в квартирі відповідачку [PERSON], як і не повідомляв він, що здійснив відчуження квартири. Відповідачка [PERSON], про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, в судові засідання не з'явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, відповідачка відзив на позов не подавала. Представник відповідачки [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову. Наголосив, що у зв'язку із пропуском позивачами строку позовної для звернення до суду за захистом своїх прав наявні підстави для відмови в позові, наголошуючи, що після укладення оспорюваного правочину, відповідачка [PERSON] дозволила проживати в квартирі позивачу [PERSON] Треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Н.В., [PERSON] про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, в судові засідання не з'явилися. Третьою особою приватним нотаріусом Звєрьковою Н.В. було подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа [PERSON] поважності причин неявки суд не повідомив. Свідок [PERSON], допитана судом за заявою позивачки [PERSON] суду пояснила, що позивачка [PERSON] є сестрою свідка. Про обставини продажу спірної квартири свідку стало відомо зі слів позивачки, яка повідомила про це у лютому 2013р. позивачка та її покійний чоловік дізналась про відчуження квартири. Також свідку відомо, про пропажу документів на квартиру. Свідок [PERSON], допитана судом за заявою позивачки [PERSON] суду пояснила, що остання є її знайомою, з якою вона товаришує тривалий час, а також товаришувала з покійним чоловіком позивачки. Взимку 2013р. в розмові з ними свідку стало відомо, що її знайомі дізнались про відчуження їх квартири. Також свідку відомо, що в силу постійної роботи позивачки, яка по теперішній час працює, було вирішено, що її чоловіку по господарству буде допомагати інша особа - відповідачка [PERSON] В судове засідання 05 березня 2019р. учасники справи не з'явились, представником позивачки [PERSON] було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, решта учасників процесу поважності причин неявки не повідомили. Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника відповідачки [PERSON], розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 22 березня 2011р. [PERSON] уповноважив відповідачку [PERSON] представляти його інтереси, відповідно до довіреності (а.с. 16 т.1), з наступними повноваженнями: бути його представником та розпоряджатися всім його майном з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося з усіма необхідними повноваженнями в усіх установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, в тому числі з питань оформлення на ім'я [PERSON] на належну квартиру [ADDRESS]. Для чого відповідачці [PERSON] було надано право: отримувати належну [PERSON] пенсію у Печерському відділенні № 15 ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» м. Києва, звертатися від його імені у всі необхідні установи та організації (в бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна), органи нотаріату, житлово - експлуатаційні підприємства, в ВАТ «Укртелеком», ВАТ «Укрутел», підприємства «Київенерго», газо-водо постачальні компанії) подавати та отримувати необхідні довідки та документи, в тому числі витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, довідку Ф-№ 3, подавати від імені [PERSON] довідки, заяви, та інші документи, одержувати необхідні довідки і документи, рішення, дозволи, сплачувати вартість послуг з оформлення документів, подавати при оформленні договору купівлі - продажу (обміну, застави тощо) від імені [PERSON] будь-які заяви, в тому числі заяву про належність йому квартири на праві особистої приватної власності та про сімейний стан), отримувати в разі необхідності довідки та документи у будь-яких установах, підприємствах чи організаціях, оформити та підписати в разі необхідності попередній договір, договір купівлі - продажу, отримати договір, гроші за продану квартиру, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов'язані з виконанням цієї довіреності, межах та обсязі, передбачених чинним законодавством України для такого роду повноважень. Судом встановлено, що 16 травня 2011р. було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. За вказаним договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, відповідно до ст. 655 ЦК України. За цим договором [PERSON], від імені якого діяла [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноногом В.П. продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] (а.с. 17 т.1). З матеріалів справи вбачається, що з 20 січня 1978р. по [INFO] [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 12 т.1). Судом встановлено, що спірна квартира, була набута на підставі договору купівлі - продажу від 06 квітня 2001р. (а.с. 15 т.1), а тому в силу положень ст. 22 КпШС України, ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово, що передбачено ч. 3 ст. 65 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] не надавала письмової згоди щодо продажу спірної квартири, як того вимагає чинне законодавство. При укладенні договорів одним із подружжя, відповідно до положень ч. 2 ст. 65 СК України, вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положеннями частин 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч. 1-3, 6 ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Таким чином, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], укладений 16 травня 2011р., [PERSON] від імені [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2730 є недійсним, оскільки під час його укладання було порушено ч.3 ст.65 СК України та він не відповідає волевиявленню позивачки [PERSON] Судом не встановлено, що позивачка [PERSON] була присутня під час укладення оспорюваного правочину, при цьому під час розгляду справи остання в своїх поясненнях зазначила, що про укладання договору купівлі-продажу 16 травня 2011р. вона та її чоловік дізнались в лютому 2013р. Дані пояснення [PERSON] знайшли своє підтвердження, і в показах допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], при цьому судом встановлено, що позивачка у спірній квартирі не проживала і не була зареєстрована. Як вбачається з доданих до матеріалів справи квитанцій щодо сплати комунальних та телекомунікаційних послуг [PERSON] особисто від свого імені сплачував зазначені послуги вже після укладання спірного договору. Дана обставина свідчить по те, що позивачам не було відомо про спірний договір та зміну відповідного власника. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звзяок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що стороною позивачів не було пропущено строки позовної давності, а тому вимога сторони позивачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного 16 травня 2011р. між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], та [PERSON], посвідчений третьою особою є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Стосовно вимог позивачів про скасування державної реєстрації зазначеного вище договору купівлі - продажу квартири, здійснену КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» у реєстровій книзі за № 2279 від 23 травня 2011р., то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки заявлені вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки 23 травня 2011р. було здійснено реєстрацію права власності, а не відповідного правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 162,4 грн. з кожної, а також з відповідачок на користь кожної із позивачок: [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 40,6 грн.

Outcome: partial