Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся з даним позовом до Броварського міськрайонного суду Київської області, який ухвалою від 27.10.2015 року направив справу за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що з 01.07.2014 року у зв'язку з відсутністю в управлінні інформації щодо продовження навчання, відповідачу припинено виплату пенсії в разі втрати годувальника, а залишок неутриманої пенсії склав 1482,20 грн. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не повертає помилково сплачені кошти, позивач просив суд стягнути з відповідача надміру виплачену суму пенсії у розмірі 1482,20 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані по справі докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дітям, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, провадиться продовження виплати пенсії по втраті годувальника. Позивач зазначає, що у зв'язку повідомленням Державного вищого закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» про те, що відповідач був відрахований у зв'язку з невиконанням навчального плану згідно з наказом №1072-ст від 16.07.2013 року та у зв'язку з несвоєчасним повідомленням позивача про вищезазначені обставини виникла переплата пенсії за період з 01.07.2013 року по 31.08.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв відповідачу претензійний лист від 30.04.2014 р. з пропозицією в добровільному порядку повернути помилково нараховану суму коштів, однак, відповідач кошти не повернув. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не повернув позивачу безпідставно набуті грошові кошти, які підлягають поверненню у зв'язку із рахунковою помилкою, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 1482,20. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved