Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28 грудня 2006 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», найменування якого з 19 серпня 2009 року у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» змінено на публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 490020540, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 91 109,50 доларів США, з цільовим призначенням кредиту - придбання транспортного засобу, а Позичальник зобов'язувався своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови договору та повернути кредит Банку рівними частинами, у терміни, визначені у графіку повернення, який наведено у Додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 28 грудня 2012 року. Строк виконання зобов'язання за даним кредитним договором змінено 19 квітня 2010 року та встановлено, що позичальник повинен повернути кредитні кошти в будь-якому випадку не пізніше 28 грудня 2016 року. Крім того, 28 грудня 2006 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки № 490020540-П, за умовами якого, боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у ст. 2 кредитного договору, як солідарні боржники й у тому ж обсязі, що і боржник. Проте, [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання у частині повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого утворилася заборгованість перед Банком, яка станом на 01 липня 2014 року становить 38 348,73 дол. США, що складається з: 35023,64 дол. США - сума простроченої заборгованість за кредитом, яка за офіційним курсом НБУ станом на 01 липня 2014 року становить 414096,61 грн.; 647,27 дол. США - заборгованість за відсотками, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 7652,90 грн., а також 2677,82 дол. США пені, яка за офіційним курсом НБУ станом на 01 липня 2014 року становить 31 660,79 грн. У зв'язку з вищевикладеним публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» змушене звернутися до суду із вимогою про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у сумі 453 410 грн. 30 коп. та 3 654, 00 грн. суми сплаченого судового збору. У судове засідання представник ПАТ «Альфа-Банк» Губко А.В. не з'явився, подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причини відсутності суду не повідомили, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, повідомлень щодо поважності причин відсутності, заяв про слухання справи за їх відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2006 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», найменування якого з 19 серпня 2009 року у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» змінено на публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 490020540, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 91 109,50 доларів США, з цільовим призначенням кредиту - придбання транспортного засобу, а Позичальник зобов'язувався своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови договору та повернути кредит Банку рівними частинами, у терміни, визначені у графіку повернення, який наведено у Додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 28 грудня 2012 року (а.с. 5-6). Кредитні кошти Банк надав позичальнику з цільовим використанням кредиту - для придбання транспортного засобу згідно з Договором купівлі-продажу № 45SP-0964, укладеного 12 грудня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Віннер Автомотів», марки PORSCHE, CAYENNE S, 2006 року випуску, державний номер - [NUMBER] (п. 1.3 кредитного договору). За правилами ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України). Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у розмірі 91 109 доларів США 50 центів, про що свідчить виписка по особовим рахункам з 28 грудня 2006 року по 28 червня 2014 року (а.с. 29). З п. 3 кредитного договору вбачається, що позичальник зобов'язується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за користування позичковими коштами у порядку, визначеному договором та в строки визначені Графіком повернення (а.с. 7), а також сплатити комісійну винагороду за приймання та здійснення переказу коштів отримувачам (Продавцю і Страховику) у сумі, визначеній у п. 1.4.1.1. договору. Судом також з'ясовано, що 06 березня 2009 року між позивачем та позичальником укладено договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 490020540 від 28 грудня 2006 року, згідно якого змінено п. 1.6 кредитного договору й викладено його в наступній редакції: «Платежі з повернення кредиту та сплати процентів за користування здійснюються частинами, відповідно до графіку повернення, наведеного у Додатку № 1 до Договору, який є невід'ємною частиною Договору». Також, змінено п.1.8 кредитного договору й викладено його в наступній редакції: «Нарахування процентів на залишок заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно за фактичний строк користування кредитом виходячи з 30 днів у місяці та 360 у році. Банк здійснює кінцевий розрахунок процентів, що підлягають сплаті, на день здійснення остаточного повернення кредиту згідно з графіком повернення» (а.с. 8, 9). Крім того, 19 квітня 2010 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін і доповнень № 2 до кредитного договору № 490020540 від 28 грудня 2006 року, яким встановлено термін повернення кредиту - не пізніше 28 грудня 2016 року (а.с.10). З вимог ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). За правилами статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Зі змісту п.п. 3.4. договору вбачається, що за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання зобов'язань, за порушення яких вона передбачена, і так само не звільняє його від обов'язку понад суму пені у повному обсязі відшкодувати банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов'язань за договором. Разом з цим, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 572 ЦК України). Також судом встановлено, що укладення кредитного договору № 490020540 від 28 грудня 2006 року забезпеченого заставою транспортного засобу, на придбання якого й надавалися кредитні кошти в сумі 91 109,50 доларів США (п. 1.4.2.2 договору). З матеріалів справи видно, що в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 490020540, 28 грудня 2006 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 490020540-П, за умовами якого, боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у ст. 2 кредитного договору, як солідарні боржники й у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідальність поручителя настає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання договірних зобов'язань щодо обов'язку повертати Банку кредит в порядку та у терміни, визначені основним договором та Додатком № 1 до основного договору, обов'язку щомісяця сплачувати Банку процети за користування кредитом у терміни, визначені основним договором; обов'язку у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 днів з дати пред'явлення відповідної вимоги достроково (до настання зазначених вище термінів або строків повернення/сплати), повернути Банку кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов'язки, що виникають із основного договору; обов'язку сплатити Банку неустойку (пеню, штрафи) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні Банку невиконанням або неналежним виконанням Заставодавцем своїх зобов'язань за основним договором (а.с.14). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом також з'ясовано, що [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним догговором № 490020540 не виконує, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка станом на 01 липня 2014 року становить 38 348,73 дол. США, що складається з: 35023,64 дол. США - сума простроченої заборгованість за кредитом, яка за офіційним курсом НБУ станом на 01 липня 2014 року становить 414096,61 грн.; 647,27 дол. США - заборгованість за відсотками, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 7652,90 грн., а також 2677,82 дол. США пені, яка за офіційним курсом НБУ станом на 01 липня 2014 року становить 31 660,79 грн. (а.с. 28). Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З матеріалів дослідженої в судовому засіданні справи вбачається, що 24 липня 2014 року на адресу відповідачів ПАТ «Альфа-Банк» направило вимогу про дострокове повернення кредиту, в якій зазначав, що станом на 01 липня 2014 року прострочення платежу складає 151 днів, загальна сума заборгованості становить 453 410 грн. 30 коп., у тому числі штрафні нарахування 31 660 грн. 79 коп., та просив достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню у тридцяти денний строк з дня отримання даної вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправки цієї вимоги. Крім того, зазначав, що у разі відсутності можливості виплачувати кредит, у якості альтернативи, Банк пропонує добровільно передати предмет застави для подальшої реалізації в рахунок погашення за кредитом й за умови передачі заставного транспортного засобу та поданої позичальником відповідної заяви Банк вправі вирішити питання щодо звільнення боржників від сплати штрафу та пені (а.с. 30-32). Проте, на вимогу позивача ні позичальник, ні поручитель не відреагували та жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, не вчинили. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст. 57 та ч. 1 ст. 60 ЦК України). Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи, що заборгованість за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], поручителем якого є відповідач [PERSON] та відповідно несе відповідальність згідно з вимогами закону, не погашена у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] й [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими й підлягають задоволенню у повному обсязі, так, сума боргу у розмірі 453 410 грн. 30 коп. підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Крім того,

Outcome: approved