Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася у суд із указаним позовом та просила визнати [PERSON] таким, який втратив право користування належною їй квартирою №2 на вулиці О.Гончара, 1, у місті Ковелі. Такі вимоги обґрунтовано тим, що відповідач зареєстрований у належній їй на праві часткової власності частині будинку, однак фактично у ньому ніколи не проживав, не проживає і на час звернення до суду, відмовляється нести витрати з утримання житла та добровільно зняти себе із реєстрації. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлений позов з підстав, зазначених у позовній заяві, пояснили, що позивач та члени її сімї несуть витрати з утримання квартири, відповідач до членів сімї не належить, у вказаному помешканні ніколи не проживав, тому просили визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач заперечень проти позову не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив поштою письмову заяву про слухання справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, її представника, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна, виданого 27 січня 2005 року Ковельським міським головою, позивач [PERSON] є власником 48/100 частини житлового будинку у місті Ковелі на вулиці [PERSON] (бувша [PERSON]), №1, Волинської області. Належна їй частина будинку має адресний номер квартира №2. Згідно із записами у будинковій книзі на квартиру у ній зареєстровані позивач, члени її сімї, а з 05 травня 2010 року відповідач [PERSON] Реєстрація відповідача у вказаному житлі підтверджується також повідомленням Ковельського РВ УДМС України у Волинській області. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу (далі ЖК) України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Частиною першою ст. 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках, перелічених у частині другій даної статті. Позивач просить визнати відповідача таким, який втратив право користування належною їй квартирою. Поважних причин відсутності в помешканні понад встановлені строки відповідачем суду не наведено. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON], які є сусідами позивача, підтвердили ту обставину, що протягом тривалого часу, не менше одного року, відповідач [PERSON] не проживає у житлі позивача та не зявляється там, хоча раніше деякий час проживав. Доказів протилежного з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України відповідачем не представлено. Наведені обставини вказують на те, що відповідач більше шести місяців не проживає у належному позивачу житлі без поважних причин, а тому є таким, який втратив право користування житлом. Отже, позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі, а саме сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 243,60 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 71, 163 ЖК України,

Outcome: approved