Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадщину прийняла за законом рідна сестра померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , тому отримати її згоду на прийняття спадщини в добровільному порядку він не має змоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину після [PERSON] . Він пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини за заповітом після смерті тітки, [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки лише у липні 2020 року йому стало відомо про існування заповіту на його користь. Просить визначити йому додатковий строк два місяці для прийняття спадщини, відкритої після [PERSON] , померлої [INFO] . Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] та його представник, адвокат Заярна М.А., до суду не з`явились. У заяві від 09.02.2021 представник позивача просила розглянути справу за відсутності позивача та його представника. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що вони з братом проживають за однією адресою. Він знав, що тітка написала заповіт на нього, йому казала матір. Також він знав, що тітка потребувала допомоги. Тоді він вживав алкоголь. [PERSON] це тітка, а [PERSON] матір. У судовому засіданні представник відповідача, адвокат Мелешко Л.П., також заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що після 70 років [PERSON] стало важко. Вона сподівалась, що позивач їй допоможе. Вона зібрала усіх, оповістила про своє бачення, бажання скласти заповіт. Спочатку позивач її доглядав, а потім він покинув тітку, почав проживати в іншому місці. Матір відповідача забрала тітку до себе, вони її доглядали. Позивач не надав доказів того, що він не знав про існування заповіту. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідачка [PERSON] до суду не з`явилась. До суду надійшла заява [PERSON] від 28.09.2020 про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Вислухавши доводи відповідача [PERSON] та її представника, адвоката Мелешко Л.П., дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно актового запису про смерть № 145 від 05.10.2012, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] померла [INFO] . Як видно зі спадкової справи № 159/2013, відкритої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори 04.04.2013 звернулась [PERSON] , яка прийняла спадщину за законом. Також у матеріалах спадкової справи наявний заповіт [PERSON] , наданий Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізької області на запит нотаріуса. За змістом заповіту від 16.12.2008, посвідченого 16.12.2008 секретарем виконавчого комітету Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок та інше належне їй на день смерті майно [PERSON] . Відповідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 (справа № 6-1320цс17). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено судом, 26.04.2013 завідувач Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцова Л.М. звернулась до Обласного адресно-довідкового сектору ВГІРФО із запитом про місце проживання та прописки [PERSON] . У даному запиті зазначено, що місцем проживання [PERSON] є Запорізька область, точна адреса невідома. Спадкова справа не містить відповіді на вказаний запит. Також у спадковій справі немає відомостей про те, що [PERSON] нотаріусом направлялось повідомлення про наявність заповіту або розміщувалась в пресі інформація про наявність такого заповіту. Суд зауважує, що за відомостями, які містяться у паспорті громадянина України, позивач [PERSON] з 2003 зареєстрований за однією і тією ж адресою, тож нотаріус мав змогу і повинен був повідомити спадкоємця за заповітом про існування заповіту. За змістом свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , тобто особа, яка єдина прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Про зареєстроване місце проживання свого сина [PERSON] , спадкоємець за законом, [PERSON] , також нотаріуса не повідомляла, хоча мала змогу це зробити. 28.03.2019 [PERSON] у Запорізькій районній державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером 2322185700:01:002:0044. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.12.2019 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Заповітом від 29.12.2015, посвідченим секретарем Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області 29.12.2015, [PERSON] поділила своє майно між [PERSON] та [PERSON] . Заявою від 15.06.2020 [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] [PERSON] є такою, що прийняла спадщину, оскільки згідно довідки виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 05.06.2020 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем реєстрації та проживання спадкодавця. Наразі у провадженні Запорізького районного суду Запорізької області розглядається цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Суд приходить до висновку, що необізнаність спадкоємця [PERSON] про наявність заповіту, у сукупності із неповідомленням [PERSON] нотаріусом про його наявність, нерозміщенням оголошення у пресі про наявність заповіту, є поважною причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Той факт, що [PERSON] із матір`ю тривалий час доглядали [PERSON] та поховали за власні кошти жодного значення для вирішення позовних вимог не має, оскільки не підтверджує та не спростовує позиції позивача щодо незнання про існування заповіту [PERSON] . Посилання відповідача [PERSON] на те, що позивач знав про існування заповіту раніше суд до уваги не бере, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами. Крім того, при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. За даних обставин, враховуючи наявність у позивача поважної причини пропуску строку на прийняття спадщини, наявні підстави для задоволення позову у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved