Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У серпні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся з позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № BLаЖГ100051941 від 13.07.2011 року (надалі Кредитний договір) станом на 31.08.2015 року в розмірі 45995,00 грн., в тому числі 4996,39 грн. тіла кредиту, 2321,97 грн. процентів за користування кредитом, 2940,00 грн. заборгованості по сплаті комісії за обслуговування кредиту, 35736,64 грн. плати за пропуск платежів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до умов зазначеного Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7000,00 грн., а відповідач зобовязався повернути кредит в строк не пізніше 13.07.2014 року та сплатити проценти за користування ним за ставкою 15,00% річних. Отримавши суму кредиту, відповідач належним чином свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 31.08.2015 року виникла заборгованість на зазначену в позові суму. В судове засідання представник позивача не зявився, подавши письмову заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позову повністю. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, згідно інформації, яка неодноразово надходила з ГУДМС України в Донецькій області у відповідь на запити суду щодо підтвердження місця реєстрації фізичних осіб, останнє відоме місце проживання яких належить до Амвросіївського району Донецької області, - за наявними у ГУДМС Донецькій області дані про таких осіб відсутні, а детальніше здійснити перевірку інформації про реєстрацію місця проживання фізичних осіб в населених пунктах, які розташовані в зоні проведення антитерористичної операції, є неможливим, тому що обліки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Донецькій області знаходяться у м. Донецьку на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Тому виклик відповідача здійснено в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлені такі обставини та відповідні правовідносини. 13.07.2011 року сторонами був укладений Договір банківського обслуговування № BLаЖГ100051941 (Кредитний договір), згідно якого позивач надав у власність відповідачу грошові кошти (надалі - кредит) в сумі 7000,00 грн. на споживчі потреби, з умовою сплати процентів за користування кредитом за ставкою 15,00% річних та кінцевим строком повернення не пізніше 13.07.2014 року. Відповідач свої зобовязання за Кредитним договором належним чином не виконала, Кредит в порядку і термін передбачений Кредитним договором не повернула, проценти за користування Кредитом не сплатила, у звязку з чим станом на 31.08.2015 р. виникла прострочена заборгованість, що складається з 4996,39 грн. тіла кредиту, 2321,97 грн. процентів за користування кредитом, 2940,00 грн. заборгованості по сплаті комісії за обслуговування кредиту, 35736,64 грн. плати за пропуск платежів. Відповідно до п. 2.7.1 Кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній ним частині, у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобовязань за цим договором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 1.6 Загальної частини Кредитного договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої визначається в п. Спеціальної частини Кредитного договору. Відповідно до п. 4 Спеціальної частини Кредитного договору сторони узгодили комісію за управління кредитом в розмірі три проценти від суми кредиту. Крім того, відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.3 Загальної частини цього договору, та перевищення періоду прострочення виконання боргових зобовязань за Кредитним договором перевищило 60 днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити штраф в розмірі. Зазначеному в п. 8 Спеціальної частини договору. При цьому, згідно п. 4.4 Кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити нараховану йому суму штрафів на першу письмову вимогу банку за реквізитами, що будуть зазначені в такій вимозі. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та умовах договору, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 3, 6, 551, 626-629, 610, 611, 617, 1048, 1049, 1050, 1054 - 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved