Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

у серпні 2018 р. заявник звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд визнати недієздатним [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] недієздатною та встановити над [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] опіку призначивши опікуном [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Заяву обгрунтовує тим, що [PERSON], [INFO] є людиною похилого віку та вже тривалий час перебуває на утриманні у своєї дочки, починаючи з 2016 р. [PERSON] тяжко хворіє, внаслідок чого втратила здатність усвідомлювати значення свої та керувати ними. Заявник у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 51). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, 09.11.2018 подала заяву в якій заяву визнала частково в частині визнання [PERSON] недієздатною (а.с. 52). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд дослідивши матеріали справи, проходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дошлюбне прізвище ([PERSON]), [INFO] є дочкою [PERSON] (а.с. 10, 11). Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов'язкового проведення судово-психіатричної експертизи. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2018 по справі призначено судово-психіатричну експертизу (а.с. 35). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №63 від 29.01.2019 [PERSON], [INFO] на даний час страждає на деменцію, судинно-атрофічного генезу (F 01.8) і за своїм психічним станом нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 47, 48). Частиною 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов'язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов'язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] на деменцію, судинно-атрофічного генезу (F 01.8) і за своїм психічним станом нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому її слід визнати недієздатною. З приводу встановлення опіки та призначення опікуна слід зазначити наступне. Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Однак Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації не звернувся до суду з поданням про призначення заявника опікуном, тому у задоволенні позовних вимог про встановлення над нею опіки і призначення опікуна. У задоволенні позовних вимог про призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO] відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial