Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] В поданому позові [PERSON] просить стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що 05 вересня 2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не надає, в зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Позивач надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 05 вересня 2015 року, який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 753. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Згідно із частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка доходу батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 183 СК України, а також майновий стан позивача, яка виховує малолітню дитину, суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати на користь позивача на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі 1/4 частини розміру заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини з 15 серпня 2017 року. Пунктом 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: approved