Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

У серпні 2018 року до суду надійшла позовна заява КС «Народний кредит» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 31.07.2017 року між КС «Народний кредит» та членом кредитної спілки [PERSON] було укладено Кредитний договір № 18-170803-н, згідно якого Кредитна спілка надала їй кредит у розмірі 15 000 грн., плата за користування яким (проценти) становить 67,89 % річних, тобто 0,186 % денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 12 місяців, від дати отримання кредиту позичальником. В забезпечення кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 18-170803-н від 31.08.2017 року, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати по зобовязаннях [PERSON], що випливають із кредитного договору № 18-170803-н від 31.08.2017 року. За умовами Договору про споживчий кредит, Відповідач взяв на себе зобовязання повертати щомісячно суму кредиту та нараховані відсотки за кредит, що визначено відповідним графіком розрахунків. Кредит вважається простроченим, якщо станом на дату, визначену в графіку та умовами договору про споживчий кредит, очікуваний платіж не надійшов повністю або надійшов частково. Проміжний строк для виконання зобовязання по Договору про споживчий кредит становить 30 календарних днів. При цьому позивач зазначає, що Кредитна спілка «Народний кредит» є неприбутковою організацією, яка надає членам кредитної спілки кредити та залучає вклади членів Кредитної спілки на депозитні рахунки (згідно з\~Цивільним кодексом України,\~Законом України «Про Кредитні спілки»\~та Статутом Кредитної спілки). Відповідно з п.1.5\~ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги, які надає кредитна спілка\~це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Оскільки взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором споживчого кредиту позичальник не виконує, в звязку з чим, станом на 25.07.2018 р. виникла заборгованість у розмірі 37245,58 грн., що порушує права позивача, а тому останній просить суд задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати понесені ним при подачі позову до суду в солідарному порядку з відповідачів. 03.09.2018 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням вимог ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечив. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалися, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Крім того, в силу вимог ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 31.07.2017 року між КС «Народний кредит» ( надалі кредитодавець) та членом кредитної спілки [PERSON]В.( надалі - позичальник) було укладено Кредитний договір № 18-170803-н, згідно якого Кредитна спілка надала їй кредит у розмірі 15 000 грн., плата за користування яким (проценти) становить 67,89 % річних, тобто 0,186 % денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 12 місяців, від дати отримання кредиту позичальником. Підпунктом 1.1 Додаткового договору до договору про споживчий кредит встановлено, що сторони домовились про зміну розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику, а саме у звязку із порушенням Графіку розрахунків Додатка № 1 до Договору про споживчий кредит №18-170803-н від 31.08.2017 року в частині непогашення кредиту у проміжні строки, які становлять 30 календарних днів. Відповідно до п. 3.4 Договору про споживчий кредит, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобовязання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом ; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачується неустойка та інші платежі відповідно до цього договору. Пунктом 7.4 Договору про споживчий кредит визначено, що позичальник, який порушив своє зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів за цим Договором, і не скористався правом передбаченим п.5.2.2.цьго Договору, за рішенням кредитного комітету Кредитодавця має платити Кредитодавцю пеню, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання - простроченої заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за кожен день прострочення виконання. Пеня встановлюється розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Згідно пункту 7.5 Позичальник, який не виконав інший із зазначених у п. 5.1.цього договору обовязків, окрім обовязків встановлених п.п. 5.1.3 цього Договору і не скористався правом передбаченим п.5.2.2. цього Договору, за рішенням кредитного комітету Кредитодавця має сплатити штраф у розмірі 50% від суми, одержаної Позичальником за цим Договором. В забезпечення кредитного договору між КС «Народний кредит» (надалі кредитодавець)та відповідачем [PERSON] (надалі- поручитель), а також [PERSON]В.( надалі-позичальник) було укладено договір поруки № 18-170803-н від 31.08.2017 року, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати по зобовязаннях позичальника, що випливають із кредитного договору № 18-170803-н від 31.08.2017 року. Відповідно до положень п.2.3. Договору поруки поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по зобовязаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, виплату відсотків за його користування, пені, штрафу, а також за відшкодування збитків, завданих кредитодавцю невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику споживчий кредит в сумі 15000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 31.08. 2017 року. Судом встановлено, що позичальник порушив умови договору, у звязку з чим утворилася заборгованість перед позивачем станом на 25.07.2018 року у розмірі 37245,58 грн. Як передбачено\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідність до вимог\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим, відповідно до ч. 1 та 2\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із ч.2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатили процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.ст.\~546\~та\~549 ЦК України\~виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позичальник належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, на стягнення якої позивач має право, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1762,00 гривень з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved