overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У січні 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 20 серпня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечував, вважав його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, про що написав власноруч заяву. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружилися 20 серпня 2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис за № 9; місцем реєстрації шлюбу є Омельницька сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Шлюбні відносини сторони фактично припинили з грудня 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя; спільне господарство сторонами не ведеться; проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У січні 2015 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що відповідач є батьком дитини, але матеріального допомоги не надає, тому просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON], [INFO] для утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1 / 4 частини доходу (заробітку) для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з 22.01.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27.11.2030 року; стягнути з відповідача на користь [PERSON], [INFO] для її утримання аліменти у розмірі 1 / 6 частини доходу (заробітку) з 22.01.2015 року та до досягнення дитиною [PERSON] трьох річного віку, тобто до 27.11.2015 року. Позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ 3063508, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.09.2012 року. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження дітей серії І-ОЛ №137845, [PERSON] народилася 27.11.2012 року. Батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У січні 2015 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що має доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Позивач просить суд стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. 00 коп. щомісячно. Сторони у судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви в яких просять розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі правовідносини. [PERSON] народилася [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є рідним батьком [PERSON], [INFO]. Стаття 182 СК України вказує, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. 00 коп. щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У січні 2015 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 30 вересня 2000 року у Якимівському райвідділі реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №65. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що між ними відсутнє порозуміння, різні погляди на життя, з приводу чого по різним питанням постійно виникали суперечки, що призвело до взаємної втрати почуття любові, поваги та фактичного розпаду родини. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з липня 2014 року, спільне господарство не ведуть, відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Спір про майно відсутній. Як зазначив позивач їх сім'я розпалась , існує формально і поновленню не підлягає, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач з'явився, але надав суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі (а.с.17) Відповідач в судове засідання з'явилася, також надала заяву, відповідно до якої проти розірвання шлюбу не заперечує, просить провести розгляд справи за її відсутності, обставини, викладені у позову, підтверджує ( а.с.18). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано 30 вересня 2000 року у Якимівському райвідділі реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №65. (а.с.5). Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] (а.с.6-7). Шлюбно-сімейні стосунки припинені з липня 2014 року , проживають разом, але спільне господарство не ведуть, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. На даний час спір про майно відсутній, за згодою сторін діти залишаються проживати з відповідачкою. Сторони прийшли до спільного рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи те, що сторони спільного господарства не ведуть, спір про майно відсутній, сім'я існує формально, фактично розпалась , сторони не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї не можливо, шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У січні 2015 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 14 грудня 1989 року у Палаці « Жовтневий» м. Харкова , актовий запис № 1840. Від цього шлюбу мають повнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у зв'язку із різними поглядами на сімейні відносини, відносини між ними поступово погіршувалися та з листопада 2010 року шлюбно-сімейні стосунки між ними фактично припинені. З того періоду проживають разом, але спільне господарство не ведуть, відсутній єдиний бюджет, спір про майно відсутній. Подальше спільне проживання та збереження родини неможливе, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання з'явилася, але надала суду заяву слухати справу за її відсутність, позов просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала ( а.с.16). Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою поштового відділення про вручення останньому повістки а.с.15), заяв про перенесення слухання справи або слухання справи за його відсутність суду не надав. За письмовим клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини : Шлюб між сторонами зареєстровано14 грудня 1989 року у Палаці « Жовтневий» м. Харкова , актовий запис № 1840 ( а.с.3). Від цього шлюбу мають повнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO] ( а.с.4). Спільне життя не склалося у зв'язку із різними поглядами на сімейні відносини. На цьому підґрунті відносини між сторонами поступово погіршувалися та з листопада 2010 року шлюбно-сімейні стосунки між ним фактично припинені. З того періоду спільне господарство не ведуть, сімейний бюджет відсутній , спір про майно відсутній. Подальше спільне проживання та збереження родини неможливе, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Майнового спору сторони не мають, їх сім'я розпалась, шлюбні відносини припинені з листопада 2010 року, мешкають разом, але спільного господарства сторони не ведуть, сім'я фактично розпалась та існує формально. Враховуючи наведене, суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливим, оскільки це може зашкодити їх інтересам .За таких обставин шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У січні 2015 року до суду Жовтневого району міста Харкова звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ними. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 23 вересня 1995 року у Палаці урочистих подій «Жовтневий» м. Харкова, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 820. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON],[INFO]. Спільне життя не склалося у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння. З 2010 року шлюбно-сімейні стосунки між ними фактично припинені. З того періоду разом не проживають, спільне господарство не ведуть, відсутній єдиний бюджет, спір про майно відсутній. Подальше спільне проживання та збереження родини неможливе, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання з'явилася, але надала суду заяву слухати справу за її відсутність, позов просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала ( а.с.16). Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями поштового відділення про вручення останньому повісток (а.с.12,15), заяв про перенесення слухання справи або слухання справи за його відсутність суду не надав. За письмовим клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини : Шлюб між сторонами зареєстровано 23 вересня 1995 року у Палаці урочистих подій «Жовтневий» м. Харкова, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 820 ( а.с.4). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO] ( а.с.5,6). Спільне життя між сторонами не склалося у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння. З 2010 року шлюбно-сімейні стосунки між ними фактично припинені. З того періоду разом не проживають, спільне господарство не ведуть, відсутній єдиний бюджет, спір про майно відсутній. Подальше спільне проживання та збереження родини неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалась та існує формально. Враховуючи наведене, суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливим, оскільки це може зашкодити їх інтересам .За таких обставин шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернувсь [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 21 серпня 2009 року, актовий запис 150. На підтвердження своїх вимог позивач вказував, що 21серпня 2009 року він уклав з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини припинили по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті. Після розірвання шлюбу донька буде проживати з відповідачем. Спору про поділ спільного майна немає. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнавала. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 21 серпня 2009 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що 21 серпня 2009 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 150 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 21 серпня 2009 року). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, позивачка бажає розірвати шлюб. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 06.09.1996 року уклав шлюб із відповідачем у Палаці шлюбів м. Кременчука, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 786. Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2014 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справу за її відсутності, проти позову не заперечувала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 06.09.1996 року у Палаці шлюбів м. Кременчука, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 786. Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2014 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved