Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ «Український бізнес банк» звернулось до Апеляційного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, для визначення підсудності. Відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19.08.2015 року підсудність позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором визначена Шевченківському районному суду міста Києва. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01 серпня 2013 року між ПАТ «Український бізнес банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № КСПДФ/1013759.1, відповідно до якого банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 4000000,00 грн. із строком користування кредитом до 31.07.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,00 % річних. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного кредитного договору виконав в повному обсязі. Проте [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 24.07.2015 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 4987954,28 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, заперечень на позов не надавала. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається із матеріалів справи, 01 серпня 2013 року між ПАТ «Український бізнес банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № КСПДФ/1013759.1, відповідно до якого банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 4000000,00 грн. із строком користування кредитом до 31.07.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,00 % річних. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 24.07.2015 року виникла заборгованість у розмірі 4987954,28 грн. з яких заборгованість за кредитом в розмірі 3777594,95 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 1108359,33 грн. та заборгованість за комісією у розмірі 102000,00грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved