Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

У серпні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності. У позові [PERSON] зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2015, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області та зареєстрованого за № 6175, позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі наразі зареєстровані відповідачі - колишні власники квартири, які 27.10.2015 звільнили квартиру та виїхали до іншого місця проживання. Факт реєстрації відповідачів в належній позивачці квартирі чинить останній перешкоди в користуванні своєю власністю. З огляду на вищевикладене позивачка, посилаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, зазначає, що реєстрація відповідачів у належній їй квартирі, порушує право власності останньої, заважає вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у звязку з чим просила суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 11 в будинку № 1 по вул. Енергетиків в с. Біленьке-Перше, Запорізького району Запорізької області. У судове засідання позивачка не зявилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Від представника позивачки адвоката [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивача. Відповідачі до\~суду не\~зявились,\~про дату,\~час і\~місце слухання\~справи повідомлені\~своєчасно та\~належним чином,\~що підтверджується\~роздруківками з\~офіційного веб-сайту\~суду з\~викликом до\~суду,\~які містяться\~в матеріалах\~справи.\~Причини неявки\~суду не\~повідомили.Відзиви, у передбачений ухвалою суду від 28.08.2018 строк, суду не надали. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 27.10.2015, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрованого за № 6175, позивачка [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). Згідно з п. 4.8 вищевказаного договору, право власності переходить до покупця з дня державної реєстрації цього права в Державному реєстрі речових прав. Реєстрація права власності позивачки на вказану квартиру підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 46389372 від 27.10.2015 (а.с. 11). Відповідно до копії довідки № 00-877/15-14 від 01.08.2018, виданої Виконавчим комітетом Біленківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], а також відповідачі: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Разом з цим, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Беручи до уваги те, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], а відповідачі, у звязку з припиненням права власності на спірну квартиру, втратили право користування нею, у добровільному порядку відповідачі не знялися з реєстрації в належній позивачці квартирі, тим самим порушуючи конституційне право останньої, як власника даної квартири, на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, у суду є всі підставі для задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про відшкодування судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved