Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка була власником домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] і після її смерті відкрилася спадщина на зазначене нерухоме майно. Після смерті матері він фактично прийняв спадщину, оскільки вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном і по сьогоднішній день використовує його у власних потребах. Він та його брат [PERSON] - відповідач по справі, є спадкоємцями першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Для оформлення спадщини він звернувся до Другої Ржнятівської державної нотаріальної контори, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа власності на спадкове домоволодіння. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з'явилися, направили суду заяви про розгляд у їх відсутності. Позивач позов підтримує, і відповідач не заперечує проти його задоволення. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. У [ADDRESS], знаходиться домоволодіння, що складається із житлового будинку, літньої кухні, стодоли, стайні, двох сараїв, вбиральні, криниці, воріт та огорожі, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ФОП [PERSON] (а.с.13, 14). Власником вказаного домоволодіння була [PERSON], яка померла [INFO], на день смерті разом з нею були зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], які доводяться її синами, що підтверджується копіями довідки № 2408/02-24 від 14 травня 2018 року, виданої Перегніською селищною радою (а.с.10), копією свідоцтва про смерть (а.с.11), копіями свідоцтв про народження (а.с. 8, 9) та копією будинкової книги (а.с.15). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове майно, що підтверджується постановою нотаріуса Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори № 125/02-14 від 15 травня 2018 року (а.с.12). Оскільки спадкодавець [PERSON] померла до вступу у дію ЦК України, то щодо спірних правовідносин слід застосувати норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За змістом ст. ст. 525, 526 названого кодексу, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 529 цього кодексу, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття, а за змістом статті 549 цього ж кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Аналізуючи надані позивачем письмові докази судом встановлено, що [PERSON] була власником спірного спадкового домоволодіння. Позивач належним чином прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки на час смерті спадкодавця проживав разом з нею у спадковому домоволодінні та вступив у фактичне володіння спадковим майном, а тому право власності на спадкове майно за ними необхідно визнати рішенням суду.

Outcome: approved