Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % від розміру прожиткового мінімуму. Як підставу позову зазначила, що з 2013 року по 2015 рік перебувала з відповідачем у фактично шлюбних відносинах, тобто шлюб у встановленому законом порядку не реєстрували, однак сумісно проживали, мали сімейний бюджет, вели спільне господарство. Мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого спільно не проживають. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач мешкає окремо від сім'ї, працює робітником у відділенні № 12 «Нової пошти». Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 2013 року по 2015 рік сторони перебували у фактично шлюбних відносинах, сумісно проживали, мали сімейний бюджет, вели спільне господарство. Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Сумісне життя у сторін не склалося, внаслідок чого спільно не проживають. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач мешкає окремо від сім'ї, працює робітником у відділенні № 12 «Нової пошти». Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, має задовільний стан здоров'я, інших дітей, непрацездатних батьків не має, аліменти та будь-які кошти на користь третіх осіб за виконавчими листами не сплачує, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які потребують матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у частці від його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved