Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,2108 га на території Комаргородської сільської ради та житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за законом, інших спадкоємців передбачених законом після смерті [PERSON] немає. Протягом встановленого законом шестимісячного строку позивач прийняла спадщину і нотаріально оформила право на спадщину за законом на земельну ділянку. Своє право на спадковий будинок вона не оформляла, так як була відсутня технічна документація на будівлю, а коштів на її виготовлення в позивача на той час не було. В даний час виникла необхідність оформлення належним чином її прав на спадкове майно, але в нотаріальній конторі у видачі свідоцтва на право власності за законом на будинок позивачу було відмовлено, так як технічний паспорт на будинок позивач виготовила лише 15 квітня 2013 року і відповідно відсутнє свідоцтво про право власності на даний будинок, в зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] Вінницької області, який залишився після смерті її чоловіка [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Комаргородськрої сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а. с. 5). Згідно з витягом копії погосподарської книги, наданої Комаргородською сільською радою, власником домогосподарства по [ADDRESS] є [PERSON] Відповідно до довідки, виданої Комаргородською сільською радою від 27.09.2010 року, після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом залишилась [PERSON] (а.с.21). Проте, як вбачається з відповіді державного нотаріуса, спадкоємець [PERSON] не може отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на будинок, розташований по [ADDRESS], так як технічна документація на будинок виготовлена 15.04.2013 року, після смерті власника, і свідоцтво про право власності на даний будинок відсутнє (а.с. 10). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] спадщину прийняла, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину оскільки спадкодавцем не проведена державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Тобто, фактично позивач [PERSON] позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, так як [PERSON] єдина спадкоємиця за законом, спадщину після смерті чоловіка [PERSON] прийняла, відповідно позивач набула прав та обов'язків спадкодавця, а неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, не може бути перешкодою у набутті права власності на нього, яке за позивачем має бути визнано. На підставі викладеного,

Outcome: approved