Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою у якій вказав, що Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя. Відповідачі є споживачами цих послуг, оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] , де вони зареєстровані підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. 02.07.2019 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь концерну МТМ заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води. 06.08.2019 року ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя вищевказаний судовий наказ скасовано. За період з 01.07.2016 року по 30.06.2020 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на суму 30790 грн. 96 коп., яку відповідачі добровільно сплачувати не бажають. Просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Ухвалою суду від 03.09.2020 року відкрито провадження по справі та визначено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. 25.11.2020 року до суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згодний частково, просить застосувати строк позовної давності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася поважну причину неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялася належним чином, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов суду не надала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі документів, які містяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Квартира за адресою: [ADDRESS] підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] ,що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 02.09.2020 року. Згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] , заведеного на вказану квартиру, за період з 01.07.2016 року по 30.06.2020 року, нарахована плата за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на суму 30790 грн. 96 коп. 02.07.2019 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь концерну МТМ заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води. 06.08.2019 року ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя вищевказаний судовий наказ скасовано. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст.67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст.19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно ст. 20 вказаного закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3). Згідно ст. 32 вказаного закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно п.30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечує факт надання йому відповідних послуг, свого обов`язку щодо їх оплати та факту наявності заборгованості, однак заявив клопотання про застосування строку позовної давності до заявлених вимог. Згідно рішення Великої Палати Верховного суду ( справа № 712/8916/17), подання заяви про видачу судового наказу заявник не може використовувати згідно з ч.2 ст. 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої ст. 264 ЦК України, переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача. Так, суд виходить з того, що згідно з ст.257 та ч.3 ст.267ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4ст.267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України. Крім того, відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Розглядаючи дану справу, суд встановив, що плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відповідно до п.18Правил вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Тобто діюче законодавство передбачає щомісячне погашення, у зв`язку з чим позовна давність за вимогами про стягнення плати за послуги повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Отже, у зв`язку з порушенням відповідачами свого обов`язку по сплаті щомісячних платежів, позивач мав право заявити вимоги про їх стягнення в межах 3-річного строку позовної давності, перебіг якого повинен починатися з моменту настання строку сплати чергового щомісячного платежу, тобто в даному випадку з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, щодо кожного чергового щомісячного платежу. Так, позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.07.2016 року. Плата за липень 2016 року повинна була внесена відповідачами до 20.08.2016 року, через несплату 3-річний строк позовної давності почався з 21.08.2016 року і скінчився відповідно 21.08.2019 року. Аналогічно за іншими подальшими щомісячними платежами. Оскільки з даним позовом позивач звернувся до суду 06.08.2020 року, то він має право вимагати стягнення заборгованості, яка виникла за період з 01.08.2017 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.08.2017 року по 30.06.2020 року заявлені поза 3-річним строком позовної давності. Поважних причин пропуску цього строку позивачем не зазначено і судом не встановлено, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Згідно розрахунку щодо заборгованості з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2016 року по 30.06.2020 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на суму 26165 грн. 10 коп. За вказаний період відповідачами проведена оплата послуг на суму 914 грн. 72 коп., заборгованість в межах 3-річного строку позовної давності складає 25250 грн. 38 коп. Таким чином, позов слід задовольнити частково. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1723 грн. 76 коп.

Outcome: partial