Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

У серпні 2014 року Старокостянтинівський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області, управління фінансів Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 1405 грн. 87 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 14 липня 2014 року закрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України у зв»язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Однак, в зв'язку із заподіянням внаслідок вчинення злочину потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень, він перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Старокостянтинівської центральної районної лікарні, й на його лікування лікарнею витрачено 1405 грн. 87 коп. Вказані кошти [PERSON] в добровільному порядку не відшкодувала. В судовому засіданні прокурор Баклан Г.В. позов підтримав у повному обсязі. Представники Старокостянтинівської районної ради та управління фінансів Старокостянтинівської районної державної адміністрації, які у встановленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не з'явились. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечила, вказавши, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні лише три дні, після чого його вигнали з лікарні за неналежну поведінку й решту часу він лікувався вдома. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров»я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Відповідно до роз'яснень, даних у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року № 11 ''Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат'' питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з ''Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання'', затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок). Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Відповідно до п.2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п.4 вищезазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров»я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров»я. Виходячи із зазначених нормативних положень, кошти на відшкодування закладу охорони здоров»я витрат на лікування потерпілого від злочину виплачуються самому закладу охорони здоров»я, якщо він перебуває у приватній власності, або до відповідного бюджету, якщо заклад охорони здоров»я перебуває у державній власності, власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади. Судом встановлено, що ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2014 року, яка набрала законної сили, закрито кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України у зв»язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Згідно цієї ухвали 10 березня 2014 року близько 21 години [PERSON] у власному будинку, що знаходиться по [ADDRESS] Старокостянтинівського району, під час сварки зі своїм співмешканцем [PERSON] умисно нанесла останньому декілька ударів палицею по різних частинах тіла, внаслідок чого заподіяла йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, у вигляді нагноєної підфасціальної гематоми правого передпліччя, множинних саден обох китиць по тильній поверхні в ділянці 5-го пальця лівої китиці, забою м»яких тканин обох китиць, множинних гематом обох передпліч, лівої стопи, забою м»яких тканин обох передпліч, гематоми лівої половини обличчя, забою м»яких тканин обличчя. Внаслідок отримання вищезазначених тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Старокостянтинівської центральної районної лікарні з 14 березня 2014 року по 24 березня 2014 року, тобто 10 ліжко-днів. Загальна вартість лікування [PERSON] в травматологічному відділенні Старокостянтинівської центральної районної лікарні склала 1405 грн. 87 коп. Старокостянтинівська ЦРЛ перебуває у власності територіальних громад сіл Старокостянтинівського району та фінансується з бюджету Старокостянтинівського району. Вказані обставини підтверджуються: ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 14 липня 2014 року, довідкою Старокостянтинівської ЦРЛ №1208 від 01 серпня 2014 року про вартість 1 ліжко-дня та вартість лікування [PERSON], статутом Старокостянтинівської ЦРЛ, затвердженим 05 грудня 2006 року рішенням 5 сесії Старокостянтинівської районної ради, положенням про управління фінансів Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 12.03.2013 року, згідно п.10 якого управління є юридичною особою. Оцінивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, оскільки відповідачка вчинила злочин, внаслідок якого потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в Старокостянтинівський ЦРЛ, на що лікарнею потрачено 1405 грн. 87 коп. А тому, зазначені кошти слід стягнути з [PERSON] на користь Старокостянтинівської районної ради, управління фінансів Старокостянтинівської районної державної адміністрації для зарахування в бюджет Старокостянтинівського району на рахунок №35414017001461 в ГУДКСУ в Хмельницькій області, МФО 815013, код ЄДРПОУ 02004479. Посилання [PERSON] на те, що [PERSON] перебував у лікарні лише три дні, й решту часу лікувався вдома, є голослівними, не підтверджені жодними доказами та спростовуються довідкою Старокостянтинівської ЦРЛ №1208 від 01 серпня 2014 року, згідно якої [PERSON] провів у лікарні 10 днів. Оскільки при подачі позову прокурор звільнявся від сплати судового збору, тому на підставі ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved