Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміниту розміру аліментів та стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/3 частини на 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з часу подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовувався тим, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2011 року з відповідача стягуються аліменти на дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що на даний час старший син [PERSON] є повнолітнім та відповідач припинив сплачувати аліменти на нього, працює та його матеріальне становище покращилося, просить позов задовольнити. В подальшому позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог та остаточно просила змінити розмір стягуваних на підставі рішення суду від 15.02.2011 року та стягувати з відповідача аліменти на сина [PERSON], [INFO], з 1/3 частини на 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Позивач у судове засідання не з'явилася, просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, причин своєї неявки суд не повідомив, направив заяву, в якій просив уточнити щодо сімейного стану та адресу фактичного проживання позивача. Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП №155579 (а.с.3). Відповідно до довідки виробничого підрозілу Коростенської дирекції залізничних перевезень станції Житомир №61 від 24.07.2017 вбачається, що [PERSON] та сини [PERSON], [PERSON] проживають за адресою: [INFO], кім. 4 (а.с. 4). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2010 року до досягнення повноліття дітей. Згідно ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 вбачається, що при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною пятою статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що син відповідача [PERSON], [INFO] досяг повноліття, а тому відповідач припинив виплату йому аліментів, що свідчить про поліпшення його матеріального становища. Будь-яких доказів на підтвердження погіршення майнового стану, наявності інших утриманців та обовязку відповідача їх утримувати, останнім не надано. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме збільшенню розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/6 до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 640 грн. 00 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved