Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

У серпні 2019 р. позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.07.1990 року між ним - [PERSON] та [PERSON] Виконавчим комітетом Зимогір`ївської міської ради народних депутатів Слов`яносербського району Луганської області за актовим записом № 61 зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей - повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з 2014 року, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із різними поглядами на життя, різними характерами та відсутністю порозуміння між собою. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2019 р. відкрито провадження та призначено підготовче засідання у вказаній справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.10.2019 р. підготовче провадження у справі - закрито та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлялась за встановленим місцем реєстрації, однак судову повістку повернуто до суду без вручення за закінченням строку зберігання, що на підставі ст. 128, 130 ЦПК України дають суду підстави прийти до висновку про його належне повідомлення. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справах, суд прийшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, щопідлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено із матеріалів справи, сторонни перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.07.1990 року Виконавчим комітетом Зимогір`ївської міської ради народних депутатів Слов`яносербського району Луганської області за актовим записом № 61 (а.с. 6). Як зазначає позивач, вони з відповідачем проживали однією сім`ю до січня 2014 року, після чого, у зв`язку з втратою сторонами взаємних почуттів любові та поваги один до одного, різними поглядами на життя, шлюб, сім`ю та виховання неповнолітньої дитини, а також відсутністю порозуміння між собою, спільне проживання позивача однією сім`єю з відповідачем було фактично припинено, а сторони проживають окремо один від одного. Згідно ст. ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дітей. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved