Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

У серпні 2015 року позивач ПАТ «Старокиївський банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 05 лютого 2007 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 33/840/К/016, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав у ПАТ «Старокиївський банк» кредит у розмірі 600 000 доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості до 05 лютого 2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14% річних. Однак, відповідач не виконує умови взятого на себе зобов'язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, в зв'язку з чим, станом на 25 серпня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 508 612 доларів США 39 центів, яка складається з: 584 181 доларів США 98 центів заборгованості за кредитом, 486 056 доларів США 63 центи заборгованості по відсоткам, 227 414 доларів США 84 центи суми пені за несвоєчасне повернення кредиту, 168 958 доларів США 94 центи суми пені за несвоєчасну сплату процентів, 30 000 доларів США суми штрафу за несвоєчасне повернення кредиту, 30 000 доларів США суми штрафу за несвоєчасну сплату процентів, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в порядку заочного провадження та у його відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під час судового розгляду справи встановлено, що 05 лютого 2007 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 33/840/К/016, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав у ПАТ «Старокиївський банк» кредит у розмірі 600 000 доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості до 05 лютого 2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14% річних. 02 листопада 2009 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до 01 листопада 2010 року, плата за користування кредитом збільшена з 01.02.2010 року до 14, 2 процентів річних. 14 листопада 2013 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 8 до кредитного договору, якою строк користування кредитом продовжено до 28 жовтня 2014 року.(а.с. 7-16). Позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, надавши кредит відповідачу у розмірі 600 000 доларів США (а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитор надає позичальнику грошові кошти в розмірі 600 000 доларів США зі сплатою 14 відсотків річних та кінцевим терміном погашення заборгованості по 05 лютого 2010 року, а позичальник зобов'язується повернути кредитору кредит щомісячними платежами, у сумі не менше 8 000 доларів США , починаючи з вересня 2007 року та у сумі не менше 10 000 доларів США, починаючи з вересня 2008 року. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 2.5 кредитного договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється від суми фактичної заборгованості по кредиту за період з дати надання коштів кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом. Згідно з п. 2.6 кредитного договору нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з остаточним погашенням кредиту, при остаточному погашенні кредиту позичальник зобов'язаний в першу чергу сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до ч. 2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки ( штраф, пеня). Згідно з п. 4.2, 4.3 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості, за кожен день прострочення. Згідно з п. 4.4. кредитного договору у випадку порушення позичальником вимог п. 3.3.5. - 3.3.13. кредитного договору відповідач сплачує банку штраф в розмірі 5 процентів від суми кредиту за кожний випадок, а відповідно до пункту 3.3.5. позичальник зобов'язується дотримуватися положень кредитного договору. Оскільки вказані умови кредитного договору відповідач не виконує належним чином, то суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 1 508 612 доларів США 39 центів, яка складається з: 584 181 доларів США 98 центів заборгованості за кредитом, 486 056 доларів США 63 центи заборгованості по відсоткам, 227 414 доларів США 84 центи суми пені за несвоєчасне повернення кредиту, 168 958 доларів США 94 центи суми пені за несвоєчасну сплату процентів, 30 000 доларів США суми штрафу за несвоєчасне повернення кредиту, 30 000 доларів США суми штрафу за несвоєчасну сплату процентів. (а.с. 32-33). Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 п.14 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи те, відповідач взяв на себе зобов'язання повернути грошові кошти в доларах США, а позивач просить стягнути суму кредиту в гривні, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, нараховані проценти, пеню та штраф в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 25.08.2015 року, що складає 33 333 661 грн. 41 коп. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 500 004 грн. 17 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved