Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТзОВ Споживчий центр) пред'явило в суді позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 31.07.2018 року між ТзОВ Споживчий центр та [PERSON] було укладено кредитний договір №31.07.2018-100004501 згідно якого остання отримала кредит в розмірі 5000,00 гривень на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 14.08.2018 року та платою за користування кредитом у розмірі 1400 гривень. 31.07.2018 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №4588 від 31.07.2018 року, чим виконав свої зобовязання своєчасно та в повному обсязі. На даний час відповідач не сплатив позивачу заборгованість, розрахунок та розмір якої зазначені в додатку №1 до даної позовної заяви, чим порушив свої зобов'язання, встановлені договором. Відповідно до п.п.4.1 договору Позичальник зобовязується забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 14.08.2018; Проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобовязань за цим Договором, - негайно, з моменту предявлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобовязань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Отже, сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу, становить 19 456,00 грн. відповідно до розрахунку, наведеного у додатку №1 до даної позовної заяви. Однак, в даній позовній заяві позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 2 500,00, що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому. Враховуючи вищенаведене просить суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 8900,00 гривень та 1921,00 гривень судового збору. В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у відсутності їх представника. (а.с.18). В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилася, звернулася до суду з письмовою заявою в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю просить справу розглядати у її відсутності. (а.с.21) Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 липня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 31.07.2018-100004501, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 5000,00 гривень на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 14.08.2018 року та платою за користування кредитом у розмірі 1400 гривень. (а.с.4-6) Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями ст.1049 ЦК України на позичальника покладається обов'язок повернути позику. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого перед банком виникла прострочена заборгованість на загальну суму 8900 гривень, що підтверджується копією розрахунку заборгованості та штрафу за прострочення повернення кредиту та процентів за користування кредитом від 13.01.2019 року. (а.с.3) Враховуючи обставини справи, з позивача необхідно стягнути 8900 гривень заборгованості за кредитним договором. Згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. З платіжного доручення №Т50527 від 17.01.2019 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 гривень (а.с.7), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.629,1048,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved