Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 8 вересня 2012 року між нею і відповідачем [PERSON] в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 549, посилаючись на те, що від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх двох років сімейні відносини між нею і відповідачем погіршилися. Ведення спільного господарства припинено. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 серпня 2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила справу розглядати без її участі, зазначивши, що шлюбні відносини з відповідачем припинені 07.03.2020 року. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 8 вересня 2012 року в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 549. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що в березні 2020 року сторони припинили шлюбні відносини, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, категоричне небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що в своїй позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved