Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] пред`явила через суд позов до ТОВ « ФК «Аланд» з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4323, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 03 липня 2020 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» в розмірі 21 172,11 грн., а також стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2850 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що пред`явлена до стягнення заборгованість в розмірі 21 172,11 грн., яка стягується з її заробітної плати, не є безспірною заборгованістю, будь-якої заборгованості перед відповідачем позивач не має, оскільки ним не було повідомлено про наявність перед відповідачем у позивача заборгованості та її походження, тим більше необхідність погашення такої заборгованості, яку позивач не визнає. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 28 серпня 2020 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв. Треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, своїм правом подати заяви по суті справи не скористалися, пояснень на позовну заяву не подавали, однак 26 вересня 2020 року та 21 вересня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. електронною поштою та засобами поштового зв`язку надіслав матеріали із вчинення виконавчого напису №4323 від 03 липня 2020 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак 21 вересня 2020 року подав заяву про розгляд справи у свою та позивача відсутність, наполягаючи на задоволенні позову зі стягненням витрат на правничу допомогу з наведених у позовній заяві підстав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавали, як і не висловили свою позицію щодо позовних вимог позивача, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача за правилами ст.ст. 280,287,288 ЦПК України справа підлягає розглядові судом в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову в повному обсязі, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 17 січня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №002-04361-170114 у вигляді Заяви, з відкриттям карткового рахунку № [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом 15000 грн. за тарифним пакетом: Кредитна картка №1 ЕВОЛЯЦІЯ-неіменна, зі строком ліміту кредитної лінії 364 календарних днів з можливістю пролонгації на умовах, визначених п.2.4. частини 3 цієї Пропозиції, зі строком користування сумою кредиту для Програми «Розстрочка на карту», визначений в Умовах Кредитування (а.с.46,95). Згідно довідки №87 виданої ТОВ «Завод «Титан-Дніпро» від 17 серпня 2020 року (а.с.21) позивач працює менеджером із збуту з 09 вересня 2019 року по теперішній час (Наказ №65 від 06 вересня 2019 року). Відповідно довідки наданої АТ «УкрСиббанк» за вих. №60-1-08/34/160 від 05 серпня 2020 року позивач є клієнтом банку та станом на 05 серпня 2020 року на її ім`я відкритий картковий рахунок № [NUMBER] для зарахування заробітної плати (а.с.12). У відповідності до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24 липня 2020 року постановленою приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. у виконавчому провадженні №62623880 (а.с.16,66) із заробітної плати позивача стягуються кошти в погашення заборгованості перед відповідачем у розмірі 21 172,11 грн. Як видно з наданої приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. копії виконавчого провадження №62623880 (а.с. 44-78, 93-127), 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №4323, де стягувачем є ТОВ «ФК «Аланд», який є правонаступником ТОВ «ФК «Кредит Капітал», який, в свою чергу, є правонаступником ПАТ «Дельта Банк», боржником є [PERSON] за Кредитним договором №002-04361-170114 від 17 січня 2014 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , за яким провадиться стягнення заборгованості за період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року на загальну суму заборгованості 20 672,11 грн., з яких 13 850,91 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 6821,20 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, також за вчинення цього виконавчого напису на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача в розмірі 500 грн., які підлягають стягнення з боржника на користь стягувача, що загалом становить суму заборгованості 21 172,11 грн.(а.с.47,96). Дослідивши матеріали виконавчого провадження №62623880, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. за заявою ТОВ «ФК «Аланд» про примусове виконання рішення, судом встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 22 липня 2020 року відкрито виконавче провадження зі стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості 21 172,11 грн. на підставі виконавчого напису №4323 від 03 липня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.(а.с.53,54). Разом з цим в той же день приватним виконавцем прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 219,88 грн. та постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2117,21 грн.(а.с.56,57,59,60). В матеріалах виконавчого провадження №62623880 взагалі не міститься відомостей про розрахунки заборгованості позивача та не підтверджено документально як в цілому, так і кожна позиція цієї заборгованості за її складовими, починаючи з дати виникнення цієї заборгованості та з чого вона виходить, тоді як у спірному виконавчому написі зазначено період нарахування заборгованості всього 11 днів, що викликає сумніви у його дійсності, так і не міститься документального підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором №002-04361-170114 від 17 січня 2014 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , від первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Аланд», що викликає сумніви щодо правомірності прав відповідача звертатися у будь-який спосіб за погашенням заборгованості позивача перед ПАТ «Дельта Банк», якщо така існувала. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не надав належним чином завіреної копії нотаріальної справи зі вчинення виконавчого напису №4323 від 03 липня 2020 року, тому не можливо встановити, які саме документи подавались для його вчинення заявником та яким розрахунком підтверджується сума заборгованості, щоб спростовували доводи позивача. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів наданих ТОВ «ФК «Аланд» нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, оскільки надана Заява №002-04361-170114 від 17 січня 2014 року, укладена між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , не є нотаріально посвідченим договором, вказана заява не містить умов та порядку нарахування відсотків, не містить основних умов кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка хоча і містить підпис позивача та має дату її складання, є загальною та без визначення, до якого саме договору кредиту вона відноситься та які умови і якого кредиту регулює, що у судовій практиці застосування ст. 207 ЦК України за висновками Верховного Суду України в постанові № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки такий документ не може без сумнівів підтверджувати, що саме ці умови заяви розумів позичальник, підписуючи Заява №002-04361-170114 від 17 січня 2014 року. Відповідно, виконавчий напис вчинено з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Приватний нотаріус Житомирського МНО Горай О.С. наведених висновків суду не спростував та не навів аргументів щодо законності вчинення виконавчого напису після визнання постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року у зазначеній вище частині. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Разом з цим, згідно п.п.1, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В підтвердження визначення розміру судових витрат та суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката в розмірі 2850 грн. позивачем надано Додаткову угоду №1 від 06 серпня 2020 року, Додатку угоду №2 від 20 вересня 2020 року до договору №01/08-06 про надання правничої (правової) допомоги від 06 серпня 2020 року (а.с.23, 82, 83) та акт виконаних робіт від 13 серпня 2020 року до додаткової угоди №1 від 06 серпня 2020 року (а.с.84), в яких встановлено обсяг робіт та виконання цих робіт адвокатом, що підписано сторонами. З наданого до зазначених документів переліку послуг (а.с.80,81), які отримав позивач від адвоката Циба С.В. (свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4350 від 07 червня 2019 року виданого Радою адвокатів Дніпропетровської області), видно, всього часу витрачено на надання професійної правничої допомоги 9 год 24 хв. за складання адвокатського запиту до приватного виконавця, складання адвокатського запиту до приватного нотаріуса, складання позовної заяви, складання клопотання про витребування доказів та представництво інтересів у судових засіданнях, що в сумі становить 2850 грн. та що підтверджується квитанціями від 07 серпня 2020 року на суму 1850 грн. та від 21 вересня 2020 року на суму 1000 грн., сплачених адвокату Цибу С.В. позивачем [PERSON] (а.с.85,86). Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмір 2850 грн. та про наявність підстав для відшкодування відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, що не буде співмірним, пропорційним та розумним в цілях покладення цього розміру витрат на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved