Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У серпні 2015 позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про вселення, зобов'язання вчинити дії, усунути перешкоди у користуванні квартирою Зазначила, що зареєстрована та проживала у [ADDRESS]. Зазначена квартира належить в рівних частинах на праві власності їй, її колишньому чоловіку, - [PERSON] та їх дітям: [PERSON] і [PERSON], а також батьку колишнього чоловіка - [PERSON]. У 2012 р. шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. З травня 2015 р. вона не має можливості користуватися спірною квартирою через відсутність у неї ключів. Їй стало відомо , що відповідач, [PERSON] без її згоди здає квартиру. Через незаконні дії відповідача вона вимушена проживати у знайомих, а їх діти проживають у [PERSON] - матері відповідача. Посилаючись на зазначені обставини просила виселити орендарів із квартири, її вселити у спірну квартиру , зобов»язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні квартирою та надати їй всі ключі від квартири. У подальшому позивачка просила залучити в якості співвідповідача [PERSON] та подала заяву про уточнення позовних вимог у якій просила вселити її у квартиру [ADDRESS] та зобов»язати [PERSON] передати їй повний комплект ключів від спірної квартири, зобов»язати [PERSON] та [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні зазначеною квартирою. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав,наведених у позовній заяві, просила задовольнити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явились, причини неявки суду не повідомили, судові документи та повістки-повідомлення, надіслані за адресою реєстрації, повернуті з відміткою пошти за закінченням встановленого терміну зберігання, Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 22.06.2009 р. № 598. Згідно свідоцтва про право власності власниками зазначеної квартири у рівних долях є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.33). Згідно з довідкою форми № 3 , виданої Центром комунального сервісу 23.03.2016 р., у зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].( а.с.32). Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 10.08.2001 р. перебували у шлюбі, який згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 24.07.2012 р. було розірвано ( а.с. 6). Судом встановлено , що [PERSON] чинити перешкоди у користуванні спірною квартирою [PERSON] про що свідчать її заява від 21.03.2016 р. ( а.с. 34) , висновками інспекторів Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 27.06.2015 р., 20.05.2015 р., 23.06.2015 р, 20.06.2015 р. ( а.с.11-17). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1 - 3 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ураховуючи те, що [PERSON] є співвласником спірної квартири, відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні квартирою, доказів, які б спростовувати твердження позивача останні до суду не надали, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині вселення [PERSON] у квартиру [ADDRESS] та зобов'язання [PERSON] та [PERSON] не чинити позивачу перешкод у користуванні зазначеною квартирою. У решті позов задоволенню не підлягає, оскільки захист цивільних прав та інтересів може бути здійснено способами, визначеними ст. 16 ЦК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial