Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у лютому 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 11900,99 доларів США під 14,5% річних, терміном до 05 лютого 2018 року, на купівлю автомобіля. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач несе солідарну відповідальність за виконання позичальником зобов'язань з погашення кредитної заборгованості. [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. За таких обставин, ПАТ «Альфа-Банк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 89132,72 грн., вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просив суд задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа у судове засідання не з'явився, по день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. 05 лютого 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір № 490056373, згідно з умовами якого банк надає позичальнику кредит у сумі 11900,99 доларів США під 14,5% річних, строком до 05 лютого 2015 року. Відповідно до п. 2.4. Договору цільове використання кредиту: придбання транспортного засобу - автомобіля марки DAEWOO, модель Nexia, 2008 року випуску. Пунктом 3 розділу 1 договору передбачено, що позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати комісії за дії банку, які вичиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов'язань, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.4. розділу 2 кредитного договору в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Пунктом 6.1.2. розділу 2 кредитного договору банк має право (в тому числі судовому порядку) вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань з повернення кредиту у разі затримання сплати частини кредиту та/або проценті за його користування, що найменше на один календарний місяць. 14 квітня 2010 року між банком та позичальником укладено договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору, відповідно до якого внесені зміни до базових умов кредитування, зокрема, визначено, що датою остаточного повернення кредиту є 05 лютого 2018 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 490056373-П від 05 лютого 2008 року, згідно з умовами якого відповідач поручилася за виконання третьою особою [PERSON] зобов'язань, що виникли на підставі кредитного договору від 05 лютого 2008 року № 490056373, у тому числі щодо повернення банку суми кредиту рівними частинами до 05 лютого 2015 року, щомісячної сплати процентів за користування кредитом, зобов'язання достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та штрафні санкції. Пунктом 3.1. договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у ст. 2 цього договору як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. У відповідності до п. 3.2. договору поруки передбачена п. 3.1. цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустив прострочення виконання будь-якого з обов'язків, зазначених у п. 2.1. договору. 14 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір про внесення змін і доповнень до договору поруки від 05 лютого 2008 року, згідно з яким викладено у новій редакції Предмет договору, в частині строку кредиту. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором позики. Як вбачається з матеріалів справи, між банком та позичальником укладено кредитний договір в простій письмовій формі, за умовами якого [PERSON] отримав кредит. Позичальник допустив порушення при виконанні договірних зобов'язань в частині своєчасного погашення кредитної заборгованості, здійснив сплату останнього платежу у січні 2013 року. Позивачем направлені претензійні листи на адресу відповідача та третьої особи щодо необхідності дострокового погасити кредитну заборгованість. (а.с. 36-39) Станом на 05 травня 2014 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить 89132,72 грн., що складає: кредитна заборгованість у сумі 84129,83 грн., заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у сумі 2424,89 грн., пеня у сумі 2578 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору від 05 лютого 2008 року у загальному розмірі 89132,72 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 891,33 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved