Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка звернулась до Заводського районного суду з позовною заявою до\~ [PERSON],\~ в якій просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 15 липня 1995 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя з відповідачем є діти неповнолітній син [PERSON], [INFO], та повнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка з відповідачем припинили шлюбні відносини, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин, сторони мають різний погляд щодо життєвої позиції, розуміння здорової атмосфери сімейного життя, тому позивачка просить розірвати їх шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги\~ задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив надати час на примирення, посилаючись на те, що не хоче руйнувати сім`ю. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 15 липня 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке було видане Великосілківською сільською Радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, та актовим записом № 7. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя сторони мають дітей неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON] проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин, сторони мають різний погляд\~ що до життєвої позиції, розуміння здорової атмосфери сімейного життя. Сторонам по справі було надано термін для примирення терміном два місяця, але це не дало позитивних наслідків. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Витрати понесені позивачем по сплаті судового збору, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, покласти на відповідача.

Outcome: approved