Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк», в якій позивач посилається на те, що 16.11.2007 між ним та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, а тому утворилася заборгованість у розмірі 17125,53 грн, яку позивач разом з судовими витратами просить стягнути з відповідача. Від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву, датовані 04.12.2017 року, в яких відповідач заперечує проти позову з тих підстав, що протягом 2007-2008 років вона користувалася виданою їй платіжною карткою та коштами, вчасно погашала заборгованість. За місяць до закінчення дії картки вона зверталась до банку з заявою про небажання продовжувати дію договору і хотіла припинити правовідносини, після чого карку здала до банку, не брала кредитів, натомість з ухвал суду дізналась, що банк звернувся до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім цього, банк звернувся до суду 19.07.2016 р., а тому вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, так як відповідно до умов договору кінцевий термін виконання кредитного зобов`язання відповідає строку дії картки, в свою чергу строк дії картки в договорі не визначений, але відповідачка бажала встановити його терміном на 1 р. Відповідач також зазначила, що вважає, що банк навмисно не повідомив її про заборгованість, не звертався до суду про стягнення суми боргу, не сприяв перевірці причин виникнення її умов незаконного незакриття картки та користування карткою сторонніми особами, як і своїми діями і спричинили відповідну заборгованість (а.с.51,52). 02.01.2018 р. від представника позивача надійшли пояснення, в яких зазначено, що обставини, на які відповідач посилається у своєму запереченні не відповідають дійсності, перевипуск картки підтверджується наявністю фото клієнта з карткою та банківською випискою по картрахунку, так 26.08.2014 р. відповідач здійснила погашення заборгованості у розмірі 200 грн., подальше користування картками, періодичні погашення заборгованості підтверджує фото клієнта, що свідчить про те, що відповідачка знала про заборгованість. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця, а отже строк перевипущеної картки до 06.2018 р., а позивач звернувся до суду 21.07.2016 р., тобто до спливу позовної давності. Вважає, що згідно виписки по рахунку видно, що відповідач до певного часу належним чином виконувала зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що вона знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за договором (а.с.79-82). У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча судом визнавалася його явка обов`язковою (а.с.242), в позові заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, представник відповідача [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та за без участі відповідача, підтримала подані раніше заперечення (а.с.246). Сторони про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с. 239,240,244,245). Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та представників і дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 16.11.2007 року відповідач (на час підписання заяви мала прізвище [PERSON] ) підписала заявупро приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої вона своїм підписом погодилася про те, що дана заява з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також вказано те, що відповідач ознайомилася і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, що були надані у письмовому вигляді (а.с.7). За умовами, вказаними у заяві, банк видав Клієнту картку - Кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом у сумі 250, 00 грн, з базовою відсотковою ставкою 3,0 % на місяць. Щомісячна комісія становить 7%. За змістом заяви банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт, банк інформує клієнта щодо розміру спершу встановленого кредитного ліміту у Пам`ятці клієнта. Як убачається з матеріалів справи, відповідачка 08.10.2007 р. після розірвання шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , а в подальшому, 15.03.2008 р. уклала шлюб [PERSON] та має на даний час прізвище [PERSON] (а.с.57,58,212). Згідно з з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , останній 16.11.2007 р. було встановлено кредитний ліміт у розмірі 270грн та в подальшому кредитний ліміт змінювався з 2007 року по 2014 рік збільшувався і зменшувався, останній раз зміна кредитного ліміту була знижена і становила - 65,90 грн. (а.с.69). Відповідно до заяви, у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цих договором, більше ніж на 120 днів, у зв`язку з цим банк звертається до суду, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (а.с.7). За п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.9). Позичальник зобов`язується погашати заборгованість (п. 6.9 Умов) на протязі 30 днів з моменту її виникнення та за несвоєчасне виконання боргових зобов`язань (п.5.5.1) сплачує відсотки по підвищеній відсотковій ставці або додаткову комісію, розмір яких визначаються Тарифами (а.с. 11,13). За п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, за перевитрати платіжного ліміту , а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.11). Пунктом 8.6 Умовта Правил надання банківських послуг в Приватбанку передбачено, що при порушенні строків платежу по будь-якому грошовому зобов`язанню більш ніж на 120 днів клієнт зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с. 11). Відповідно до повідомлення голови Правління ПАТ КБ «Приватбанк» від 07.07.2018 р. №Е.65.0.0.0/3-365676 зазначено, що з 21.05.2018 р. ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 137). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 30.06.2016 заборгованість відповідачки за даним кредитним договором перед банком становить 17125,53 грн., з яких: 4228,46 грн. - тіло кредиту; 10047,89 грн. - нараховані відсотки; 1795,58 грн. - пеня та комісія; 1053,60 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с.4-6). За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. У відповідності до ст. 76 ч. 1 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Суд враховує, що відповідач у справі визнала факт укладення договору 16.11.2007 року строком на 1 рік, факт отримання кредитних коштів на кредитну картку № [NUMBER] та користування нею, яка за довідкою позивача (а.с.69) видана строком до вересня 2011 року, що підтверджується також випискою про рух коштів за кредитною карткою (а.с.153-160) та тому суд приходить до висновку, що між сторонами існують договірні відносини, які не виконуються належним чином відповідачем, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Доказів видачі відповідачу кредитної картки 20.07.2012 року (а.с.69) суду не надано, оскільки фото відповідача не є доказом видачі картки (а.с.161). В матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про отримання кредитної картки позичальником 20.07.2012 року. Отже, суд приходить до висновку про відсутність відомостей про те, що кредитні картки, зазначені в довідці, та за якими здійснювались кредитні операції, були отримані відповідачем відповідно до умов кредитного договору від 16.11.2007 року, доказів отримання відповідачем пере випущеної картки суду не надано. Розглядаючи доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає, що відповідно до вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а ст.258ЦК України передбачена спеціальна позовна давність щодо неустойки (пені та штрафу). Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Згідно пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності(ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК України). Відповідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у справі № 6-14цс14 від 19.03.2014 року» відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності( ст..257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки( ст.. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Відповідно до Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. У разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно і ін.). Отже, оскільки строк картки [NUMBER] визначено до останнього дня вересня 2011 року, а тому строк повернення кредиту в повному обсязі спливає в останній день вересня 2011 року. Позивач звернувся до суду з позовом 28.07.2016року, тобто за межами трирічного строку позовної давності. Оскільки позивач пропустив строк позовної давності до основної вимоги, то відповідно до ст. 258 ЦК України, ним пропущена і спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У зв`язку з вищенаведеним у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Доводи позивача про здійснення [PERSON] 26.08.2014 останнього платежу на погашення спірної кредитної заборгованості у сумі 200 грн не можуть бути прийняті судом, оскільки згідно з випискою по рахунках [PERSON] (а.с.193), цю операцію проведено по рахунку № [NUMBER] згідно з угодою від 26.09.2007 року, тобто останнім вказаний платіж відповідачем не здійснювався, а отже відлік строку позовної давності у справі від дати цього платежу є хибним. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed