Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн.00 коп.; стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] матеріальну шкоду, що полягає у різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 11114 (одинадцять тисяч сто чотирнадцять) грн.26 коп. та стягнути з відповідачів судовий збір на користь позивача [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог, аргументуючи тим, що у зв'язку із ДТП, яке трапилося 01.11.2014 р. за участю автомобіля «ДЕУ» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та припаркованого автомобіля «Опель» номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], останньому автомобілю було завдано технічних пошкоджень. Позивачка на підставі отриманої інформації від Централізованої бази МТСБУ стосовно страхування транспортного засобу «ДЕУ» номерний знак [NUMBER] звернулася до ПрАТ «СК «Україна» з повідомленням про ДТП, а також дізнатися про те, коли комісар буде проводити огляд пошкодженого автомобіля, але відповіді не було, страхового відшкодування та огляду транспортного засобу не відбулося. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачі у судове засідання не з'явилися повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями (а.с.73, 74, 77-81), причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає можливим слухати справу у їх відсутності згідно ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 01.11.2014 р. о 16 год. 30 хв. в м. Києві, по вул. Симиренка, 5 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та припаркованого автомобіля «Опель», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] (а.с.7). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2014 р. [PERSON] було притягнено до адміністративної відповідальності на накладено адміністративне стягнення (а.с.8, 9). Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Опель», державний номерний знак [NUMBER], завдано технічних пошкоджень, (а.с.92, 93). Згідно інформації отриманої позивачкою з Централізованої бази даних МТСБУ, було встановлено, що по відношенню до транспортного засобу марки «Деу» номерний знак [NUMBER] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АІ/703842, виданий страховою компанією «ПрАТ «СК «Україна», що знаходиться за адресою вул. Ревуцького, 42-Г, м. Київ, 02140, який був чинний на момент ДТП 01.11.2014 р. (а.с.10-12, 15, 21-23). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Позивачка звернувшись у телефонному режимі до ПрАТ «СК «Україна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та просила повідомити її про час та місце коли аварійний комісар буде проводити огляд пошкодженого транспортного засобу, однак відповіді не отримала (а.с.16-18). На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу» позивач звернулася до ПрАТ «СК «Україна» із заявою про страхове відшкодування (а.с.5, 6, 13, 19, 20). Судом встановлено, що позивачем було проведено експертне дослідження, згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу № 1076 від 08.12.2014 р., проведеного ФОП [PERSON], який діяв на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності №15564/13 виданого Фондом державного майна України 08.11.2013 р., вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу автомобіля «Опель», пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди склала з 60325 (шістдесят тисяч триста двадцять п'ять) 66 коп. (а.с.24-62). Згідно із ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України з метою захисту прав потерпілої особи встановлюється додаткова відповідальність винної особи. Тобто, якщо страхового відшкодування (сплату якого проводить страховик) недостатньо, страхувальник (для повного відшкодування завданої ним шкоди) зобов'язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), дана сума (різниця) становить 11114 грн. 26 коп.; 60325грн. 66 коп. (вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу 550 грн. 00 коп. (вартість проведення експертної оцінки) + 200 грн. 00 коп. (вартість відправлені повідомлень про дату та час проведення експертної оцінки зацікавленим сторонам) 38 грн. 60 коп. (вартість поштових відправлень до ПрАТ СК «Україна» та МТСБУ) 50000 грн. 00 коп. (визначений згідно закону максимальний розмір страхового відшкодування) 11 114,26 грн. (а.с.93). У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідачів обов'язок солідарно відшкодувати позивачеві суму сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved