Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

У січні 2020 року Акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПриватБанк, банк) звернулось до [PERSON] з позовом, у якому просило стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 104 448,81 грн., яка утворилась станом на 10.12.2019. Позовна заява мотивована тим, що за умовами кредитного договору, укладеного 28.03.2012 між банком та відповідачем, останній отримав кредит в розмірі 22 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. Неналежне виконання позичальником умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в письмовій заяві підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Про причини повторної неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи. Як встановлено з оглянутої судом Анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у банку від 28.03.2012 (далі - заява), [PERSON] ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами АТ КБ «Приватбанк» виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку «Універсальна», в якій у графі бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна»/GOLD не зазначив будь-яких даних про тип картки і бажаний кредитний ліміт. Предметом позову у даній справі є стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 104 448,81 грн., із яких: 75 430,27 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 75 430,27 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 535,05 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 18 033,55 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 5 449,94 грн. - штрафу, з них 500 грн. штрафу (фіксована частина); 4 949,94 грн. штрафу (процентна складова). До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» (далі - Тарифи) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Анкета-заява не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору у розмірі 22 000 грн., а також на умовах, обумовлених у позові, зокрема відсутні будь-які дані про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім його особистих даних та підпису. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту отримання [PERSON] за кредитним договором від 28.03.2012 кредитних коштів у розмірі 22 000 грн., які в подальшому було збільшено до 75 430,27 грн. (заборгованості за тілом кредиту, яку вказує банк у своєму розрахунку). АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів на підтвердження видачі відповідачеві розміру наданого кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, а відтак доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 27 березня 2020 року у справі № 703/3063/18 (провадження №61-11260св19). Відтак, позивачем не доведено заявлений ним позов, а тому він не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed