overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

У серпні 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.06.2014 року між ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник АКБ «АвтоЗАЗбанк») та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Кредитні ініціативи» були відступлені права вимоги заборгованості по кредитних договорах. Отже відбулася зміна кредитора, а саме позивач набув статусу нового кредитора/стягувача за договором 30/07 від 12.04.2007, позичальником згідно якого є [PERSON]. 12.04.2007 року АКБ «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 30/07, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов договору, з урахуванням положень Додаткової угоди від 17.04.2008 року до кредитного договору, позивач зобовязується надати відповідачу кредитну лінію на поточні потреби в сумі 70000,00 доларів США. Відповідно до умов договору відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. У порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 21.05.2015 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом 20853,78 дол. США, що за курсом НБУ на 21.05.2015 р. складає 434022,68 грн., за відсотками 725,87 дол. США, що за курсом НБУ на 21.05.2015 р. складає 15107,28 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку. Станом на 21.05.2015 року неустойка становить: пеня 29,67 дол. США, що за курсом НБУ складає 617,51 грн. Позивач просить суд стягнути суму заборгованості та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично мешкає, на адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання», згідно відмітки листоноші, адресату було залишено повідомлення про необхідність зявитися для отримання кореспонденції, але з невідомих суду причин, відповідач не зявився за її отриманням. На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

У серпні 2015 року ТОВ СП «Марком» звернулось до суду з позовом до ТОВ «Людмила», [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 13 серпня 2015 року провадження у справі відкрито. Разом із позовною заявою ТОВ СП«Марком» подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] , що буде виявлено державним виконавцем при виконанні ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову в межах суми 100 000 грн. Посилаючись на те, що під час розгляду справи відповідач - [PERSON] може продати або іншим чином відчужити майно, що матиме своїм наслідком неможливість виконання судового рішення. Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Враховуючи обґрунтованість доводів позивача про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, суд дійшов висновку про задоволення його заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

У серпні 2015 року ТОВ СП «Марком» звернулось до суду з позовом до ТОВ «Людмила», [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 13 серпня 2015 року провадження у справі відкрито. Разом із позовною ТОВ СП «Марком» подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «Людмила», а саме: нежилі приміщення з № 1 по № 18 (групи приміщень № 5) магазин та кафе з продажу алкогольних виробів (літера А), загальною площею 462,4 м?, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на те, що під час розгляду справи відповідач - ТОВ «Людмила» може продати або іншим чином відчужити вказане майно, що матиме своїм наслідком неможливість виконання судового рішення. Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Враховуючи обґрунтованість доводів позивача про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, суд дійшов висновку про задоволення його заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У серпні 2015 року Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію на 3 місяці [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , до протитуберкульозного диспансеру з метою проведення стаціонарного лікування загрозливої форми туберкульозу. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, пояснивши, що [PERSON] хворіє на відкриту форму туберкульозу (загрозлива форма), проходив лікувався у протитуберкульозному диспансері, проте, перебуваючи в лікувальному закладі, систематично порушував лікарняний режим, пропускав прийом медикаментів, самовільно залишав стаціонар, лікування не завершив, чим створює загрозу зараження оточуючих осіб.\~ [PERSON] про дату розгляду справи повідомлений належним чином, однак право особистої участі в судовому засіданні йому не надано, поскільки за даними протитуберкульозного закладу ця особа становить загрозу розповсюдженням хвороби. Представник [PERSON] \~ [PERSON] вважає, що достатньо підстав для лікування Пасічника в добровільному порядку. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно лікарського висновку [PERSON] з 2008 рокухворіє на туберкульоз, із діагнозом: В-20 МРТБ (14.03.2015) в/ч справа (інфільтративний) Дестр+МБТ+М+К+ Резист І (HRSE) Резист ІІ (Ofx) Гіст0Кат4 (РТБ) Ког3 (2014) , який становить епідемічну загрозу населенню, в заявку з тим, що останній виділяє мікобактерії туберкульозу. Судом також встановлено, що [PERSON] \~проходив лікувався у протитуберкульозному диспансері, систематично порушував лікарняний режим, пропускав прийом медикаментів, не завершує призначене лікування, оскільки самовільно залишає стаціонар диспансеру, що свідчить про негативне ставлення хворого до лікування\~ та байдужість до загрози зараження туберкульозом оточуючих осіб. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі, під час амбулаторного чи стаціонарного лікування порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Надані суду докази, пояснення представника протитуберкульозного диспансеру переконливо свідчать про наявність обґрунтованих підстав для примусової госпіталізації [PERSON] \~\~ до лікувального закладу, де створені всі умови для інтенсивного лікування останнього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У серпні 2015 р. Орган опіки та піклування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації звернувся до суду з поданням, в якому просить призначити [PERSON] другим опікуном над недієздатним братом [PERSON], [INFO], який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.2009 р. визнаний недієздатним у зв'язку із хворобою та психічним станом здоров'я не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації подання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, оскільки вважає, що перешкод для встановлення опіки над недієздатним та призначення опікуном гр. [PERSON] не встановлено. Заінтересована особа [PERSON] з поданням погодився і просив призначити його опікуном над [PERSON], який є недієздатним. Заінтересована особа Ново-Білицький ПНІ у судовому засіданін заяву підтримав у повному обсязі, проти встановлення над недієздатним [PERSON] другого опікуна не заперечувала, проти задоволення заяви не заперечувала (а.с.30). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.2009 р. [PERSON], [INFO], визнано недієздатним (а.с.7). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.09.2009 р. недієздатному [PERSON], [INFO] призначено опікуна [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1995 р. [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS] у рівних частках (а.с.19). Згідно довідки форми № 3 КП «ДУОЖФ Святошинського району м. Києва» [PERSON] зареєстрований та постійно проживає у квартирі [ADDRESS] (а.с.20). [PERSON] було подано до ООП Святошинської РДА у м. Києві заяву згідно якої він просив встановити його другим опікуном над братом [PERSON], [INFO], стосовно якої [PERSON], яка є опікуном над [PERSON] не заперечувала (а.с.4, 5). [PERSON] згідно консультативного висновку на момент огляду психічних розладів не виявлено, на обліку не перебуває та згідно сертифікату про проходження профілактичного наркотичного огляду протипоказань стосовно призначення опікунства не виявлено (а.с.17-18). Перешкод для встановлення опіки та призначенням [PERSON], опікуном над недієздатним [PERSON] відповідно до ст.64 ЦК України судом не встановлено. З урахуванням всебічного вивчення матеріалів справи, мотивів, на підставі яких особа бажає бути опікуном, суд вважає необхідним заяву задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У серпні 2015 р. Орган опіки та піклування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації звернувся до суду з поданням, в якому просить призначити [PERSON] опікуном над недієздатним сином [PERSON], [INFO], проживаючого у [ADDRESS], який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2014 р. визнаний недієздатним у зв'язку із хворобою та за психічним станом здоров'я не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду та опіки. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації подання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, оскільки вважає, що перешкод для встановлення опіки над недієздатним та призначення опікуном [PERSON] не встановлено. Заінтересована особа [PERSON] з заявою погодилася і просила призначити її опікуном над [PERSON], який є недієздатним. Заінтересована особа у судовому засіданні проти заяви не заперечувала, проти встановлення опіки над недієздатним [PERSON], не заперечувала (а.с.27). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2014 р. [PERSON], [INFO], визнано недієздатним (а.с.5). Згідно довідки Форми № 3 «ККОЖФ Подільського району м. Києві від 26.06.2015 р. у квартирі [ADDRESS] прописані та проживають [PERSON], [PERSON], сестра; [PERSON], племінник (а.с.16. Згідно заяви від 14.10.2014 р. [PERSON] просила призначити її опікуном над недієздатним [PERSON] опіку (а.с.4) протоколом засідання опікунської ради Святошинської РДА у м. Києві рекомендували вказану заяву до задоволення (а.с.3). Згідно консультативного висновку № 2 [PERSON] психічних розладів не виявлено, не обліку не перебуває (а.с.11). Перешкод для встановлення опіки над недієздатним [PERSON] та призначення опікуном [PERSON] відповідно до ст.64 ЦК України судом не встановлено. З урахуванням всебічного вивчення матеріалів справи, мотивів, на підставі яких особа бажає бути опікуном, суд вважає необхідним заяву задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У серпні 2015 р. Орган опіки та піклування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації звернувся до суду з поданням, в якому просить призначити [PERSON] опікуном над недієздатною дочкою [PERSON], [INFO], яка рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2014 р. визнана недієздатною у зв'язку із хворобою та психічним станом здоров'я не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду та опіки. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації подання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, оскільки вважає, що перешкод для встановлення опіки над недієздатним та призначення опікуном гр. [PERSON] не встановлено. Заінтересована особа [PERSON] з заявою погодився і просив призначити його опікуном над [PERSON] яка є недієздатною. Заінтересована особа у судовому засіданні проти заяви не заперечував, проти встановлення опіки над недієздатною [PERSON] не заперечував. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.04.2014 р. [PERSON], [INFO], визнано недієздатною (а.с.5). Згідно довідки Форми №3 Виконавчого комітету Бузівської сільської ради Києв-Святошинського району Київської області [PERSON] проживає та прописаний у [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до заключеня ЛКК № 391 [PERSON] за станом здоров'я може доглядати за хворобою дочкою (а.с.9). [PERSON] було подано заяву до ООП Святошинської РДА у м. Києві про призначення його опікуном над недієздатною дочкою [PERSON] (а.с.4) протоколом опікунської ради Святошинської РДА у м. Києві від 06.08.2015 р. вказану заяву рекомендували до задоволення (а.с.3). Перешкод для встановлення опіки та призначенням [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] відповідно до ст.64 ЦК України судом не встановлено. З урахуванням всебічного вивчення матеріалів справи, мотивів, на підставі яких особа бажає бути опікуном, суд вважає необхідним заяву задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У серпні 2015 р. ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 18767,98 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засіданні представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до заяви позичальника від 10 листопада 2010 р., йому був наданий кредит в розмірі 8700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на місяць на залишок заборгованості. Розділом 8 Умовами і правилами надання банківських послуг визначено відповідальність позичальника, зокрема: стягнення штрафу за порушення платежів по будь-якому з грошових зобовязань у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 15 липня 2015р. становить 18767,98 грн. В дану суму входить: заборгованість за тілом кредиту 8394,48 грн., за процентами 9003,60 грн., штраф 500,00 грн. (фіксована частина), 869,90 грн. відсоток від суми заборгованості (а.с. 4-5). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню повністю, в сумі: 18767,98 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

У серпні 2015 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 10974,97 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, в позовній заяві надав згоду на розгляд справи за його відсутності і розгляд справи заочно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 24 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Дельта Банк та [PERSON] укладений кредитний договір № 001-15933-240308, за яким Банк надав Клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії в розмірі 30000грн. та встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 грн. строком Ліміту Кредитної лінії 364 календарних дні (п.п. 1.3., 1.4). Процентна ставка за користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється 29,90 % річних, відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток (п. 1.1.1). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до розрахунку позовних вимог, станом на 14 липня 2015 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 11\~199,97 грн., яка включає в себе: 6510,93 грн. заборгованості по кредиту, 989,07 грн. прострочене тіло кредиту, 3474,97 грн. відсотки, пеня 225,00 грн. (а.с.4-5). Разом з тим, виходячи з позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість лише на суму 10\~974,97 грн. без врахування суми пені (а.с. 2). Оскільки суд розглядає позовні вимоги в предявлених межах, то ці вимоги з огляду на вищезазначене підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає розрахунок обґрунтованим і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на заявлену суму - 10\~974,97 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 28 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, актовий запис № 12, вчинений виконкомом Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Від спільного проживання сторони дітей не мають. Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю та просила суд задовольнити його. Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечував проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 28 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 12, вчиненого виконкомом Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Від спільного проживання сторони дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сім'ї виникали сварки, примиритися не бажають, вважають, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред'явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред'явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved