Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

У січні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради про визначення місця проживання дитини з батьком. Позивач вказує, що з 2012 до початку 2019 року перебував у цивільному шлюбі з відповідачем. Від цивільного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним та повністю перебуває на його утримані. Зазначає, що на початку 2019 року відповідач поїхала на заробітки та до теперішнього часу до доньки не повернулась. В телефонній розмові відповідач повідомила, що живе з іншим чоловіком у м. Миколаєві та з донькою відмовилася говорити. Відповідач жодного разу не відвідала дитину на в дитячому садку, ні дома. Позивач зазначає, що має стабільний самостійний істотний дохід, має реальні можливості забезпечити необхідний рівень життя для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. За місцем постійного проживання дитини, створені всі умови для проживання та її виховання. За таких обставин просить суд задовольнити його вимоги, визначити місце проживання дитини з позивачем. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Зуб І.Ю. від 07.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Справу просив розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Надав висновок про доцільність визначення місця проживання дітей з батьком та акт обстеження умов проживання. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно 01.11.2018 року. Відповідно до характеристики з місця проживання, виданої ОСББ «Довіра» вих.№71-п від 05.11.2019 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , з 1992 року з батьками. Також на його утриманні знаходиться донька - [PERSON] , [INFO] . Мати дитини за даною адресою не мешкає, більше року дитиною не цікавилася. Сім`я має трикімнатну квартиру. За місцем проживання [PERSON] зарекомендував себе позитивно, у стані алкогольного сп`яніння не помічений, сумнівних знайомств немає. За час проживання, про нього склалось враження як про врівноважену людину, яка уникає конфліктних ситуацій. Відповідно до довідки ОСББ «Довіра» №39 від 04.11.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] - мати, [PERSON] - батько, [PERSON] - сестра, [PERSON] - племінниця, [PERSON] - племінниця. Позивач [PERSON] працевлаштований, працює на посаді оператора дробильно-переробного агрегату з 08.08.2019 року, що підтверджено довідкою ПП «Автоагроексперт-Південь» від 20.01.2020 року. Відповідно до довідки №41/02-03 від 23.10.2019 року виданої Херсонськими яслами-садком №13 комбінованого типу Херсонської міської ради, [PERSON] відвідує даний заклад. З лютого 2019 року дитину до садка приводив тато та бабуся, мати з цього періоду дитину не приводила. Згідно довідки КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР №10-31 від 01.11.2019 року, [PERSON] відвідує лікаря у супроводі батька та бабусі, мати - [PERSON] на прийом до сімейного лікаря з дитиною не приходила, станом здоров`я дитини не цікавилась. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.02.2020 року, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідач за даною адресою не зареєстрована та не проживає. Власником будинку є тітка відповідача, [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 28.05.2020 року, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщене на 4 поверсі 5-поверхового будинку, складається з трьох кімнат. Умови проживання добрі. У дівчинки окрема кімната, є спортивний куточок, у кімнаті дитяче ліжко, шафа для одягу, дитячий столик, речі, іграшки, книжки. Стосунки в сім`ї доброзичливі. Для дитини створено всі необхідні умови для розвитку, проживання та навчання. Виконавчий комітет Суворовської районної у м. Херсоні ради (орган опіки та піклування) власним висновком №74 від 12.06.2020 року вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] . У Висновку зазначено, що на даний час мати дитини, [PERSON] з сім`єю не проживає, дівчинка залишилась проживати з батьком в трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Квартиру обладнано меблями та побутовою технікою, санітарно-побутові умови добрі. Для дівчинки обладнано окрему кімнату, в якій є ліжко, стіл для творчих занять, шафа для одягу, іграшки, створено необхідні умови для проживання та розвитку дитини. [PERSON] працює, має сталий заробіток. Відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, приймає участь у її житті та вихованні. Мати дитини - [PERSON] власного житла не має, на телефонні дзвінки не відповідає, рідна тітка відповідача підтвердила факт, що мати не займається вихованням та утриманням доньки, не приймає участь у її житті. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За правилами ст. ст. 29, 291 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає; фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я має право на сім`ю; фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сім`єю, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. ст. 7, 19, 141, 155, 161 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї; дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї; при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою; орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи; мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення; орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як видно зі змісту преамбули Конвенції про контакт з дітьми, визнаючи, що, як передбачено в різних міжнародних юридичних документах Ради Європи, а також у статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, перш за все повинні враховуватися найвищі інтереси дитини. Відповідно до ст. ст. 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини; держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 по справі № 6-2445цс16, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. З огляду на встановлені судом обставини, а саме надані позивачем докази на підтвердження можливості забезпечення ним розвитку дитини в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, висновок служби у справах дітей про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги та визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved