Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

У серпні 2020 року позивачі звернулись до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просили стягнути з останнього на їх користь 2 337 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн моральної шкоди на користь кожного з них. В обґрунтування позову зазначили, що [PERSON] в інтересах інших позивачів уклала договір з відповідачем про надання туристичних послуг, а саме придбала послуги в готельному комплексі «Лісова пісня» на п`ятьох осіб, сплативши за них 52 080 грн (10 416 авансу, та 41 664 грн остаточної суми). В рахунку ТОК-3324-2019 від 28.07.2019 р. вказано кількість ночей - 13, ціна за добу - 4 006,15 грн, вартість 52 080 грн; а також період відпочинку: з 10.08.2019 р. по 23.08.2019 р. Однак, 14.08.2019 р. в готелі було зупинено централізоване водопостачання, в зв`язку з ремонтними роботами у місті, що в свою чергу унеможливило доцільність їх перебування в готелі, позаяк отримувати послуги зі SPA, на які вони розраховували, в такому разі неможливо. Враховуючи наведене, вони змушені були підшуковувати собі інший готель зі зручностями. 19.08.2019 р. звернувшись до офісу відповідача, вони отримали кошти за невикористані дні відпочинку в сумі 21 700 грн. Однак вважають, що це не вся сума, оскільки в рахунку ТОК-3324-2019 від 28.07.2019 р. зазначені 13 ночей, дати з 10.08.2019 р. до 23.08.2019 р., загальна вартість 52 080 грн, отже рахувати слід наступним чином: 52 080 грн поділити на кількість днів, наданих для проживання - 13 та помножити на дійсний час проживання - 7 (52 080 ? 13 х 7 = 28 043). Тому ТОВ «Нафтуся-Тур» повинна повернути різницю між оплаченою сумою і сумою використаних сум на проживання: 52 080 - 28 043 = 24 037 грн. Оскільки сума була повернута не в повному обсязі (21 700 грн) вважають, що відповідач повинен повернути ще 2 337 грн. Зауважили також, що готельним комплексом їм було відшкодовано 1 029,20 грн за три дні проживання, без водопостачання. Посилаючись на Закони України «Про захист прав споживачів» та «Про туризм» вважають, що відповідачем не виконано умови договору та не надано послуги належної якості, що підтверджується фактом повернення останньою грошей за невикористаний час проживання у готелі. Тому просять стягнути з ТОВ «Нафтуся-Тур» 2 337 грн матеріальної шкоди. Також зазначили, що діями відповідача їм нанесено ще й моральну шкоду, яка виразилась у спричинених душевних стражданнях, зіпсованому настрою, додаткових витратах на переїзд у інших готель, неодноразових зверненнях до туроператора щодо врегулювання спору. Враховуючи викладені обставини, просять позов задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. 29.08.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив вимоги позивача з викладених у відзиві підстав. Зокрема, відповідач зазначив, що згідно Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) провадить діяльність, пов`язану з діяльністю туристичних агентств, тобто є турагенством. 28.07.2019 р. позивачі уклали з товариством договір на туристичне обслуговування (ваучер № 3324-2019), сплативши за послуги 52 080 грн (30.07.2019 р. передоплата у розмірі 20 % вартості - 10 416 грн та 10.08.2019 залишок суми - 41 664 грн). Предметом договору є надання туроператором консультативних послуг (туристичний продукт). Відповідно до досягнутих домовленостей між товариством і позивачами, останні при замовленні відпочинку у курортному комплексі «Лісова Пісня» у кількості 13 ночей з 10.08.2019 р. 14:00 год. до 23.08.2019 р. 12:00 год. отримали у подарунок «1 день» та саме при розрахунку з одним подарунковим днем ціна номеру за добу замість 4 340 грн склала 4 006,15 грн. Під час відпочинку позивачі звернулись до товариства із проханням надати їм інше місце проживання не гірше попереднього, оскільки у зв`язку з проведенням ремонтних робіт центральної системи водопостачання у м. Трускавці, в готелі «Лісова пісня» з вечора 14.08.2019 р. почались перебої з водопостачанням. На таку вимогу позивачів представником туроператора були запропоновані інші ідентичні варіанти готелів в т.ч. готель «Женева», проте позивачі відмовились та наполягли на поверненні коштів: за 6 ночей. Оскільки вони фактично використали лише 7 ночей, то повернуто їм було вартість 5 ночей, не враховуючи один «подарунковий» день, тобто позивачі фактично просять відшкодувати їм один безкоштовний (бонусний) день, який не входив у вартість туристичних послуг. Саме тому товариство повернуло позивачам вартість 5 діб з розрахунку 4 340 грн за добу у загальній сумі 21 700 грн. Окрім того, позивачі отримали від готелю компенсацію у розмірі передбаченому законом за доставлені ним, не з вини готелю, незручності з водопостачанням. Заперечив відповідач також вимоги позивачів в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки заподіяння останньої позивачами не доведена. 07.10.2020 року позивачі надали до суду відповідь на відзив, в якій фактично дублюються позовні вимоги. Стверджуючи, що ними умови договору виконані в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання не виконав, чим завдав їм моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Закон України «Про туризм» визначає загальні правові, організаційні та соціально-економічні засади реалізації державної політики України в галузі туризму та спрямований на забезпечення закріплених Конституцією України прав громадян на відпочинок, свободу пересування, охорону здоров`я, на безпечне для життя і здоров`я довкілля, задоволення духовних потреб та інших прав при здійсненні туристичних подорожей. Згідно частин першої, другої статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Згідно частини дванадцятої статті 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Згідно частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 статті 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин, їх аналіз свідчить, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору у разі наявності його вини. Туроператор звільняється від відповідальності за невиконання умов договору, якщо таке невиконання сталося у результаті подій, які туроператор не міг передбачити. Судом встановлено, що згідно інформації з ЄДР ТОВ «Нафтуся-Тур», ЄДРПОУ 41390316 надає послуги за наступними КВЕД: 79.11 Діяльність туристичних агентств (основний); 79.90 Надання інших послуг бронювання та пов`язана з цим діяльність; 82.30 Організування конгресів і торговельних виставок. Встановлено також, що між позивачами та ТОВ «Нафтуся-Тур» укладено договір про надання туристичних послуг у вигляді ваучеру №3324-2019 від 28.07.2019 р., що не оспорюється сторонами. Предметом договору є організація відпочинку родини [PERSON] в курортному комплексі «Лісова пісня» в м. Трускавець. На виконання умов договору позивачами було сплачено 52 080 грн, двома траншами: 30.07.2019 р. аванс у розмірі 20 % від вартості договору - 10 416 грн та залишок суми 10.08.2019 р. - 41 664 грн. Зі свого боку ТОВ «Нафтуся-Тур» надало туристичні послуги, забронювало та розмістило позивачів у готельному комплексі «Лісова пісня», на строк передбачений договором, що позивачами не оспорюється. Із матеріалів справи вбачається, що 14.08.2019 р. відбулась подія, яку ні позивачі, ні туроператор не могли передбачити, а саме в готельному комплексі було тимчасово припинено водопостачання в зв`язку з ремонтними роботами в місті. В зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, позивачі звернулись до відповідача з вимогою заміни готелю на аналогічний, що і було зроблено туроператором. Проте позивачі від запропонованого варіанту відмовились, вважаючи готель «Женева» гіршим за попередній. Вказані обставини визнаються обома сторонами. За таких обставин відповідач повернув позивачам залишок суми за невикористану послугу, а саме за п`ять діб проживання в сумі 21 700 грн, із розрахунку 4 340 грн за добу. Позивачі, звертаючись до суду із вимогами до відповідача про повернення частини грошових коштів, свої вимоги обґрунтовують тим, що відповідач порушив умови договору і не надав послуги, передбачені договором. Так, згідно частини дванадцятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов`язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов`язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини. Дія означеного Закону поширюється також на правовідносини у сфері надання громадянам туристичних послуг, та якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів» (частина п`ятнадцята статті 20 Закону України «Про туризм»). Умовами договору передбачено, що при замовленні відпочинку у курортному комплексі «Лісова Пісня» у кількості 13 ночей з 10.08.2019 р. 14:00 год. до 23.08.2019 р. 12:00 год. позивачі отримали 1 день у подарунок та саме при розрахунку з одним подарунковим днем ціна номеру за добу замість 4 340 грн склала 4006,15 грн (4 340 х 12 ? 13 = 4 006,15). За умовами договору така ціна номеру за добу була можлива лише при проживанні не менше 10 ночей (при меншій кількості днів ціна номеру складає 4 340 грн). Отже повертаючи кошти позивачам, відповідач виходив із того, що кількість днів невикористаної послуги складає менше 10 діб, тому відповідно бонусний день не увійшов у суму повернення. Суд також враховує, що позивачам готелем «Лісова пісня» було відшкодовано незручності, пов`язані з тимчасовим припиненням водопостачання, у вигляді 1 029,20 грн. З наведеного вбачається, що відповідачем в повному обсязі виконано умови договору №ТОК-3324-2019 від 28.07.2019 р.: надано туристичний продукт у вигляді інформаційно-консультативної послуги, заброньовано готель для позивачів на визначену дату та розміщено останніх в готелі. Обставини, які виникли в ході споживання позивачами послуг, стались не з вини відповідача, отже в силу ч. 1 ст. 906 ЦК України туроператор не може нести за це відповідальність. Таким чином підстав для задоволення позову в цій частині позову немає. Що стосується вимоги позивачів про відшкодування їм моральної шкоди, суд зазначає таке. За ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно роз`яснень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при ньому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 18 цієї постанови передбачено, що при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди суди мають виявляти і всебічно з`ясовувати причини й умови, що призводять до порушення прав фізичних і юридичних осіб та заподіяння їм моральної шкоди. Однак позивачами не надано доказів в обґрунтування та на підтвердження заподіяння їм моральних страждань, не доведений безпосередній причинний зв`язок між порушенням і заподіянням шкоди. Розмір шкоди не обґрунтований. Крім того, вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від основної вимоги, відповідно, якщо у задоволені основної вимоги суд відмовляє, вимога про відшкодування моральної шкоди також не підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами регулюється ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed