overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, неповнолітнього сина залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 травня 2005 року. Від спільного проживання мають одну дитину. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Крім того, у них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сім'ї. На даний час вони жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому настоює на його розірванні. Сторони у судове засідання не з'явилися, направили суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивачка позов підтримує відповідач визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а. с. 7,). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05 грудня 2011 року. Від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сімї. У жовтні 2015 року відповідач покинув сімю з того часу вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує, відповідач позов визнає повністю. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, позивачка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). 17 липня 2015 року позивачка змінила шлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копію свідоцтва про зміну імені (а. с. 6). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Оскільки неповнолітня дочка сторін проживає з матірю, спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, тому суд вважає за потрібне дитину залишити проживати з відповідачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 травня 2012 року. Від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживає алкогольними напоями та агресивно ставиться до неї. Крім того, у них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сімї. У березні 2013 року відповідач покинув сімю і з того часу вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб, оскільки наданий судом строк для примирення бажаних результатів не дав. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Оскільки неповнолітня дочка сторін проживає з матірю, спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, то суд вважає за потрібне дитину залишити проживати з позивачкою

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, неповнолітню дочку залишити проживати з батьком, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 лютого 1997 року. Від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживає спиртними напоями, у звязку з чим між ними часто виникають сварки. Крім того, у них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сімї. Протягом трьох років вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Сторони у судове засідання не зявилися. Позивачка направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності позов підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи у судове засідання не з»явився повторно, про причини неявки суд не повідомив. визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а. с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Оскільки неповнолітня дочка сторін проживає з батьком, спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, то суд вважає за можливе дитину залишити проживати з ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, неповнолітню дочку залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 квітня 2012 року. Від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживав спиртними напоями, віддавав перевагу друзям, не приділяв їй відповідної уваги, зверхньо ставився до неї, що і призвело до розпаду сімї. Рік тому відповідач покинув сімю та переїхав проживати до своїх батьків у Рівненську область. З того часу вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивачка. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 6). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO],що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Оскільки неповнолітня дочка сторін проживає з матірю, що підтверджується копією довідки №2658, виданої 18 вересня 2017 року Брошнів - Осадською селищною радою (а.с. 5), спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, то суд вважає за необхідне дитину залишити проживати з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем,після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 10 травня 2005 року. Від спільного проживання дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживає алкогольними напоями, у нетверезому стані часто вчиняє скандали. Відповідач не поважає її, не рахується з її думкою, ставиться до неї зверхньо та агресивно. Такі обставини призвели до того, що вони з відповідачем стали зовсім чужими людьми. На даний час вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не прибула, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив, пояснив, що з позивачкою більше двох років спільно не живуть, сімейних взаємовідносин не підтримують. Він не бажав розірвання шлюбу,однак зважаючи на бажання позивачки, погоджується з її намірами. Вислухавши відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5 ). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім`ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 квітня 1993 року. Від спільного проживання мають двоє дітей, які на даний час повнолітні. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживає спиртними напоями, у звязку з чим між ними часто виникають скандали. Крім того, у них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сімї. На даний час вони жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не прибула, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти постановлення заочного рішення, оскільки відповідач самовільно покинув приміщення суду до початку судового засідання. Належним чином повідомлений про час та день розгляду справи відповідач у судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 липня 2006 року. Від спільного проживання дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживає спиртними напоями, у звязку з чим між ними часто виникають сварки у процесі яких відповідач наносить їй побої. Крім того, у них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що і призвело до розпаду сімї. Два місця тому відповідач покинув сімю та перейшов проживати до іншої жінки. З того часу вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу настоює. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи у судове засідання не зявився повторно, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, негативна поведінка відповідача призвела до того, що вони спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй теперішнє прізвище, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 серпня 2019 року. Від спільного проживання дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який систематично проявляє до неї агресію із застосуванням фізичного насильства. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями, та перебуваючи у нетверезому стані вчиняє сварки, ображає її. Вважає, що такі обставини призвели до втрати любові та поваги між ними. З 10 листопада 2020 року вони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне. Додатково пояснила, що після одруження проживала спільно з відповідачем у його батьків. Відповідач час від часу зловживав алкоголем та будучи у нетверезому стані безпричинно скандалив, наносив їй тілесні ушкодження. Після чергового побиття вона залишила чоловіка та переїхали до своїх батьків. Хоче спокою і нормального життя, чого не може забезпечити їй відповідач, який неодноразово обіцяв не вживати алкоголь та не бити її, але не дотримався даних їй обіцянок. Відповідач у судове засідання не прибув повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім`ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved