overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

у січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на укладення шлюбу з [PERSON], [INFO], у відділі РАЦС Голосіївського району м. Києва. Свою позицію мотивувала тим, що це обоюдне рішення її та [PERSON], проте, коли вони звернулись до відділу РАЦС Голосіївського району м.Києва із заявою про реєстрацію шлюбу, їм було відмовлено, у зв'язку з недосягненням нею шлюбного віку. Зазначила, що реєстрація шлюбу відповідає її інтересам та інтересам [PERSON], оскільки вони кохають один одного, її мати не заперечує проти укладення шлюбу, тому просить задовольнити заяву та надати їй право на шлюб. В судовому засіданні заявник, заінтересовані особи: [PERSON] та [PERSON] підтримали заяву та просили суд її задовольнити. Представник з відділу РАЦС Голосіївського району м. Києва в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши заявника, третіх осіб: [PERSON] та [PERSON], які не заперечували проти розгляду заяви за відсутності ВРАЦС Голосіївського району м. Києва, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] року в м. Києві, що підтверджується даними паспорту останньої серії [NUMBER], виданого Голосіївським РВ ГУДМС України в м. Києві 06 лютого 2014 року (а. с. 4). На момент звернення до суду заявнику виповнилось 17 років. З наданих суду пояснень заявника та [PERSON] вбачається, що звернення до суду з заявою про надання права на шлюб є взаємним і реєстрація шлюбу відповідає їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 22 СК України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам (ст. 23 СК України). Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року зазначено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Тому, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] бажають зареєструвати шлюб, надання права на шлюб відповідає їхнім інтересам, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про надання права на шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду та просить стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» суму страхового відшкодування у розмірі 20 621,78 грн. На обґрунтування позову зазначає, що між [PERSON] та ПАТ «УСК «Гарант-Авто» 18.07.2013 року було укладено договір № 35/00/27617 добровільного страхування транспортного засобу «КАСКО-УкрАВТО». 11.01.2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Nissan» реєстраційний номер [NUMBER], в результаті якої автомобіль отримав механічні пошкодження. Позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату суми страхового відшкодування. ПАТ «УСК «Гарант-Авто» визначив суму страхового відшкодування у розмірі 20 621,78 грн., проте жодних не було здійснено. Позивач у заяві поданій до суду просила розглядати справу без її участі. Вимоги позову підтримує у повному обсязі. Відповідач про дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що транспортний засіб марки «Nissan» реєстраційний номер [NUMBER], згідно договору № 35-00/27617 добровільного страхування транспортного засобу від 18 липня 2013 року, що укладений між ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та [PERSON], застрахований в ПАТ «УСК «Гарант-Авто». 11 січня 2014 року по вул. Леваневського, буд. 36 в м. Біла Церква відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Nissan» реєстраційний номер [NUMBER]. Листом від 23.05.2014 року за № 3409/в відповідач повідомив [PERSON] проте, що згідно страхового акту № 16432 сума страхового відшкодування становить 20 621,78 грн. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що ПАТ «УСК «Гарант-Авто» взяті на себе зобов'язання за договором добровільного страхування транспортного засобу від 18 липня 2013 року № 35-00/27617 належним чином не виконує, тому позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 20 621,78 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Враховуючи те, що суд задовольняє позов, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь [PERSON] підлягає до стягнення 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулась у суд з дійсною позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем. Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось, виявилось різне сприйняття сімейного життя, несумісність характеру. Вказувала, що спільне господарство та спільне життя між нею та відповідачем не ведеться з 15 серпня 2014 року. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, повідомлявся про місце, час проведення судового засідання належним чином, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 05.09.2008 року було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області. Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Судом встановлено, що подружжя не заперечує проти розірвання між ними шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Пояснив суду, що сторони проживають окремо з червня 2014 року, з того ж часу не ведуть спільне господарство. Вважає, що примирення між сторонами неможливе. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників в судовому розгляді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 серпня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). У судовому засідання представник позивача пояснив, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків з червня 2014 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища позивача не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з заявою, у якій просить призначити її опікуном [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що 18 грудня 2014 року Подільським районним судом міста Києва, її сина було визнано недієздатним. Однак судом під час розгляду справи не було вирішено питання щодо встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна. Відповідно до ст.. 55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. [PERSON] одружений, має сина, ні дружина ні син з ним більше 12 років не спілкуються, не доглядають його та взагалі відмовились від нього. Таким чином, його єдиним родичем, що доглядає та піклується про нього є його мати - [PERSON]. До теперішнього часу [PERSON], якого рішенням суду визнано недієздатним, немає опікуна. Недієздатна особа не має права вчиняти будь-які правочини. Від її імені всі правочини вчиняє опікун. З моменту, як [PERSON] був позбавлений дієздатності, він втратив можливість здійснювати та захищати свої особисті немайнові та майнові права. Мати в свою чергу, фактично піклуючись про свого сина, не мають законних підстав здійснювати будь-які дії для реалізації та захисту його законних прав та інтересів. Так, вона не може отримувати його пенсію, укладати від його імені та в його інтересах договори, вчиняти інші правочини. У судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] через свою психічну хворобу, яка носить стійкий та хронічний характер, він перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері з 2009 року. Неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, захворювання почало розвиватися з 2006 року після черепно-мозкової травми, переніс трепанацію черепа, вживав та вживає спиртні напої, з вказаного часу з'явились судомні приступи, що посилаються на фоні вживання спиртних напоїв, він перебуває в агресивному стані часто, не може орієнтуватись в життєвих ситуаціях, самостійно себе обслуговувати та дбати про себе, захистити свої права. Заявник пояснила, що має можливість доглядати за [PERSON] тому просить призначити її опікуном над сином. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З подання Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації № 108-4138/01 від 30 березня 2015 року вбачається, що останній вважає за доцільне призначити [PERSON], [INFO] опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. Перешкод для призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] судом не встановлено. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, з тих підстав, що у належній їй квартирі [ADDRESS] зареєстрована колишня дружина її сина [PERSON], яка після припинення шлюбних стосунків близько трьох років у даній квартирі не проживає та не з'являється. У судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачеві [PERSON] належить квартира [ADDRESS] За вказаною адресою зареєстрована громадянка [PERSON], яка, як пояснила позивач, з її сином перебувала у шлюбі, що розірвано рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 10.11.2011 року, та близько трьох років у вказаній квартирі не з'являлася. Таким чином, відповідач не являється членом родини позивача, своїм небажанням виселитися чинить перешкоду в розпорядженні власним майном позивачеві. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 серпня 1992 року між нею та відповідачем у відділі РАЦС Чернігівського міськвиконкому, був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1276. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що кожен з них має різні характери та погляди на життя, між ними постійно виникали сварки, які призвели до розпаду сім'ї. Сторони припинили шлюбні стосунки, віддалились один від одного. Вважає, що сім'я розпалась, налагодження сімейних відносин є неможливим та суперечить її інтересам, тому просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з»явилася, направила заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, на розірвання шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі РАЦС Чернігівського міськвиконкому був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1276. Від шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Спір про майно та місце проживання дитини не заявлено. У зв'язку з несумісністю характерів, різними поглядами на життя, сім'ю та ведення домашнього господарства, сторони втратили почуття поваги та кохання один до одного. Шлюбні та сімейні стосунки між ними припинені. Враховуючи те, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки сторони миритися не бажають, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м.Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву обґрунтовує тим, що у період з 14 грудня 1979 року по 02 квітня 1990 року вона працювала на казенному підприємстві «Радіовимірювач» на посаді оператора прецизійної фотолітографії. У вказаний період заявниця виконувала роботи, пов'язані зі шкідливими, ядовитими та їдкими речовинами такі, як трихлоретен, уайт-спирт, толуол, ізопропіловий спирт, діметілфомамід, моноетаноламін, діоксан, інших робіт вона не виконувала. Вказує, що посада оператора прецизійної фотолітографії була внесена до пільгового списку постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» та згідно довідки, виданої казенним підприємством «Радіовимірювач», вона працювала в період, коли діяв Список №2 розділ ХVII «Радіотехнічне виробництво» п.2 електровакуумне виробництво « а) промивщики електровакуумних деталей та вузлів в розчині плавікової кислоти, як промивщик колб із застосуванням кислотних розчинів, перелік фактично виконуваних нею робіт, що підтверджується техпроцесом, який був основним документом, яким керувалися при виконанні вказаних робіт. Враховуючи те, що в період з 14 грудня 1979 року по 02 квітня 1990 року заявник була прийнята на роботу оператора прецизійної фотолітографії, проте фактично виконувала роботи та обов'язки, передбачені посадою промивщика колб із застосуванням кислотних розчинів, заявник звернулася до суду з відповідною заявою про встановлення вищевказаного факту. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив заяву задовольнити. Представник казенного підприємства «Радіовимірювач» в судове засідання не з'явився, надіслав до суду свою письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував та підтвердив той факт, що у вказаний вище період [PERSON] дійсно виконувала роботи промивщика колб із застосуванням кислотних розчинів, хоч і була оформлена на посаду оператора прецизійної фотолітографії. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що між ним та нею був укладений шлюб 21.01.2010 року та зареєстровано у Червонокамянскій сільській раді Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис №01. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав та просив розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Сторони у шлюбі з 21.01.2010 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ №042637, виданого 21.01.2010 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сімї є неможливим, фактичні шлюбні відносини припинено та збереження родини суперечило б інтересам сторін. Крім того, спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що між ним та нею був укладений шлюб 21.09.1991 року та зареєстрований у Пантаївській селищній раді міста Олександрії Кіровоградської області, актовий запис №16. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач у судове засідання не зявився, але надала письмову заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилася, але надіслала нотаріально завірену заяву в якій просить розірвати шлюб. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Сторони у шлюбі з 21.09.1991 року та зареєстрований у Пантаївській селищній раді міста Олександрії Кіровоградської області, актовий запис №16, відповідно до свідоцтва про шлюб серії ІІ-ОЛ №308770. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сімї є неможливим. Сторони фактичні шлюбні відносини припинили. Крім того, спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved