Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14 травня 2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 18320 доларів США зі сплатою 13,5% на рік за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 13 травня 2014 року. Позичальник повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками та пені. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 52144,03 долари США, та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву , згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 14 травня 2007 року між позивачем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, був укладений договір кредиту №161/А-064 відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти на придбання автомобіля у розмірі 18320 США зі сплатою 13.5% на рік за весь час користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 10 травня 2014 року. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути кредитні кошти у порядку, встановленому договором /а.с. 5-9/. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу обумовлену договором суму коштів. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, сплати відсотків, внаслідок чого станом на 14 липня 2016 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 52144,03 доларів США, з яких: 16742,53 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 19006,57 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7678,31 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 8716,62 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Розмір заборгованості підтверджується відповідним розрахунком /а.с.4/. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved