Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

у серпні 2021 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача відшкодування майнової шкоди у розмірі 101512 грн 00 коп. та судовий збір по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.10.2021 трапилося ДТП за участю службового автомобіля «Renault Logan» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням співробітника ПрАТ «САВ 92» [PERSON] на підставі чого, останнього відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2020 притягнено до адміністративної відповідальності за порушення ст.ст. 124, 130 КУпАП, а тому на підставі зазначених обставин позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 101512 грн 00 коп., яку він просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявлена позивачем до стягнення сума складає 101512 грн 00 коп., що за своїм розміром не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, зважаючи на належне повідомлення відповідача у справі про розгляд такої, згідно вимог ст. 128, 131 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , 15.10.2020 о 19 год. 20 хв. в м. Києві на вул. Героїв Космосу, 1, керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. [NUMBER] не був уважним, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів, чим порушив пункт 2.3б, 13.1 ПДР. Крім того, [PERSON] , 15.10.2020 об 19 год. 20 хв. в м. Києві на вул. Героїв Космосу, 1, керував автомобілем «Рено», д.н.з. [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, [PERSON] , відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнено о адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається зі звіту вих. №17690 від 01.02.2021 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Renault Logan» д.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 110734 грн 54 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 65541 грн 41 коп. Позивач здійснював виклик [PERSON] шляхом повідомлення для участі в технічному огляді автомобіля після ДТП на 26.01.2021 о 10 год. 00 хв. Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього кодексу. На підставі договору №П-1379/2020 найму транспортного засобу від 09.01.2020 укладеного між ПрАТ «САВ 92» та ДП «Савсервіс Столиця», позивачеві передано згідно акту №1 прийому-передачі в платне користування автомобілі, зокрема, «Renault Logan» д.н.з. [NUMBER] . Згідно п. 3.3. Договору на момент повернення автомобілі повинні бути у стані не гірше ніж на момент передачі в найму та мати задовільний вигляд, з урахуванням рівня зносу впродовж найму. ПрАТ «САВ 92» на підставі акту виконаних робіт №ЄІ-0535 від 17.02.2021 сплатив ФОП [PERSON] за ремонт та з/ч без ПДВ, суму грошових коштів у розмірі 101512 грн 00 коп. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Як вбачається, [PERSON] 03.02.2020 Наказом №208-К був прийнятий на роботу в ПрАТ «САВ 92» на посаду агента рекламного до відділу продажу продуктів харчування з 05.02.2020 за основним місцем роботи. На підставі наказу №119 від 05.10.2020 за працівником ПрАТ «САВ 92» [PERSON] закріплено службовий автомобіль «Renault Logan» д.н.з. [NUMBER] з метою забезпечення експлуатації транспортних засобів підприємства. Вказаний транспортний засіб «Renault Logan» д.н.з. [NUMBER] прийнятий [PERSON] на підставі акту прийму-передачі автомобіля, в якому відповідач погодився, що він несе матеріальну відповідальність за технічний стан і збереження прийнятого ним автомобіля. Згідно пояснювальної записки від 16.10.2020 [PERSON] засвідчив той факт, що здійснив зіткнення за службовому автомобілі з ТЗ «Хундай» на вул. Героїв Севастополя у нетверезому стані та визнав вину. 16.10.2021 Наказом №364-к [PERSON] звільнено із займаної посади. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до ст.1191 ЦК України. Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК). Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України після проведення виплат на користь власника пошкодженого автомобіля у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду №14 від 29.12.1992 при розгляді справ за позовами про покладення повної матеріальної відповідальності за п.4 ст.134 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації працівником, який знаходився у нетверезому стані, судам необхідно враховувати, що нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом. Маючи на увазі, що заподіяння шкоди працівником, який був у нетверезому стані, є одним з найгрубіших порушень трудових обов`язків, зменшення розміру відшкодування за цю шкоду, як правило, не допускається. Обставини щодо керування відповідачем транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння судом встановлено вище, а також визнано самим відповідачем. Крім цього в п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду №14 від 29.12.1992 при визначенні розміру матеріальної шкоди, заподіяної працівниками самовільним використанням в особистих цілях технічних засобів (автомобілів, тракторів, автокранів і т.п.), що належать підприємствам, установам, організаціям, з якими вони перебувають у трудових відносинах, слід виходити з того, що така шкода, як заподіяна не при виконанні трудових (службових) обов`язків, підлягає відшкодуванню із застосуванням норм цивільного законодавства (ст.ст. 203, 453 ЦК України) в цих випадках шкода відшкодовується у повному обсязі, включаючи і не одержані підприємством, установою, організацією прибутки від використання зазначених технічних засобів. Згідно п. 5.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку, затвердженого Протоколом загальних зборів трудового колективу ПрАТ «САВ 92» 03.02.2020 №2, у компанії встановлюється робочий тиждень і такий розпорядок дня: початок робочого дня 09 год. 00 хв., закінчення робочого дня 18 год. 00 хв. Як вбачається із матеріалів справи, зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася 15.10.2020 о 19 год. 00 хв., тобто після закінчення робочого дня. Згідно з сталою практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що відповідачем було заподіяно шкоди шляхом пошкодження автомобіля після викоання своїх службових обов`язків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, при цьому ним не спростовано доводів позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2379 грн 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved