Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

У серпні 2019 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява АТ «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стислий виклад обставин та зміст позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24 вересня 2012 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір № 262540189602852, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 28 858,71 грн. 19 листопада 2016 року діяльність ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилася шляхом приєднання до ПАТ «Перший український міжнародний банк», тому позивач є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої кредитні зобов`язання за вказаний кредитним договором, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, яка становить 128 000 грн., та складається із: 10 688,11 грн. - заборгованість за кредитом, 16 289,80 грн. - заборгованість за процентами, та 101 022,09 грн. - штрафні санкції. Позивач просить стягнути із відповідача вказаний розмір заборгованості за кредитним договором та понесені витрати по оплаті судового збору. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 34). У судове засідання представник позивача не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала клопотання, в якому просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом. 24 вересня 2020 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Ренесанс капітал» підписано пропозицію укласти Договір карткового рахунку та договір страхування, відповідно до якого Банк відкриває Клієнту картковий рахунок із встановленням кредитного ліміту, сплатою відсотків за користування офердрафтом у розмірі 36 % річних. Зі змісту вищевказаної пропозиції вбачається, що Клієнт погодився із тим, що складовою та невід`ємною частиною Договору карткового рахунку, окрім цієї пропозиції й Умов, є Правила користування платіжними картками Банку та Тарифи за ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. Також, Клієнт зобов`язався неухильно виконувати положення таких Правил та Тарифів. Як передбачено п. 4.1. Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків за користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти розраховані, виходячи з процентної ставки, вказаної у Пропозиції, від неповерненої суми кредиту. При цьому, у випадку порушення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту, передбачених Графіком платежів, нарахування та сплата процентів на суму такої простроченої заборгованості за основною сумою кредиту (частиною кредиту, яку не було своєчасно повернуто Позичальником) здійснюється за процентною ставкою 0,01 %. За обслуговування кредиту позичальник щомісячно сплачує комісію у розмірі, вказаному у Пропозиції, від початкової суми кредиту, перерахованої банком згідно з цим розділом (база розрахунку комісії) (п. 4.2.). Згідно із п. 5.1. Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків Позичальник зобов`язується щомісячно частинами погашати суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту та комісію в сумах та терміни, що передбачені Графіком платежів, шляхом безготівкового перерахування коштів у відповідних сумах на рахунку Банку або поточний рахунок Позичальника, відкритий для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості. Пунктом 6.2. вищевказаних Загальних умов передбачено, що за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів та/або комісії у терміни, що передбачені графіком платежів та/або іншим чином визначені відповідно до Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від простроченої суми за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми, розрахованої на останній день місячного строку. З матеріалів справи встановлено, що у результаті реорганізації Акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал», що підтверджується копією статуту та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. До матеріалів справи позивачем надано виписку з рахунку [PERSON] (а.с. 11), відповідно до якої у відповідача утворилася заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 23.07.2019 р. становить 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень та складається із: -4862,08 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; -15 963,01 грн. - прострочена заборгованість за процентами; -5826,06 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту; -326,79 грн. - строкова заборгованість за процентами; -101 022,09 грн. - неустойка за порушення зобов`язань по кредиту та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. 05 квітня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» направив [PERSON] письмову вимогу, в якій вимагав сплатити заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 723,21 грн. у строк до 12.04.2018 р. (а.с. 9). Доказів погашення відповідачем такої суми заборгованості у матеріалах справи відсутні. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідність до вимог ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам у справі, враховуючи те, що зобов`язання відповідача за кредитним договором від 24.09.2012 року, укладеним між сторонами, у повному обсязі не виконано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками за користування кредитом у загальному розмірі. Також, у позовних вимогах позивач просить стягнути із відповідача на свою користь штрафні санкції у розмірі 101 022,09 грн., яка також складається із суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. Однак, у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано розрахунку про те, яким чином, за який період та на що нараховані такі штрафні санкції. На обґрунтування їх нарахування у позові є посилання лише на п. 6.2., у той час як у виписці з рахунку [PERSON] позивач зазначає, що нарахований розмір штрафних санкцій також включає в себе суму плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. Для надання пояснення стосовно нарахованих вказаних штрафних санкцій судом визнавалася обов`язковою явка у судове засідання представника позивача, однак представник у судові засідання не з`являвся, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Отже, позовні вимоги про стягнення із відповідача штрафних санкцій у розмірі 101 022,09 грн. задоволенню не підлягають, у зв`язку із їх необґрунтованістю та недоведеністю. Щодо судових витрат Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22618 від 14 червня 2019 року (оригінал платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 405 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial