Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

У січні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 01.09.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л. В даній квартирі проживає син позивачки - [PERSON] . У квартирі [ADDRESS] також зареєстрований відповідач [PERSON] , однак, останній не проживає та ніколи не проживав у вищевказаній квартирі. Враховуючи, що відповідач не проживає у спірній квартирі та відсутній за місцем реєстрації більше року без поважних причин, а його реєстрація порушує права позивача, як власника квартири та особового рахунку, в тому числі позивач змушена нести додаткові витрати на утримання житла. [PERSON] просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Дарницького районного суд м. Києва від 21.01.2020 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилась. У вимогах до позовної заяви, позивач просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відзиву та будь яких заяв, клопотань до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 01.09.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л. (а.с. 11-13). В позовній заяві вказано, що на даний час в квартирі проживає син позивачки - [PERSON] , [INFO] . У квартирі [ADDRESS] також зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» (а.с. 22). Позивач вказує, що відповідач [PERSON] не проживає та ніколи не проживав у квартирі [ADDRESS] , тобто понад рік не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере. Факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі також підтверджується Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 06.07.2018 (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У зв`язку з тим, що відповідач не мешкає в спірній квартирі, але зареєстрований у ній, чим порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Позивач самостійно здійснює витрати щодо утримання квартири, сплачує комунальні послуги та витрати за користування житловим приміщенням. В свою чергу відповідач, не здійснює плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири, що підтверджується копіями квитанцій про сплату комунальних послуг (а.с. 15-17). Факт реєстрації в квартирі відповідача, тягне за собою додаткові матеріальні витрати на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальну шкоду. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved