Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У січні 2014 року представник [PERSON]- [PERSON], який діє на підставі довіреності від 01 листопада 2013 року, звернувся до суду із позовом до державного підприємства «Макіїввугілля» (далі - ДП «Макіїввугілля»), Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Совєтському районі міста Макіївки про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я унаслідок трудового каліцтва та професійного захворювання. [PERSON] та його представник [PERSON], які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи судом, не використали наданого законом права на безпосередню участі у судовому засіданні, надали суду клопотання про розгляд позовної заяви у їх відсутність. (а.с.62,64,67). У позовній заяві представником позивача [PERSON] було зазначено про те, що [PERSON] з 26 вересня 1986 року по 10 вересня 2003 року періодами працював на підприємствах вугільної промисловості України, у тому числі на шахтах «Совєтська» та «Холодна Балка» ДП «Макіїввугілля» робочим підземним шахтних професій з повним робочим днем під землею. Тривалий час його праця була в шкідливих умовах, під впливом шкідливих факторів виробничого середовища. 29 червня 1998 року під час виконання своїх трудових обов`язків на шахті «Совєтська» ДП «Макіїввугілля» його було травмовано, про що роботодавцем було складено відповідний акт по формі Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Висновком МСЕК (серії ДОГН-04 № 047984 від 30 серпня 2005 року) йому вперше було встановлено 15% втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом 29 червня 1998 року. Крім того, під час виконання трудових обов`язків на шахті «Холодна Балка» ДП «Макіїввугілля» у нього у 2010 році було виявлено професійне захворювання - хронічне обструктивне захворювання легенів, і 18 березня 2010 року роботодавцем було проведено розслідування, про що було складено відповідний акт форми П-4. Висновком МСЕК (серії 10 ААА № 037621 від 05 травня 2011 року) відносно нього безстроково була встановлена стійка втрата професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням у розмірі 40% і інвалідність 3 групи (вперше втрата професійної працездатності у розмірі 30% була встановлена у 2010 році). Посилаючись на положення Конституції України, статтю 237-1 КзпП України, Рішення Конституційного Суду України, представник позивача вважає, що несприятливі умови праці на підприємствах призвели до ушкодження здоров`я [PERSON]- виробничої травми та професійного захворювання, унаслідок чого йому спричинені моральні втрати, розмір компенсації яких він визначає з урахуванням глибини та тривалості цих моральних страждань. У зв`язку з відмовою відповідачів у добровільному порядку відшкодувати моральну шкоду, представник позивача просив суд стягнути на користь [PERSON]: з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Совєтському районі міста Макіївки завдану моральну шкоду у сумі 15 000 грн. у зв`язку з трудовим каліцтвом у 1998 році та втратою 15 % професійної працездатності ; з ДП «Макіїввугілля» завдану моральну шкоду у сумі 40 000 грн. у зв`зку з професійним захворюванням та втратою 40% професійної працездатності. Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Совєтському районі міста Макіївки - головний спеціаліст-юрисконсульт Глєбова Н.В., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, на обґрунтування своїх заперечень зазначила про те, що під час роботи на шахті «Совєтська» [PERSON] було 19 червня 1998 року отримано виробничу травму, за наслідками якої було складено акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 № 29 від 22 червня 1998 року. За наслідками цієї травми [PERSON] вперше висновком МСЕК 28 вересня 1998 року було встановлено 15% втрати професійної працездатності строком на 1 рік. У подальшому [PERSON] за наслідками травми, отриманої 19 червня (а не 29 червня, як зазначено у позовній заяві) 1998 року ще шість разів проходив переогляд в МСЕК, що підтверджується відповідними довідками, тому посилання його представника на те, що 30 серпня 2005 року висновком МСЕК було первинно встановлено [PERSON] втрату 15% професійної працездатності, не відповідають дійсності, бо у 2005 році [PERSON] п`ятий раз проходив переогляд по травмі від 19 червня 1998 року. Саме за заявою [PERSON], поданої у 1998 році, підприємством йому було призначено виплату сум відшкодування шкоди, а потім ці виплати до 10 жовтня 2001 року проводилися правонаступником шахти «Совєтська» - УДК «Укрвуглереструктуризація». У зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та створення з 01 квітня 2001 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у Совєтському районі міста Макіївки УДК «Укрвуглереструктуризація» всі особові справи потерпілих від нещасного випадку на виробництві та профзахворювань були передані для продовження раніше призначених страхових виплат. Вважає, що відділення Фонду не може відповідати за завдану [PERSON] моральну шкоду внаслідок виробничої травми 19 червня 1998 року, враховуючи при цьому те, що первинне встановлення втрати працездатності [PERSON] по цій виробничій травмі мало місце ще у вересні 1998 року, тобто до вступу в дію Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», тому просила у задоволенні позовних вимог до Фонду про відшкодування моральної шкоди у сумі 15 000 грн. відмовити. Представник Державного підприємства «Макіїввугілля» - помічник директора з правових питань відокремленого підрозділу «Шахта «Холодна Балка» Коротич Є.В., який діє на підставі довіреності, позовні вимоги у судовому засіданні не визнав, на обґрунтування своїх заперечень зазначив про те, що із загального трудового стажу [PERSON] лише 5 років 10 місяців працював на шахті «Холодна Балка» ДП «Макіїввугілля». Саме під час роботи на цьому підприємстві 18 березня 2010 року у нього було виявлено професійне захворювання «хронічне обструктивне захворювання легенів», про що було складено відповідний акт за формою П-4. Вважає, що ДП «Макіїввугілля» не може нести відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди внаслідок втрати [PERSON] професійної працездатності у розмірі 30%, як це було первинно встановлено висновком МСЕК у 2010 році, бо причиною такого професійного захворювання є тривалий шкідливий вплив під час трудової діяльності на різних підприємствах на організм пилу фиброгенної дії, про що і зазначено у акті розслідування професійного захворювання від 18 березня 2010 року. Крім того, вважає, що факт заподіяння моральної шкоди повинен бути підтверджений відповідним висновком МСЕК, а такого доказу позивачем та його представником суду не було надано, тому у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у сумі 40 000 грн. просив відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (статті 11 ЦПК України) установив наступне. Приписами статті 46 Конституції України (254к/96-ВР) закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON], [INFO], з 24 квітня 1996 року по 25 вересня 2000 року працював прохідником 5 розряду з повним робочем днем у шахті, перебуваючи у трудових відносинах з шахтою «Совєтська» ДП « Макіїввугілля». (а.с. 5-6, 7-9). 19 червня 1998 року в 17 годині 30 хвилин під час виконання трудових обов`язків прохідника шахти «Совєтська» його було травмовано (травмування другого пальця правої кісті руки), про що складено відповідний акт за № 29 від 22 червня 1998 року по формі Н-1.(а.с.10-11) Відповідно до довідки МСЕК № 041084 від 28 вересня 1998 року [PERSON] первинно було встановлено втрату 15% професійної працездатності у зв`язку з травмування 19 червня 1998 року.(а.с. 42) Саме на підставі цієї довідки [PERSON] було 20 жовтня 1998 року подано письмову заяву керівництву шахти «Совєтська» з питання призначення виплат відшкодування шкоди по травмуванню. (а.с. 40) Зазначені документи були надані суду із матеріалів регресної справи [PERSON], яка на даний час перебуває у відділенні виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання в Совєтському районі міста Макіївки. За змістом статей 1,21,28, 34 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-ХІV, набрав чинності з 1 квітня 2001 року), на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України покладено обов`язок відшкодувати застрахованим особам моральну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров`я, заподіяну умовами виробництва, при цьому сума страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати. Відповідно до положень статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної сили, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Враховуючи той факт, що висновком МСЕК від 28 вересня 1998 року позивачу вперше встановлена втрата професійної працездатності 15%, а на цей час Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань ще не відповідав за завдану моральну шкоду (Закон № 1105-ХIV набрав чинності з 01 квітня 2001 року), суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог [PERSON] про відшкодування відділенням Фонду завданої моральної шкоди у сумі 15 000 грн. внаслідок виробничої травми 19 червня 1998 року, тому у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити. Посилання представника позивача [PERSON] у позовній заяві на те, що первинно за виробничою травмою [PERSON] було встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 15%, про що свідчить довідка МСЕК серії ДОН-04 № 047984 від 30 серпня 2005 року, не приймаються судом до уваги, як такі, що суперечать фактичним обставинам справи. Так, згідно відомостей із регресної справи [PERSON], наданих суду відділенням Фонду, убачається, що після встановлення первинної втрати професійної працездатності 28 вересня 1998 року за виробничою травмою 19 червня 1998 року, [PERSON] у подальшому проходив наступні медичні переогляди: 20 вересня 1999 року (а.с.43), 04 вересня 2001 року (а.с. 44), 02 вересня 2003 року (а.с.45), 30 серпня 2005 року (а.с.46). Крім того, із матеріалів справи убачається, що [PERSON] з 29 березня 2004 року по 29 квітня 2010 року працював підземним прохідником 5 розряду з повним робочем днем у шахті на шахті «Холодна Балка» ДП «Макіїввугілля» та був звільнений на підставі пункту 2 статті 40 КзпП України у зв`язку із станом здоров`я. ( а.с. 7-9). На підприємстві вугільної промисловості позивач працював у особливо шкідливих і небезпечних умовах та під час виконання своїх трудових обов'язків, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 18 березня 2010 року у [PERSON] було виявлено наявність професійного захворювання - хронічне обструктивне захворювання легенів пильової етіології, друга стадія, помірна течія, емфізема легенів, легенева недостатність першої - другої ступені. Причиною цього професійного захворювання є тривала дія під час трудової діяльності на організм пилу фіброгенної дії. ( а. с. 15-16) Згідно висновку МСЕК від 22 квітня 2010 року за цим професійним захворюванням було встановлено у [PERSON] вперше втрату 30% професійної працездатності та визнано інвалідом 3 групи . (а.с. 66) Відповідно до положень статті 153 Кодексу законів про працю України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці на всіх підприємствах, в установах, організаціях покладається на власника або уповноважений ним орган. Приписами статті 13 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ «Про охорону праці» визначено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Таким чином, у позивача є всі законні підстави вимагати відшкодування шкоди, завданої здоров'ю у зв'язку з вищевказаним професійним захворюванням, за нормами вказаного Закону за рахунок відповідача - ДП «Макіїввугілля». Відповідно до вимог статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Визначення моральної шкоди міститься у положеннях статті 23 ЦК України, у якій зазначено, що моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обґрунтовуючи вимоги про наявність факту спричинення та розміру компенсації моральної шкоди, представник позивача [PERSON] у позовній заяві зазначив про те, що [PERSON] не має можливості працювати на посадах, які дозволяють одержувати великий особистий заробіток, а виплата регресу у невеликій сумі позначається на його повсякденному сімейному житті; були частково порушені його відносини з оточуючими його людьми, близькими, друзями та знайомими, він обмежений у спілкуванні з ними, його не залишає почуття власної неповноцінності у зв`язку з утратою організмом частини нормальних життєвих функцій; він не може у повному обсязі виконувати роботу по господарстві, а при її виконанні зазнає фізичних болей у легенях, не може нормально спати; він змушений постійно лікуватися, порушені його плані на подальше життя. Компенсація моральної шкоди по професійному захворюванню оцінюється ним у розмірі 40 000 грн. Факт звільнення [PERSON] з підприємства за станом здоров'я, знаходження його на стаціонарному і амбулаторному лікуванні в медичних закладах підтверджено наявними в матеріалах справи даними трудової книжки позивача, висновками медико-соціальної експертної комісії, виписками з історій хвороби позивача. Відповідачем в порядку статті 60 ЦПК України не надано суду будь-яких доказів неспричинення [PERSON] моральних і фізичних страждань унаслідок отримання професійного захворювання при виконанні трудових обов'язків. Посилання представника ДП «Макіїввугілля» у судовому засіданні на відсутність об'єктивних доказів спричинення моральної шкоди [PERSON], у зв'язку з ненаданням позивачем висновку медико-експертної комісії, судом визнаються безпідставними, оскільки [PERSON] унаслідок професійного захворювання спричинена стійка втрата професійної працездатності. Необхідність надання довідки МСЕК про наявність моральної шкоди згідно до положень частини 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», передбачалась у випадку заподіяння шкоди умовами виробництва, яка не спричинила стійкої втрати потерпілим працездатності. Відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, питання визначення спричинення моральної шкоди працівникам при отриманні професійного захворювання не входить до прав і обов'язків комісії (пункт 11). Крім того, у пункті 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рн/2004 вказано, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання. Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт отримання [PERSON] професійного захворювання на виробництві, яке призвело до стійкої втрати професійної працездатності (30%), необхідність за медичними рекомендаціями постійного лікування, суд визнає, що це професійне захворювання зумовило порушення нормальних життєвих зв'язків позивача [PERSON], негативно відбилися на його фізичному та психічному стані, змусили змінити спосіб життя та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, таким чином [PERSON] завдана моральна шкода. Враховуючи те, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь- яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь [PERSON], суд приймає до уваги конкретні обставини професійного захворювання органів дихання, характер та глибину пов'язаних з цим моральних і фізичних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу його життя та необхідність докладання для його організації додаткових зусиль. На підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, суд повинен керуватися засадами розумності, виваженості та справедливості, тому враховуючи вищевказані обставини по справі, суд вважає, що зазначені обставини дають підстави для стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 9 000 грн. При цьому суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості та враховує стан здоров'я позивача, яке потребує подальшого лікування та не може бути відновлене, неможливість у зв'язку з цим виконувати роботу за професією в шахті, неможливість в повній мірі забезпечувати себе та членів родини. Правилами частини першої статті 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення помісячних платежів. Позивач та його представник у позовній заяві не наполягали на її одноразовій виплаті. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 3) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць. Позовні вимоги [PERSON] судом задоволені повністю. Позивачем не надано суду об'єктивних доказів щодо необхідності допустити негайне його виконання на стягнення усієї присудженої суми платежів, у зв'язку з чим законних підстав для задоволення даної вимоги суд не вбачає. Позивачем при зверненні до суду за захистом порушеного права судові витрати не понесені. Приймаючи до уваги, що позивач, на користь якого постановлене рішення, звільнений від сплати судових витрат при зверненні з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави, на підставі положень ст.. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial