Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У січні 2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 10 жовтня 2013 року б/н, відповідно до умов якого позивачем видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом становила 30% на місяць на залишок заборгованості. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що невід'ємними частинами договору є умови і правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою, тарифи банку. Пунктом 2.1.1.5.5. умов і правил надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість із сплати кредиту, відсотків за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит та проценти за його користування у розмірі та порядку, визначеному договором. З цих підстав ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 15 654,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з викладених в позові підстав, просив задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З матеріалів справи вбачається, між ПАТ та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 10 жовтня 2013 року б/н, відповідно до умов якого позивачем видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом становила 30% на місяць на залишок заборгованості. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що невід'ємними частинами договору є умови і правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою, тарифи банку. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до пункту 2.1.1.5.5. умов і правил надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість із сплати кредиту, відсотків за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, [PERSON] не виконує взяті на себе за договором про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 10 жовтня 2013 року б/н зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати усіх платежів за договором, допустив заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування ним. Станом на 20 січня 2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 15 654,00 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 11 993,62 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 2278,90 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 159,86 грн., штрафи у сумі 500,00 грн. (фіксована складова) та 721,62 грн. (процентна складова). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Виходячи з аналізу зазначеної статті, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій: невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Частиною 1 статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.17.6. умов і правил надання банківських послуг у випадку порушення позичальником строків платежів за договором більш ніж на 30 днів, він повинен сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн + 5% від суми позову. За приписами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 10 жовтня 2013 року б/н у сумі 15 654,00 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 11 993,62 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 2278,90 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 159,86 грн., штрафи у сумі 500,00 грн. (фіксована складова) та 721,62 грн. (процентна складова). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 243,60 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved