Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний Університет імені Вадима Гетьмана» (р/р 35228201016380 в ГУ ДКСУ м. Києва, МФО 820019, ЄДРПОУ 02070884) 3537 грн. 67 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., аргументуючи тим, що згідно угоди №295570 від 10.11.2010 р., укладеної між позивачем та відповідачем, відповідно до «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти», затвердженого постановою КМ України від 16.06.2003 р. №916. Відповідачу було надано цільовий пільговий державний кредит для здобуття ним освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом підготовки фінанси і кредит на кредитно-економічному факультеті з галузі знань: економіка і підприємництво, денної форми навчання за рахунок коштів державного бюджету у розмірі 11197 грн. 00 коп. на навчальній рік та в сумі 44788 грн. 00 коп. на весь термін навчання. З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з листом від 14.07.2014 р. №01/13-1017 та претензією від 14.05.2015 р. № 01/13-838 на яку відповіді не отримав. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просила слухати справу за її відсутності, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не зэявлявся, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується поштовими повідомленням (а.с. 38, 42), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки представника суд не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно угоди №295570 від 10.11.2010 р., укладеної між позивачем та відповідачем, відповідно до «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти», затвердженого постановою КМ України від 16.06.2003 р. №916 (а.с. 13). Відповідачу було надано цільовий пільговий державний кредит для здобуття ним освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом підготовки фінанси і кредит на кредитно-економічному факультеті з галузі знань: економіка і підприємництво, денної форми навчання за рахунок коштів державного бюджету у розмірі 11197 грн. 00 коп. на навчальній рік та в сумі 44788 грн. 00 коп. на весь термін навчання. Відповідач отримав зазначені кошти за угодою на підставі видаткових касових ордерів (а.с. 10-12). Наказом від 25.12.2009 р. №2276-ст його було зараховано студентом І курсу кредитно-економічного факультету з 01.09.2009 р. за рахунок цільового пільгового кредиту для здобуття вищої освіти (а.с. 9). Наказом від 27.06.2013 р. №959-ст його було відраховано, у зв'язку з закінченням навчання з 30.06.2013 р., а тому строк погашення кредиту відповідно до п. 3.3. угоди настав 30.06.2014 р. (а.с. 8). З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з листом від 14.07.2014 р. №01/13-1017 та претензією від 14.05.2015 р. № 01/13-838 (а.с. 17, 18). Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. З цих підстав, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2203 грн. 04 коп. та 3% річних у розмірі 788 грн. 69 коп. Згідно п. 7.2 Угоди, у випадку ухилення одкржувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним одкржувач кредиту сплачує університет пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми, а тому, стягненню також підлягає і пеня у розмірі 545 грн. 94 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому у зв'язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме 243грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved