Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У січні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд визначити спосіб участі громадянина [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], без присутності матері, а саме: щосереди з 18 год. 00 хв. до 08 год. 30 хв. четверга; І, ІІІ п'ятниця кожного місяця з 18 год. хв., до 08 год. 30 хв. понеділка; половина осінніх, зимових та весняних канікул; 14 днів спільного відпочинку у літній період під час відпустки батька, посилаючись на ті підстави, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2017 від якого у них є дві доньки [PERSON] та [PERSON], які проживають із відповідачем по справі, проте з початку 2016 р. відповідач почала чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми та прийманні участі у їх вихованні, спілкування можливе було лише у присутності матері та на її території та неодноразові намагання вирішити дане питання з боку позивача ні до чого не привели. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні проти уточнень позовних вимог не заперечували. Третя особа Служба у справах дітей Святошинської РДА у м. Києві у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, було надіслано суду надіслано висновок про визнання способів участі у вихованні дітей, просила розглядати справу у відсутності представника третьої особи (а.с. 22-24). Суд з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2017 (а.с. 7). У даному шлюбі у сторін народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно акту обстеження умов проживання від 27.04.2017 за адресою: [ADDRESS] встановлено, що у вказай квартирі проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON], [PERSON], [PERSON] - яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], умови проживання задовільні (а.с. 26). Згідно акту обстеження умов проживання від 27.04.2017 10.05.2017 за адресою: [ADDRESS] встановлено, що проживають [PERSON] та [PERSON], умови проживання задовільні (а.с. 25). Згідно висновку Святошинської РДА у м. Києві від 31.05.2017 №107-40/4088 про визначення способів участі громадянина [PERSON] у вихованні малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а саме: щосереди з 18 год. 00 хв. до 08 год. 30 хв. четверга; І, ІІІ п'ятниця кожного місяця з 18 год. хв., до 08 год. 30 хв. понеділка; половина осінніх, зимових та весняних канікул; 14 днів спільного відпочинку у літній період під час відпустки батька (а.с. 23, 24). Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бети забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Як встановлено при розгляді справи, сторони проживають окремо, на разі іде процем про розірвання шлюбу у Святошинському районному суді м. Києва між ними, їх малолітні діти проживають разом з відповідачем. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених вище. На підставі викладеного,

Outcome: approved