Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

У серпні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №337/2011 від 13.07.2011 в сумі 63542 грн. 68 коп., посилаючись на ті підстави, що 13.07.2011 між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №337/2011 згідно якого банк надав відповідачу грошові кошти для придбання транспортного засобу в розмірі 143338 грн. 00 коп., термін повернення якого 13.07.2013. Так, згідно умов договору процентна ставка встановлена на рівні 20,00 % річних, дата сплати заборгованості по кредиту встановлюється 20 числа кожного місяця, крім того, як зазначено в позові, кредит надавався позичальнику на умовах строковості, платності, повернення, цільового спрямування та забезпеченості, однак відповідач порушила свої зобов'язання, в наслідок чого по вказаному кредитному договору утворилася заборгованість. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 81-82). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №337/2011 на придбання транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander 2.4», 2011 року випуску (а.с. 11-18). Так, на підставі даного кредитного договору відповідач отримала грошову суму у розмірі 143338 грн 00 коп, що підтверджується меморіальним ордером №538174 від 13.07.2011 (а.с. 10). Відповідно до п. 1.4 Договору, процентна ставка встановлена на рівні 20,00 % річних, дата сплати заборгованості по кредиту встановлена 20 числа кожного місяця. Відповідно п. 4.3 Договору, у випадку прострочення Позичальником виконання грошових зобов'язань, про які йдеться в п. 3.3.2 Загальної частини Договору, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних Боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини Кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії та обслуговування Кредиту), строк виконання яких настав і які не були виконанні на день прострочення, за кожний день, коли мало місце таке прострочення. Ставка, яка застосовується для обчислені пені, зазначена в п. 13 Спеціальної частини Договору. Банк може використати право на застосуванні пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим Договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або не робочий, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобов'язань. Судом також встановлено, що 13.07.2011 між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та відповідачем був укладений Договір застави транспортного засобу №337/2011/S-1, на підставі якого Банку було передано в заставу автомобіль марки «Mitsubishi Outlander 2.4», 2011 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 20-23). Так, у зв'язку із порушенням зобов'язань відповідачем по даному кредитному договору станом на 05.07.2016 у нею утворилась заборгованість у розмірі 63542 грн 68 коп., з яких: заборгованості за кредитом у розмірі 15294 грн 39 коп.; відсотків за користування кредитом у розмірі 8238 грн 29 коп.; неустойки за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 40010 грн 00 коп. (а.с. 9). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов'язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. На підставі наведеного суд, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вомог, а тому підлягають задоволенню. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, а також ним не було спростовано вищезазначених позовних вимог позивача на підставі чого позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved