Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У січні 2014 року АФГ «Агро» звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення боргу в сумі 74574 грн. 40 коп.. Позивач послався на те, що 15 березня 2012 року між АФГ «Агро» та СФГ «Славутич» було укладено договір поставки, відповідно до умов якого останнє, як постачальник, зобов'язалося поставити покупцеві товар - фуражне зерно пшениці у кількості 50,8 т загальною вартістю 40640 грн. строком передачі товару продавцем до 15 серпня 2012 року з умовою поставки на Відкрите акціонерне товариство «Троянівський елеватор» (далі - ВАТ «Троянівський елеватор»), а покупець АФГ «Агро» зобов'язалася прийняти товар і сплатити за нього певну суму грошових коштів. На виконання умов договору позивачем зобов'язання із оплати товару було виконано у повному обсязі, рахунок від 15 березня 2012 року за оплату фуражного зерна пшениці на суму 40640 грн. оплачено АФГ «Агро» платіжним дорученням №254 від 21 березня 2012 року. СФГ «Славутич» свої зобовязання не виконало та визнало даний факт, повідомивши про це позивача. Крім того, 15 березня 2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого останній, як поручитель, зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань СФГ «Славутич», що виникли з договору поставки від 15 березня 2012 року. Враховуючи, що поручитель несе солідарну відповідальність з боржником у разі невиконання умов договору, позивач АФГ «Агро» просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованість за договором поставки в розмірі 40640 грн., штраф у розмірі 50% від вартості непоставленого товару в сумі 20320 грн., пеню за порушення строків сплати грошових сум кредитору у розмірі 0,1% від суми основного боргу за кожен день прострочення, що за період з 27 грудня 2012 року по 26 листопада 2013 року складає 13614 грн. 40 коп., та судовий збір в розмірі 745 грн. 74 коп.. В попередньому судовому засіданні представник позивача Комаров О.М. повідомив, що АФГ «Агро» не відмовляється від позову, пред'явлені до [PERSON] вимоги підтримує, прохає позов задовольнити. Представник позивача у попередньому судовому засіданні надав пояснення, які аналогічні до вищевикладених обставин у справи. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. За відсутності клопотання відповідача про відкладення судового засідання та участі у судовому засіданні представника відповідача судом попередній розгляд справи проведено без участі відповідача [PERSON], що відповідає приписам стст.27,38,130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). В попередньому судовому засіданні представник відповідача [PERSON] повідомила, що відповідач позов визнає, зазначені у ньому обставини не оспорює. Підтвердила, що продавцем СФГ «Славутич» відповідно до умов договору поставки було отримано від АФГ «Агро» грошові кошти в сумі 40640 грн., однак товар - фуражне зерно пшениці у кількості 50,8 т покупцеві у визначений договором строк поставлено не було. При цьому відповідач [PERSON] поручився відповідати перед позивачем як солідарний боржник у разі невиконання СФГ «Славутич» своїх зобов'язань за договором поставки. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 15 березня 2012 року між АФГ «Агро» та СФГ «Славутич» було укладено договір поставки, відповідно до умов якого останнє, як постачальник, зобов'язалося поставити покупцеві товар - фуражне зерно пшениці у кількості 50,8 т загальною вартістю 40640 грн. строком передачі товару продавцем до 15 серпня 2012 року з умовою поставки на ВАТ «Троянівський елеватор», а покупець АФГ «Агро» зобов'язалася прийняти товар і сплатити за нього певну суму грошових коштів (а.с.7). На виконання умов договору позивачем зобов'язання із оплати товару було виконано у повному обсязі, рахунок від 15 березня 2012 року за оплату фуражного зерна пшениці на суму 40640 грн. оплачено АФГ «Агро» платіжним дорученням №254 від 21 березня 2012 року (9-11). СФГ «Славутич» свої зобовязання не виконало та визнало даний факт, повідомивши про це АФГ «Агро» (а.с.17-20). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв'язку із викладеним суд проходить до висновку, що СФГ «Славутич» в порушення умов укладеного договору поставки та вимог чинного законодавства не виконало прийняті на себе зобов'язання та до теперішнього часу товар - фуражне зерно пшениці у кількості 50,8 т на суму 40640 грн. покупцеві АФГ «Агро» у визначений договором строк не поставило. 15 березня 2012 року між позивачем АФГ «Агро» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого останній, як поручитель, зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань СФГ «Славутич», що виникли з договору поставки від 15 березня 2012 року (а.с.8). Згідно зі ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Враховуючи вищевикладене, а також те, що неналежне виконання продавцем СФГ «Славутич» зобов'язань за договором поставки від 15 березня 2012 року підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання і передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з [PERSON], як поручителя, який несе солідарну відповідальність з боржником у разі невиконання умов договору, на користь АФГ «Агро» підлягає стягненню заборгованість за договором поставки в розмірі 40640 грн., штраф у розмірі 50% від вартості непоставленого товару в сумі 20320 грн., а також пеня за порушення строків сплати грошових сум кредитору у розмірі 0,1% від суми основного боргу за кожен день прострочення, що за період з 27 грудня 2012 року по 26 листопада 2013 року складає 13614 грн. 40 коп. (а.с.17-19). Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позовні вимоги АФГ «Агро» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 745 грн. 74 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при пред'явленні позову до суду (а.с.5,6). На підставі викладеного,

Outcome: approved