Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

У серпні 2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини доходів. В обґрунтування позовних вимоги позивач зазначає, що з 10.02.2017 року і по сьогоднішній день позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем. При цьому, відповідачем у період з 10.02.2017 року по 09.08.2019 року позивачу була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 482 823 грн. 38 коп., що суперечить ст. 115 КЗпП України. Крім того, ст. 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 482 823 грн. 38 коп. та компенсацію втрати частини доходів у розмірі 91 909 грн. 09 коп. Ухвалою суду від 12.08.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме для надання квитанції про сплату судового збору на суму 919 грн. 09 коп. за вимогу майнового характеру про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (а.с. 28). Після усунення недоліків ухвалою суду від 23.08.2019 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами позовного (загального) провадження, призначено підготовче засідання на 20.11.2019 року (а.с. 32). 07.11.2019 року від Голови правління ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, одночасно зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с. 38). 07.11.2019 року від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, одночасно зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх (а.с. 39). Ухвалою суду від 20.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.02.2020 року (а.с. 41). У судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду позивачем подана заява про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з таких підстав. Згідно зі ст. 43 Конституції України гарантовано право кожного громадянина на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 10.02.2017 року та по теперішній час працює в ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» на посаді Голови правління (а.с. 11). Відповідно до довідки ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» про роботу та заробітну плату від 09.08.2019 року загальна сума заборгованості із виплати заробітної плати позивачу [PERSON] у період з 10.02.2017 року по 31.07.2019 року складає 482 823 грн. 38 коп. (а.с. 12). Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності. Європейський Суд неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу № 1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені. Таким чином, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами Кодексу Законів України про працю, Закону України « Про оплату праці», а позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, виконує свої трудові обов`язки в повному обсязі, майнові вимоги позивача щодо її отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду. Крім того, відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Отже, згідно з розрахунком суми компенсації за порушення встановлених строків виплати заробітної плати, наданого позивачем, з яким погодився суд, сума компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням її виплати за період з лютого 2017 року по липень 2019 року складає 91 909 грн. 09 коп. За викладених обставин, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позовної заяви та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. При цьому, як зазначалося, 07.11.2019 року Головою правління ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» [PERSON] . до суду подано заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши надані Головою правління ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» [PERSON] документи на підтвердження його повноважень, його обізнаність та зрозумілість для нього наслідків таких процесуальних дій та відсутність підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про ухвалення у справі рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 919 грн. 09 коп. (сплачений за позовні вимоги про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у розмірі 1% від заявленої суми) та на користь держави у розмірі 4 828 грн. 23 коп. (1% від ціни позову про стягнення заборгованості по заробітній платі). На підставі викладеного та

Outcome: approved