Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини в якій вказувала, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Спадщина була прийнята донькою [PERSON] та матір`ю заявниці - [PERSON] , шляхом вступу в управління спадковим майном. Остання належним чином спадщину не оформила. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті матері та оформивши її частину, звернулася до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з приводу оформлення прав на житловий будинок [ADDRESS] , що був прийнятий спадкодавцем, проте не оформлений в якості спадщини після смерті [PERSON] . Проте нотаріус відмовив заявниці в оформленні спадкових прав з підстав відсутності доказів прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері. У зв`язку з цим [PERSON] просила в судовому порядку встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] . Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, свою заяву підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала. Представник заінтересованої особи - Олександрівської селищної ради Вознесенського району в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявниці та представника заінтересованої особи, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення заінтересованої особи [PERSON] показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся заявниці [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Спадщина була прийнята донькою [PERSON] та матір`ю заявниці - [PERSON] , шляхом вступу в управління спадковим майном. Остання належним чином спадщину не оформила. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті матері та оформивши її частину, звернулася до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з приводу оформлення прав на житловий будинок [ADDRESS] , що був прийнятий спадкодавцем, проте не оформлений в якості спадщини після смерті [PERSON] . Проте нотаріус відмовив заявниці в оформленні спадкових прав з підстав відсутності доказів прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері. Проте факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] повністю підтвердився як поясненнями [PERSON] , так і показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили, що одразу ж після смерті [PERSON] її донька [PERSON] вступила в управління спадковим майном, зокрема, доглядала за належним спадкодавцю житловим будинком, обробляла город, почала користуватися та розпорядилася частиною побутових речей, що знаходилися в будинку. З пояснень [PERSON] , показань свідків [PERSON] , [PERSON] , відповіді Другої Вознесенської державної нотаріальної контори від 02 вересня 2019 року №1189/01-16 судом не встановлено інших осіб, що б прийняли спадщину після смерті [PERSON] або мають право на її обов`язкову частку. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним. Зокрема, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В разі наявності спору про право такі факти підлягають розгляду в позовному провадженні. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Враховуючи обставини справи, заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved