Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

У січні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання угоди дійсною, зазначивши в обґрунтування заявлених вимог, що відповідно до договору купівлі-продажу (біржового контакту) №16487 від 23 серпня 1997 року, укладеного на Маріупольській універсальній товарній біржі, її мати [PERSON] придбала у [PERSON] та [PERSON] частину житлового будинку житловою прощею 41,60 кв.м, що складає 40/100 ідеальної долі, по вулиці Миколаївська,70 у місті Маріуполі Донецької області, право власності на яку було зареєстровано у БТІ м. Маріуполя 28 серпня 1997 року за №37375. При укладення даного договору купівлі-продажу між покупцем та продавцями була досягнута згода по всім умовам договору, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON]В передали майно у власність [PERSON], а вона в свою чергу прийняла даний будинок у власність та оплатила за нього домовлену суму у розмірі 9300 гривень. 16 січня 2009 року [PERSON] померла, після чого відкрилась спадщина у вигляді вказаної частини житлового будинку, де зареєстрована та проживає позивачка, проте вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права, оскільки договір купівлі-продажу зазначеного будинку не був нотаріально посвідчений. У звязку з цим, позивачка просить суд визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним, оскільки після його укладення сторони виконали свої обовязки. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за її відсутності Представник позивача просила суд розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні вимог, викладених у позові. Не заперечувала у разі неявки відповідачок проти ухвалення заочного рішення. Відповідачки у судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 серпня 1997 року на Маріупольській універсальній товарній біржі між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу (біржовий контракт №16487) частини житлового будинку літ.А-1, яка складається з: кімнат 4, 5, 6, коридору 7, частини сіней а-1, а саме: коридору 2-3, кухні 2-2, частини веранди а1-1, а саме: коридору 2-1, погребу а/п, 1/3 частини вбиральні літ.З, 1/3 частина забору №1, сараю літ.В-1, житловою прощею 41,60 кв.м, що складає 40/100 ідеальної долі, по вулиці Миколаївська,70 у місті Маріуполі Донецької області. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавці передали зазначену квартиру покупцю у власність, а остання, в свою чергу, прийняла майно у власність, оплативши за нього визначену суму у розмірі 9300 гривень. Згідно із реєстраційним посвідченням від 28 серпня 1997 року придбана [PERSON] 40/100 ідеальної долі житлового будинку по вулиці Миколаївська,70 у місті Маріуполі Донецької області була зареєстрована в МКП «Маріупольське БТІ» за реєстровим номером 37375. Після цього БТІ м.Маріуполя була видана [PERSON] технічна документація на вказану частину будинку. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО №348002 від 16 січня 2009, виданого Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] померла 16 січня 2009 року, про що складено актовий запис №149. Як вбачається зі свідоцтва про народження Серії ІІІ-КИ №409584, виданого Новомосковським міським відділом РАЦС Дніпропетровської області 10 лютого 1982 року, [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Таким чином, позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав, оскільки після смерті матері вона позбавлена можливості прийняти спадщину на вказану частину житлового будинку, оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до ст.334 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Оскільки договір між сторонами було укладено у 1997 році, то до правовідносин, які виникли між сторонами слід застосовувати вимоги ЦК Української РСР, у редакції 1963 року, чинні на той момент. У відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК Української РСР (1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка підлягає нотаріальному засвідченню, а друга сторона ухиляється від нотаріального засвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони яка виконала угоду, визнати її дійсною. Згідно зі ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких підстав, суд вважає можливим визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved