Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1000 гривень на одну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття старшої дитини. Судові витрати віднести за рахунок відповідача. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати і утримувати їхніх дітей. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Даних про те, чи він має можливість сплачувати аліменти у розмірі суми позовних вимог не має, їй не відомо, чи він працює, але вважає, що він, будучи здоровою людиною має можливість і повинен працювати. Відповідач у судове засідання не з'явився. Будучи допитаним по місцю свого проживання Рівненським районним судом Рівненської області, позов визнав частково, мотивуючи тим, що аліменти у розмірі заявлених позовних вимог сплачувати не може, оскільки на даний час ніде не працює та має непогашений кредит. Згоден спалчувати аліменти на утримання дітей у мінімальному розмірі відповідно до законоу. Справу просить розглянути без його участі. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 5, 6). Діти на даний час проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою №556 від 30 червня 2015 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки від 02 липня 2015 року (а. с. 7, 8). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач не згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному позивачкою розмірі, а позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем він здатний сплачувати аліменти саме в такому розмірі, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1000 гривень на одну дитину щомісячно та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка, відповідно до закону, звільнена від сплати судового збору, то судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial