Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У січні 2012 року [PERSON] звернулася до суду в порядку вимог ст.ст. 93,106,107 ЗК України з вищевказаним позовом та просила встановити межу між суміжними земельними ділянками № 68 та № 69 у садовому товаристві «Природа», привівши їх розмір за червоною лінією у відповідності до генерального плану та у звязку з чим межу земельної ділянки № 69 перенести на сторону земельної ділянки № 68 на 1 метр. В обґрунтування вказаних вимог посилалася на те, що вона є членом СТ «Природа» і користувачем земельної ділянки № 69 в цьому товаристві. Відповідачка [PERSON], яка також є членом СТ «Природа» та користується суміжною земельною ділянкою № 68, збільшила розмір своєї земельної ділянки на порушення генерального плану та меж між цими ділянками, самовільно перенесла паркан у бік її ділянки, зменшивши її розмір, чим створює перешкоди в користуванні гаражем та ділянкою. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі за заявленими підставами та просив задовольнити його. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, посилаючись на їх безпідставність, вказує, що користується належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою в установленому в державному акті розмірі. Треті особи в судове засідання не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю. Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] є членами СТ «Природа» і користуються суміжними земельними ділянками відповідно за № 69 та № 68, розміри яких встановлювалися первісно генеральним планом і мали розмір по червоній лінії по 20 метрів, однак за час тривалого користування ними розміри земельних ділянок змінювалися і не відповідають первісним розмірам. При розгляді справи сторони не заперечували, що розміри земельних ділянок в СТ «Природа» визначаються по їх фактичному користуванню, і за цими розмірами здійснювалася приватизація земельних ділянок. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 219057, виданого Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області 01.06.2012 р. на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 29.12.2009 року № 1193, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0537 га , яка розташована на території Кам»янорузької сільської ради Чугуївського району Харківської області, СТ«Природа», д. №68 ( за межами населеного пункту) для ведення садівництва, кадастровий № 6325483500:06:011:0066 з зазначенням опису меж, в тому числі й межі, сумісної з земельною ділянкою [PERSON] ( А до Б ) а. с. 90 т.1. Згідно протоколу засідання правління СТ«Природа» від 10.06.2007 р. розмір ділянки [PERSON] не зменшився відносно розмірів згідно генерального плану і порушень прав користувача земельною ділянкою № 69 з боку користувача ділянки № 68 не встановлено. При цьому висновки, зазначені в протоколі засідання правління СТ «Природа» від 18.03.2007 р. визнані недійсними (а.с. 88 т.1). На підставі рішення СТ«Природа» від 09.10.2010 р. була створена комісія для визначення фактичних розмірів земельних ділянок №№ 66-71, яка в своєму акті обстеження встановила зменшення земельної ділянки №69 по довжині за рахунок збільшення меж земельної ділянки №70, що відображено на плані ділянок (а.с.145-146 т.1). Зазначені в цих протоколах обставини узгоджуються з актом комісії спеціалістів відділу земельних ресурсів щодо розмірів суміжних земельних ділянок, якими користуються сторони, та листом ФОП [PERSON] від 03.07.2009 р. щодо скасування обмінного файлу № 6325483500:06:011:0046 у звязку з тим, що власник земельної ділянки № 69 в СТ«Природа» [PERSON] надала невірні відомості щодо меж цієї ділянки(а.с. 84-85 т.1). Відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 25 листопада 2010 року, яке набуло законної сили, було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], в тому числі й в частині вимог про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою № 69 з боку користувача земельної ділянки № 68 [PERSON] за недоведеністю. Встановлені цим рішенням обставини щодо зазначених позовних вимог має преюдиціальне значення для вирішення цього позову відповідно до ст.. 61 ЦПК України. Крім того в своїх письмових зверненнях до суду [PERSON] посилалася також й на те, що земельні ділянки за № 66 та № 67 мають більший розмір на 1 метр (а.с. 183, 214-218, 227-228 т.1, а.с. 46 т.2), однак будь-яких вимог до власників цих земельних ділянок не заявляла. Згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На порушення зазначених вимог [PERSON] не довела своїх позовних вимог, у звязку з чим вони не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати покладаються на неї у звязку з відмовою в задоволенні її позовних вимог.

Outcome: dismissed