Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 09 січня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 3 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 09.01.2015 року). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] . На теперішній час шлюбні відносини фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства. Наміру на збереження шлюбу не має, примирення між нею та відповідачем неможливе, шлюбні відносини фактично припинені з 22.02.2020 року, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та дитини. У зв`язку з цим просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити проживати сина з матір`ю. Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала,проти заочного рішення не заперечувала, просила залишити після розірвання шлюбу прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », також просила залишити понесені судові витрати за нею. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії серія [NUMBER] , виданого 09.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області , актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09 січня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області актовий запис № 7. Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка у заяві зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Враховуючи заяву позивачки, суд залишає за нею понесені судові витрати. Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Таким чином, у разі наявності спору щодо встановлення місця проживання дитини батьки не позбавлені можливості звернутися до суду із відповідним позовом . Водночас судом звертається увага на те, що під час розгляду цієї справи не вирішується питання саме про визначення місця проживання дитини. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Матеріали дійсної справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Проживання дитини з матір`ю не позбавляє батька приймати участь у вихованні та розвитку дитини. Вимоги про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини позивачем не ставилось, а лише заявлялась вимога про залишення проживання малолітньої дитини сторін із матір`ю. Вказані позовні вимоги не є тотожними. Такі висновки узгоджуються з правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду у справі № 200/952/18 від 15 січня 2020 року (провадження № 61-14859св19) Враховуючи вищезазначене, вік малолітньої дитини, а також ту обставину, що фактів, ознак чи наявність інших випадків, які б давали підстави вважати, що залишення дитини з матір`ю є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, не встановлено, враховуючи також приписи Декларації про права дитини, міжнародних актів, що регулюють питання захисту прав та свобод дітей, національного законодавства, суд дійшов висновку, що залишення проживання малолітньої дитини саме з матір`ю є правомірним. Враховуючи заяву позивача, судові витрати слід віднести на її рахунок.

Outcome: approved