Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради» про зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з грудня 2013 року у квартирі позивача, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] почався розповсюджуватися каналізаційний запах нечистот. Взимку 2013-2014 років позивач не могла проживати в своїй квартирі. На неодноразові скарги позивача з цього приводу попередній утримувач будинку КЖЕП №19 не реагував, а лише направляв в квартиру своїх робітників, які лише складали акти про те, що запах нечистот в квартирі відсутній. 02 травня 2014 року позивач вимушена була самостійно за власні кошти замінити всі каналізаційні труби в своїй квартирі, однак запах нечистот не зник, оскільки проблема була в іншому, а саме в міжбетонному перекритті квартири позивача та квартири нижчого сьомого поверху. 04 грудня 2014 року позивач звернулася із скаргою до нового балансоутримувача, відповідача по справі КП «Жилсервіс-9» ДМР», з цього приводу, однак відповідач також не вирішив це питання. 07 травня 2014 року та 29 червня 2014 року позивачка склала акти, які підписали її сусіди про те, що в квартирі [ADDRESS] розповсюджується запах нечистот. Отже через бездіяльність відповідача позивачка вимушена з травня 2014 по січень 2015 проживати в квартирі без водовідведення та каналізації, однак сплачувати за комунальні послуги. Таким чином позивач просить зобов'язати відповідача ліквідувати аварійний стан каналізаційної труби між квартирою позивача та квартирою, яка знаходиться поверхом нижче; зобов'язати відповідача привести в попередній стан стіни та підлогу біля каналізації стояка позивача на яких покладений новий кахель та яким позивачка не мала можливості користуватися жодного дня, якщо прийдеться розбивати дірку в міжповерховому перекритті біля каналізаційного стояка; зобов'язати відповідача безкоштовно встановити позивачу унітаз та мийку як компетенцію матеріального збитку за сплачені послуги водовідведення та водопостачання, якими позивач не мала можливості користуватися через бездіяльність відповідача; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача Смірнов А.А. у судовому засіданні проти позову заперечував підтримав надані суду письмові заперечення на позов. Додатково пояснив, що неодноразово розглядалося питання щодо запаху у квартирі позивача, про що складено відповідні акти та надані відповіді позивача. 14 квітня 2015 року до квартири позивача знову виходила комісія в складі працівників КП «Жилсервіс 9» ДМР», якою встановлено, що система каналізації в нормі та сторонні запахи в квартирі відсутні. В судове засідання 24 квітня 2015 року відповідачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву щодо відкладення справи, оскільки вона знаходиться на стаціонарному лікуванні, доказів чого суду не надала. Оскільки всі сторони по справі надали свої пояснення з приводу заявлених позовних вимог, надали пояснення при дослідженні письмових матеріалів справи, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за відсутності не з'явившихся учасників процесу. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Правом на звернення до суду за захистом наділена кожна особа у випадку порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, принцип чого закріплений ст. 3 ЦПК України. Відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Обов'язок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З приводу санітарного стану квартири та наявності сторонніх неприємних запахів неодноразово за зверненнями позивача проводилися перевірки та надавалися відповіді. В матеріалах справи наявні акти та відповіді проте, що в квартирі [ADDRESS] внутрішньобудинкова система каналізації, яка проходить через квартиру позивача, знаходиться в задовільному стані, сторонні неприємні запахи в квартирі відсутні. Дані висновки позивачем належними та допустимими доказами не спростовано. Посилання позивача на акти, які складені сусідами, суд не може прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються перевірками проведеними КП «Жилсервіс 9» ДМР», управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, Амур-Нижньодніпровською районною у м. Дніпропетровську радою. Позивач не скористалася своїм правом щодо заявлення клопотання про допит свідків на підтвердження своїх доводів щодо складених сусідами актів, від клопотання щодо проведення експертизи відмовилася. Таким чином, на підставі вищевикладеного, вимоги [PERSON] до Комунального підприємства «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради» про зобов'язання вчинити певні дії є такими, що не доведені позивачем, а відтак задоволенню не підлягають в повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed