Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційного банку «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 травня 2008 року Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» та [PERSON] уклали кредитний договір «Автопакет» №05/МК31/2008-980, згідно з умовами якого позивач надав йому у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 52 344,00 грн. на придбання Автотранспортного засобу із розрахунку 19,50 % річних строком до 20 травня 2013 року. За договором поруки від 21 травня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зобовязалися відповідати перед Позивачем як солідарні боржники. Кредит було [PERSON] отримано. [PERSON] умови договору не виконував, 20 травня 2013 року строк кредитного договору закінчився, таким чином він прострочив термін виконання основного зобовязання. У звязку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів позивач неодноразово повідомляв відповідачів про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачами не погашена. Станом на 18 листопада 2013 року за відповідачами наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 114 144,00 грн. Таким чином, позивач просить солідарно стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором у в сумі 114 144,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому та просив його задовольнити Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, повідомлялася судом належним чином. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21 травня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір «Автопакет» № 05/МК31/2008-980 (далі Договір) (а.с. 11-16). 21 травня 2008 року між банком та [PERSON], [PERSON] укладений договір поруки, згідно якого вони поручилися солідарно та в повному обсязі, відповідати перед Позивачем за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов»язань, що витікають з Кредитного договору (а.с.17-18). Згідно пункту 1.1. Кредитного договору Банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у умі 52 344,00 грн. на придбання Автотранспортного засобу. Згідно пункту 1.1.3.1 Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються Позивачем на підставі відсоткової ставки у розмірі 19,50 % відсотків річних. Відповідно до пункту 2.2.1. Кредитного договору [PERSON] зобовязався повернути отримані грошові кошти та сплатити Банку передбачені пунктом 1.2.3.1. Кредитного договору відсотки шляхом сплати суми мінімального необхідного платежу, розмір якого складає 380,49 грн., щомісячно до 18 числа поточного місяця з кінцевим терміном повернення до 20.05.2013 року. Відповідно до пункту 5.1. Кредитного договору у разі прострочення [PERSON] строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню Кредиту, позичальник сплачує Позивачу (Банку) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. [PERSON] умови Договору не виконав і відповідно до Розрахунку заборгованості за договором станом на 11 листопада 2013 року заборгував позивачу суму у розмірі 114144 грн. 00 коп. Зокрема: непогашений кредит 48603,86 грн.; несплачені відсотки 46430,08 грн.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань 10256,44 грн.; штраф за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків 5234,40 грн.; сума індексації за період прострочених платежів 3619,21 грн. (а.с.8-10). Враховуючи те, що відповідачі не виконали умови Договору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому позов про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 114144 грн. 00 коп. задовольняється у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1141,44 грн. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved