Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Машівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №16. В обґрунтування позову вказує на те, що 08 серпня 2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем і знаходиться на їх утриманні. Сумісне життя з відповідачем не склалося з приводу відсутності взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини і обовязки щодо ведення спільного господарства та виховання дитини. З серпня 2015 року спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені. Збереження шлюбу не можливе і суперечить їхнім інтересам. Майновий спір та спір щодо визначення місця проживання дитини відсутні. Враховуючи наведене, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Машівського районного управління юстиції Полтавської області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 057188 від 08 серпня 2009 року (а. с. 2). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 304526, яке видано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 31 серпня 2010 року, актовий запис № 880 (а.с.4). Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2015 року, спільне господарство не ведеться.\~ Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved