Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким витребувати у відповідача [PERSON] транспортний засіб, а саме трактор марки «Т-25», державний реєстраційний номер [NUMBER], зобов'язати інспекцію сільського господарства в Івано-Франківській області скасувати реєстрацію трактора марки «Т-25», 1975 року випуску, номер двигуна [NUMBER] за відповідачем [PERSON] та зареєструвати даний транспортний засіб за позивачем [PERSON] В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 05 березня 1990 року рішенням правління колгоспу ім. 22 з'їзду КПСС Чернишевського району йому було передано трактор «Т-25», 1975 року випуску, двигун 841147, який ним 08 червня 1993 року був поставлений на облік. Приблизно у 2010 році він передав у тимчасове користування належний йому трактор своєму односельчанину - відповідачу [PERSON], який у подальшому мав намір його придбати, однак усна домовленість про придбання трактора не відбулась, оскільки він хотів продати трактор разом з причепом, а відповідач [PERSON] купувати причеп відмовлявся, тому він відмовився продавати трактор на таких умовах. Однак [PERSON] в подальшому даним трактором користувався і через деякий час йому стало відомо що трактор, який належить йому на праві власності без його на те згоди Державною інспекцією сільського господарства перереєстрований на [PERSON] у зв'язку з чим змінено його реєстраційний номер двигуна та відповідно видано нові реєстраційні документи. З цього приводу він звернувся в Рожнятівське відділення поліції, яким було проведено перевірку викладених в заяві обставин та встановлено, що дані факти знайшли своє підтвердження, однак в діях [PERSON] не міститься складу кримінального чи адміністративного правопорушення, оскільки мають місце цивільно-правові відносини з приводу купівлі-продажу та реєстрації транспортного засобу. Вважає, що перереєстрація транспортного засобу (трактора) на відповідача відбулась незаконно, оскільки останній не являється ані власником зазначеного майна, ні його законним володільцем, оскільки він жодного дозволу на відчуження та перереєстрацію трактора не давав. В подальшому він бажає самостійно користуватись належним йому трактором, тому неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути йому трактор, однак до цього часу відповідач трактор йому не повернув і продовжує вільно користуватись ним, що змусило його звернутися в суд з зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить позов задоволити. Крім того додатково пояснив, що приблизно у 2010 році запропонував дружині відповідача - [PERSON] купити в нього трактор з причепом за 3000 доларів США, на що остання погодилась. Однак коли забирала з відповідачем трактор то сказала, що причеп не потрібен, тому заплатила йому 2000 доларів США та забрала з відповідачем трактор. У 2016 році він знову запропонував відповідачеві [PERSON] забрати причеп та доплатити йому 1000 доларів США, оскільки той стоїть на його подвір'ї біля будинку тривалий час та заважає йому, на що дружина відповідача відповіла, що їм причеп не потрібен. Тоді він вирішив забрати належний йому трактор та повернути сплачені відповідачем грошові кошти. Коли він вдруге приїхав до відповідача за трактором, то дружина відповідача [PERSON] знову відповіла відмовою та повідомила, що трактор йому не належить. Тоді він віддав дружині відповідача 2000 доларів США, однак трактор не зміг забрати. Даний трактор він особисто зняв з обліку за декілька місяців до передачі трактора відповідачеві [PERSON], однак дозволу на перереєстрацію трактора відповідачеві не давав. Вважає, що даний трактор належить йому і надалі, оскільки їхня домовленісь не відбулася, відповідач незаконно перереєстрував трактор на себе без жодного дозволу, а тому повинен повернути йому даний трактор. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що спірний трактор він разом зі своєю дружиною [PERSON] придбали у позивача [PERSON] у 2008 році, шляхом передачі останньому грошових коштів у розмірі 2000 доларів США. Жодних домовленостей з приводу купівлі причепа до трактора не було. Після купівлі трактора, він влітку поставив даний трактор на облік в державній інспекції сільського господарства в Рожнятівському районі надавши всі необхідні документи. Позивач [PERSON] висловив свою згоду на перереєстрацію трактора на відповідача [PERSON] та підписав всі необхідні документи. З того часу він відремонтував трактор та постійно ним користується. Влітку 2011 року він з метою надати дозвіл на використання трактора своєму синові, змінив технічний паспорт на новий де також записано і його сина, який має право на керування даним трактором. На протязі всіх років він оплачував податок за трактор, вкладав кошти в його ремонт, та оплатив послуги за перереєстрацію. Приблизно у 2016-2017 роках відповідач намагався незаконно забрати в нього трактор, залишивши грошові кошти в розмірі 2000 доларів США на його подвір'ї. Відповідач вважає, що на законних підставах придбав у позивача трактор, власником якого на даний час він являється, тому просить у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі свідоцтва про реєстрацію машини виданого ІДТН Івано-Франківської ОДА у Рожнятівському районі від 02.02.2011 року серії АС № 095310 вбачається, що відповідач [PERSON] являється власником транспортного засобу: трактора колісного марки Т-25, 1975 року випуску, № двигуна 842147, № шасі 09-02258, державний реєстраційний номер 04009АТ (а.с.10). З копії реєстраційної картки на транспортний засіб вбачається, що за [PERSON] з 04.12.2008 року зареєстрований трактор колісний марки Т-25, 1975 року випуску, двигун № [NUMBER], шасі № 09-02258, номерний знак 04009АТ. (а.с.14) З копії реєстраційної картки на транспортний засіб вбачається, що за [PERSON] з 08.06.1993 року був зареєстрований трактор колісний марки Т-25, 1975 року випуску, двигун № [NUMBER] (рік 1980), шасі № б-н, номерний знак 7619ШУ, який був знятий з обліку 05.05.2008 року. (а.с.15-16) З копії довідки голови колгоспу імені 22 з'їзду КПСС Чернишевського району Читинської області РСФСР вбачається, що позивачеві [PERSON] рішенням правління зазначеного колгоспу від 05 березня 1990 року було передано трактор Т-25 на запчастини. (а.с.5) З відповіді Головного управління держпродспоживслужби в Івано-Франківській області від 14.12.2017 року № 4037 вбачається, що реєстраційні документи про реєстрацію та перереєстрацію трактора моделі Т-25, 1975 року випуску, двигун № [NUMBER], який був зареєстрований на [PERSON] 08.06.1993 року та був знятий з обліку 05.05.2008 року були знищені за закінченням строку зберігання. (а.с.69) Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] - дружина відповідача [PERSON] суду пояснила, що у 2008 році позивач [PERSON] запропонував їй купити в нього трактор. Домовившись про вартість трактора, вона з чоловіком особисто передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 2000 доларів США. Відповідач запропонував їм придбати ще причеп до трактора за одну тисячу доларів, однак вони відмовились. Даний трактор [PERSON] пригнав їм додому без причепа. У 2008 році її чоловік [PERSON] зі згоди [PERSON] перереєстрував трактор на себе. Цим трактором вони користувались з 2008 року по теперішній час, проводили його поточний ремонт, сплачували всі необхідні платежі. Позивач жодних претензій до них не пред'являв. Однак, приблизно у 2016 році, позивач приїхавши до них додому, незаконно намагався забрати належний їм трактор та залишив на подвір'ї кошти в розмірі 2000 доларів США. Вважає, що трактор є їхньою власністю, набутий ними законно, за нього сплачені грошові кошти. Свідок [PERSON] - син відповідача [PERSON] суду пояснив, що йому відомо про те, що у 2008 році його мати [PERSON] та батько [PERSON] за усною домовленістю з позивачем [PERSON] придбали в останнього трактор Т-25, 1975 року випуску за 2000 доларів США. Цим трактором вони користуються по даний час. Батько зареєстрував трактор у 2008 році на себе. У 2011 році було видано новий технічний паспорт на трактор, оскільки зазначено у ньому також право керування [PERSON] Влітку 2016 року [PERSON] намагався забрати даний трактор у них з під будинку, однак вони відмовлялися на що останній кинув їм гроші в сумі 2000 доларів США та поїхав геть. Після цього інциденту вони також давали пояснення у поліції. Свідок [PERSON] суду пояснив, що у 2008 році він працював інспектором держтехнагляду Рожнятівського району в Івано-Франківській області. З часу перереєстрації вказаного транспортного засобу (трактора), пройшов тривалий період часу, близько десяти років, тому він не пам'ятає яким чином переоформлявся даний транспортний засіб, та чи укладався між сторонами будь-який договір щодо відчуження транспортного засобу. Однак зазначив, що даний трактор був знятий з обліку [PERSON] а покупець [PERSON] представив йому всі необхідні для постановки на облік трактора документи, оскільки в іншому випадку така реєстрація транспортного засобу не відбулась би. Крім цього зазначив, що при постановці на облік будь-якого транспортного засобу не вимагається присутність відчужувача. З висновку старшого оперуповноваженого СКП Рожнятівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області [PERSON] від 30.07.2016 року за результатами перевірки матеріалів по заяві [PERSON] щодо неправомірних дій [PERSON], зареєстрованих в ЖЕО № 1289 від 01.07.2016 року вбачається, що [PERSON] згідно усної домовленості з [PERSON] продав останньому трактор марки «Т-25», реєстраційний номер 7619ШУ, за що [PERSON] сплатив [PERSON] грошові кошти в розмірі 2000 доларів США. Також встановлено, що [PERSON] зі згоди [PERSON] оформив право власності на трактор на власне ім'я, надавши [PERSON] всі необхідні документи для переоформлення та дав свою згоду на переоформлення трактора в інспекції держтехнагляду Рожнятівського району. Згідно даного висновку, в діях [PERSON] не міститься складу будь-якого кримінального чи адміністративного праворушення. (а.с.6-7) Таким чином судом встановлено, що [PERSON] згідно домовленості із [PERSON] у 2008 році продав трактор колісний марки «Т-25», 1975 року випуску, за що останній сплатив позивачеві кошти в розмірі 2000 доларів США. Даний трактор у 2008 році був знятий самостійно [PERSON] з обліку та в подальшому, наприкінці 2008 року, зі згоди останнього був поставлений на облік відповідачем [PERSON] На даний час власником даного трактора являється [PERSON] Жодних доказів неправомірності дій [PERSON] щодо переоформлення та реєстрації спірного трактора позивачем не надано. Суд вважає твердження позивача [PERSON], що він не продавав відповідачеві [PERSON] трактор та не давав дозвіл на його переоформлення надуманими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються його поясненнями в судовому засіданні, де [PERSON] підтвердив, що зняв трактор з обліку, отримав за нього грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, жодних претензій щодо відчуження та реєстрації трактора з 2008 року по 2016 рік не заявляв. Пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Згідно з вимогами ст.ст. 76, 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові та електронні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду, лише ті докази, які мають значення для розгляду справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що на даний час відповідач [PERSON] являється власником транспортного засобу - трактора марки «Т-25», 1975 року випуску, № двигуна 842147, № шасі 09-02258, державний реєстраційний номер 04009АТ, позивачем [PERSON] жодними належними та допустимими доказами недоведено незаконності придбання [PERSON] вказаного транспортного засобу, а тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed