Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла дана цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк», в якому він посилається на те, що з метою отримання банківських послуг, відповідач підписала заяву без номера від 25.05.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 10400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач зобовязання за договором належним чином не виконує, а тому утворилася заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 80626,29 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. 19.07.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона зазначила, що визнає факт укладення кредитного договору у 2001 р. та отримання кредитної картки на суму 10400 грн. та те, що вона користувалася нею, але вона не погоджується з сумою боргу розрахованою позивачем. Крім цього, вона зазначила, що вона погашала кредит і відсотки, а тому сплатила відповідачу протягом 2013 2015 років 20295 грн, також не визнає вимоги позивача щодо стягнення відсотків за 2015-2018 роки, оскільки картка видавалась на 3 р., а тому у вказані роки вона не діяла (а.с.60). 07.08.2018 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки підписавши заяву клієнт зобовязався виконувати умови договору, даний кредитний договір чинний, а заперечення відповідача нічим не обґрунтовані. Позивач зазначив, що відповідачу за його заявою було здійснено перевипуск картки. Позивачем зазначено, що розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-бухгалтерські експертизи з метою зясування питання наявності або відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому підстави вважати даний розрахунок заборгованості неналежним відсутні (а.с.71-74). У судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду (а.с. 45). Відповідач та її представник позов визнали частково та не заперечували проти стягнення тіла кредиту та відсотків, нарахованих позивачем згідно умов кредитного договору в межах дії договору по травень 2017 року. При цьому відповідач не заперечувала факту укладення договору та отримання кредиту у вказаному розмірі. Суд, заслухавши відповідача та її представника, дослідивши надані сторонами письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 25.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг без номера, що складається із Заяви позичальника разом з Памяткою клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів, за умовами якого банк видав позичальнику Кредитку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з базовою відсотковою ставкою 3,0 % на місяць (а.с.8). За повідомленням АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 25.05.2011 року отримала картки № 4149437406613016, № 4149605910237494, № 5168742301778282 зі строком дії пере випущеної картки до останнього дня 05.2017 року (а.с. 102). За умовами договору (п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов) після отримання від клієнта всіх документів, банк самостійно встановлює кредитний ліміт, який має право в будь-який час змінити, що є безумовною згодою клієнта про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с. 29). Відповідно до Тарифів банку щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості). За несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів передбачена сплата пені, яка складається з пені 1 та пені 2, де: пеня 1 базова процентна ставка за договором/30 нараховується з кожен день простроченого кредиту; пеня 2 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. Та при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань штраф у сумі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с. 12). Пунктом 1.1.5.20 Умов передбачено, що при порушенні строків платежу по будь-якому грошовому зобовязанню більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням гарантованих і прострочених відсотків і комісій (а.с.22). Згідно з п. 1.1.5.21 Умов якщо в інших розділах не визначено іншого, при непогашенні кредиту в строк, установлений графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться у відповідності з розміром, установленим в заяві на приєднання до діючого Договору для відсотків з дня виникнення простроченої заборгованості. У випадку непогашення вказаного простроченого зобовязання на протязі 30 календарних днів всі сплачені після вказаної дати платежі є пенею, крім платежів направлених з врахуванням установленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. В період нарахування пені на всю суму заборгованості по кредитному договору відсотки не нараховуються (а.с.22). Відповідно до повідомлення голови Правління ПАТ КБ «Приватбанк» від 07.07.2018 р. №Е.65.0.0.0/3-365676, з 21.05.2018 р. ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва АТ КБ «Приватбанк» (а.с.126). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 26.04.2018 заборгованість за даним кредитним договором перед банком становить 80626,29 грн., з яких: 11748,19 грн. тіло кредиту; 64362,56 грн. - нараховані відсотки; 200,00 грн. нарахована пеня та комісія; 4315,54 грн. заборгованість по судовим штрафам (а.с. 5-7). Розглядаючи доводи відповідача та її представника щодо стягнення процентів в межах строку дії договору, суд зазначає що дійсно, [PERSON] Верховного Суду постановою від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18) погодилась з мотивами КЦС, розясненнями Пленуму ВССУ, відступивши від висновку ВСУ, викладеного у постанові №6-249 цс 15 від 02 грудня 2015 року, зазначивши, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті\~625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання. Оскільки позивач заявив вимогу про стягнення заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, нарахованих за період з 31.10.2013 р. по 26.04.2018 р., сума яких складає 64362,56 грн., натомість строк дії картки, а тому і строк дії договору сплинув в травні 2017 року, у звязку з чим суд приходить до висновку про стягнення заборгованості по відсотках в межах дії договору згідно розрахунку заборгованості в сумі 27019,69 грн. Також ставлячи питання про одночасне стягнення пені та штрафу, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання, що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Оскільки п. 1.1.5.21 Умов (стягнення пені) та п. 1.1.5.20 (стягнення штрафу) визначена відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань, а відтак одночасне їх застосування є неприпустимим. Вказаний висновок викладений у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015 р. Оскільки умовами договору передбачено першочергове стягнення неустойки у вигляді штрафу (п. 1.1.5.20),а тому суд уважає, що вимога позивача про стягнення пені (п. 1.1.5.21), яка передбачена Договором, є безпідставною. За таких\~обставин,\~враховуючи,\~що відповідач\~не виконала\~свої зобовязання\~щодо погашення\~заборгованості за\~кредитним договором\~в установлені\~договором строки,\~позивач внаслідок\~такого порушення\~позбавлений можливості\~отримати кредитні\~кошти та\~відсотки,\~на що\~він розраховував\~при укладенні\~договору,\~а тому\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню \~та з\~відповідачана користь\~позивача необхідно\~стягнути заборгованість\~за кредитним\~договором без\~номеравід\~25.05.2011\~р.,\~яка виникла\~станом на\~26.04.2018\~р.\~у розмірі 43083,42 грн., що включає: тіло кредиту 11748,19 грн, заборгованість за відсотками 27019,69 грн, судові штрафи 4315,54 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 941,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial