overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 01 листопада 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем в Виконкомі Іловайської міської ради м.Харцизька Донецької області, актовий запис № 82. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають з березня 2015 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та вважає недоцільним призначати строк на примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 01 листопада 2013 року в Виконкомі Іловайської міської ради м.Харцизька Донецької області, актовий запис № 82. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в березні 2015 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 03 липня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем в Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 379. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З січня 2016 року сторони однією сімєю не проживають, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Височина». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та вважає недоцільним призначати строк на примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали що 03 липня 2004 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 379. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в січні 2016 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачкою був сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн., а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати за сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 06 серпня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем в Відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 428. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім'єю не проживають з 2014 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали що 06 серпня 2004 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 428. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2014 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 червня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ в Донецькій області, актовий запис № 266. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають з 2014 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Сухарева». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та вважає недоцільним призначати строк на примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали що 07 червня 2012 року в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ в Донецькій області, актовий запис № 266. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2014 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 12 липня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем в Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 194. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сторони однією сім'єю не проживають протягом року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 12 липня 2008 року в Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 194. Від шлюбу спільних дітей не мають Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 12 червня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 338. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім'єю не проживають тривалий час, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 12 червня 2010 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 338. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 18 грудня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем в Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя, актовий запис № 1045. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають з березня 2017 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Сергеєва». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та вважає недоцільним призначати строк на примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали що 18 грудня 2004 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя, актовий запис № 1045. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в березні 2017 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 серпня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції м.Маріуполя, актовий запис № 273. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] січня 2017 року сторони проживають за однією адресою, однак однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та вважає недоцільним призначати строк на примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали що 20 серпня 2005 року в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції м.Маріуполя, актовий запис № 273. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в січні 2017 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 27 квітня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 199. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають тривалий час, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Сударєва-Косая». Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 27 квітня 2012 року в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 199. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], від яких народилась спільна дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти стягнення аліментів у вказаному розмірі не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах, від яких народилась спільна дитина- Коргун [PERSON], 03 січня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 570471, виданого 14 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції в м.Донецьку, актовий запис № 31. Дитина мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS], та знаходиться на повному її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved