Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову банк послався на неналежне виконання боржником своїх обов'язки щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. До початку розгляду справи по суті [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсним кредитного договору. В обґрунтування вимог за зустрічним позовом [PERSON] послався на те, що зазначений кредитний договір він ніколи з банком не укладав, документів ніяких не підписував, з ПАТ «Креді Агріколь Банк» у зобов'язальних відносинах не перебуває. Також, позивач вказав, що у 2013 році були викрадені його паспорт та копія ідентифікаційного коду, у зв'язку із чим він звертався до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, посилаючись на ст. 203, 215 ЦК України позивач просить суд визнати недійсним спірний кредитний договір. В судове засідання належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи позивач за первісним позовом не з'явився, проте надав заяву в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, допитавши відповідача та свідків, суд дійшов до висновку, що в задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» слід відмовити, а зустрічний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Звертаючись до суду із первісним позовом, банк, посилаючись на копію заяви - анкети №0100138-27062013-001 від 27.06.2013 на отримання готів кого кредиту «Свобода», копію комплексного договору № 1/1441564 від 01.07.2013 року, копію меморіального ордеру від 01.07.2013 року, стверджує, що 01.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит на суму 19760,00 грн. строком до 30.06.2016 року із сплатою 15% за користування кредитом, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах визначених договором сплачувати платежі за кредитом та нараховані проценти щомісячно до 15 числа кожного місяця. В судовому засіданні в порядку ст. 62 ЦПК був допитаний позивач [PERSON], а також за його клопотанням на підставі ст. 180 ЦПК були допитані свідки [PERSON], [PERSON] Так, позивач під час допиту пояснив, що у 2013 році в нього було викрадено його паспорт та ідентифікаційний код. На його думку, це вчинив [PERSON] З цього приводу позивач звертався до міліції, у зв'язку із чим на даний час здійснюється розслідування у кримінальній справі. Також, позивач показав, що він ніколи не брав у банків кредити, не знає де знаходиться приміщення ПАТ «Креді Агріколь Банк». Крім того, позивач показав,що 01.07.2013 року він перебував вдома, порався на городі, допомагав сусідам, сестрі і нікуди не відлучався. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що з [PERSON] перебувають в нормальних відносинах, спілкуються з ним майже кожного дня і про кредитні кошти ніколи від нього не чули, поки він не розповів їм про викрадення його паспорту, ідентифікаційного коду. Він розповів їм про те, що до нього звертається із претензіями банк та просить повернути гроші в'язі у кредит, про які він ніколи не чув. Також, допитані свідки показали, що в день укладення договору, тобто 01.07.2013 року, [PERSON] дійсно перебував в домоволодінні по [ADDRESS], до обіду був у сусідки [PERSON], допомагав по городу, а іншу половину дня провів з [PERSON] Протягом дня він нікуди не відлучався. Згідно довідки ДМС України № 17/10447 від 14.10.2014 року вбачається, що у жовтні 2013 році [PERSON] отримав новий паспорт [NUMBER] від 10.10.2013 року замість паспорта серії [NUMBER] виданого Бориспільським РВ УМС України в Київській області від 30.12.2012 року. Як вбачається із копії паспортних матеріалів, які долучені банком до позовної заяви та копії нового паспорту позивача, оригінал якого оглянуто судом, вклеєні у паспорт фотокартки [PERSON] суттєво відрізняються. Встановлено, що в провадженні СВ Бориспільського МВ ГУМВС України у Київській області перебуває кримінальне провадження за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та ч.1 ст. 190 КК України. Як вказано в довідці слідчого Журавського В.В. від 17.09.2014 року 01.07.2013 року громадянин [PERSON], викравши паспорт відповідача використав його для оформлення кредитного договору в ПАТ «Креді Агріколь Банк» на суму 19760грн. У відповідності до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Враховуючи те, що волевиявлення [PERSON] на укладення спірного кредитного договору не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, такий правочин слід визнати недійсним. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати за зустрічним позовом стягнути з відповідача.

Outcome: approved