Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У січні 2016 року позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.03.2015 року вона запросила (уклала усний договір) для виконання робіт спеціаліста-сантехніка, [PERSON], який повинен був установити душову кабіну, але виконуючи роботи, він впустив скло, розбив його, та розбив піддон душової кабіни, в результаті чого, в двох місцях зявилися тріщини, що зробило неможливим подальше використання душової кабіни. Таким чином, своїми діями він спричинив мені матеріальні збитки на загальну суму в розмірі десять тисяч гривень. Відповідно до розписки, що додається, [PERSON] визнав зобовязання по сплаті матеріального збитку і визнав провину в пошкодженні душової кабіни, але на даний час зобовязання не виконав. Крім того, в результаті дій відповідача, позивачу та її родині було завдано моральну і фізичну шкоду, так в її квартирі проживає три людини: позивач, її мати пенсіонерка, і ї неповнолітня дитина, весь цей час, а саме з 18.03.2015 і по сьогоднішній день вони не мають можливості нормально помитися, через постійну вогкість, яка утворюється через постійні підтікання води через тріщини в піддоні, за цей час у ванній кімнаті зявилася цвіль, а приймаючи до уваги, що дитина [PERSON] має діагноз «полівалентна алергія» і проблеми з бронхо-легеневою системою, позивач дуже переживає, як це надалі відібється на їхньому здоровї, оскільки загальновідомо, що вдихання спор цвілі дуже шкодить організму людини, зараз у її дитини знову почався алергічний кашель, він страждає від того і погано спить, позивач відповідно теж сильно нервую через це, переживає і також не може нормально спати. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 10000 гривень, моральну шкоду в розмірі 13500 гривень та, крім того, судові витрати. У судове засідання позивача та її представник не зявилися, але до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. У судове засідання відповідач не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів постановляє заочне рішення. У звязку з цим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що згідно письмового зобовязання про відшкодування шкоди написаним [PERSON] від 19.03.2015 року, 18.03.2015 року виконуючі ремонтні роботи в квартирі [ADDRESS], що належить [PERSON], [PERSON] розбив скло і піддон душової кабіни, в результаті чого вона перестала бути придатною до використання, завдану шкоду визнав, зобовязався відшкодувати у повному обсязі, як матеріальну шкоду, так і моральну, в строк з 20.03.2016 року до 26.03.2015 року. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 з послідуючими змінами - шкода, заподіяна особі і майну громадянину або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Таким чином, аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] до відповідача стосовно відшкодування матеріальної шкоди заподіяної розбиттям скла та пошкодженням піддону душової кабіни підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача моральної шкоди в сумі 13500 гривень, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Як на спричинення відповідачем моральної шкоди, позивач [PERSON] посилається на те, що з 18.03.2015 і по сьогоднішній день їхня сімя не має можливості нормально помитися, через відсутність скла прийняти душ не можна, до того ж й піддон протікає в 2-х місцях, а так як він низький і розташований близько до підлоги, підставити під нього нічого не можливо, залишається тільки збирати воду ганчірками, але зробити це повноцінно теж не виходить, тому що чисто фізично неможливо дістати до далеких стінок і кута під піддоном (розміри піддону 90x90), таким чином вода накопичується під піддоном і між шарами піддону (акриловий піддон складається з декількох шарів), застоюється і набуває характерного болоту дуже неприємного запаху, особливо, в холодну пору року, коли неможливо тримати вікна весь час відкритими, ситуація стає вкрай катастрофічною, крім цього, через постійну вогкість, за цей час у ванній кімнаті зявилася цвіль, позивач дуже переживає за наслідки для їх здоровя, оскільки загальновідомо, що вдихання спор цвілі дуже шкодить організму людини, а її син з дитинства має діагноз «полівалентна алергія» і проблеми з бронхо-легеневою системою, зараз у нього знову почався алергічний кашель, від якого він дуже страждає і погано спить, позивач відповідно теж сильно нервує через це, переживає і також не може нормально спати. За таких обставин, суд находить вимоги позивача, які вона оцінює в 13500 гривень необґрунтовано завищеними і, з врахуванням розумності, достатності та співмірності вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] до 10000 гривень. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог. З урахуванням чого, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмір 551 гривня 20 копійок. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial