overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 7 липня 2013 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, посилаючись на те, що їх сім`я не може бути збережена. На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , спільне життя не склалося, оскільки з 2014 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, а тому позивач вважає збереження шлюбу неможливим. Позивач заявлені вимоги підтримала за обставин, наведених в позовній заяві та повідомила, що вони з відповідачем з березня 2014 року не підтримують сімейних відносин та проживають окремо. Відповідач, який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в адресованій суду заяві не заперечував проти розірвання шлюбу, позов визнав. Заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 7 липня 2013 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) і [PERSON] Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З березня 2014 року сторони не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.04.2014 (а.с. 9); свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 07.08.2014 (а.с. 7); довідкою виконкому Тарасівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області №16 від 14.01.2019 про склад сім`ї [PERSON] (а.с. 8). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, їх шлюб існує лише формально і його збереження неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. Ухвалою суду від 08 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила провести розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] викликався в судове засідання у встановленому законом порядку, проте до суду він не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 30 грудня 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який було зареєстровано Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3160, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.28). Згідно свідоцтв про народження (а.с.13,14), сторони від шлюбу мають двох доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви, спільне життя позивача та відповідача не склалося через різних поглядів сторін на сімейне життя, в зв'язку з чим з лютого 2018 року між ними припинились подружні відносини та з цього часу сторони проживають окремо, а за таких обставин їх шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. Спору про розподіл майна та утримання дітей між позивачем та відповідачем на день розгляду справи не виникає. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу зі [PERSON], який був зареєстрований 06.10.2010 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В заяві посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Дитина проживає з нею. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу недоцільним і таким, що суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати. Позивач у підготовче засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с. 25). Відповідач у підготовче засідання не з'явився. Подав заяву про визнання позову і розгляд справи без його участі (а.с. 26). Суд, відповідно до ст.ст.200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 06.10.2010 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с. 5). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримав, а відповідач визнала позов і не заперечує проти розірвання шлюбу, а також зауважує на тому, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені, тривалий час вони спільно не поживають, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу зі [PERSON], який був зареєстрований 27.05.2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В заяві посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання алкогольних напоїв відповідачем, тривалий час проживають окремо. Дитина проживає з нею. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу недоцільним і таким, що суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати. Позивач у підготовче засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с. 21). Відповідач у підготовче засідання не з'явився. Подав заяву про визнання позову і розгляд справи без його участі (а.с. 22). Суд, відповідно до ст.ст.200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 27.05.2009 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с. 4). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не мають. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримав, а відповідач визнала позов і не заперечує проти розірвання шлюбу, а також зауважує на тому, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені, тривалий час вони спільно не поживають, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 10.06.2016 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 277. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що у неї з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові. З відповідачем спільного господарства не веде з 01.01.2019 року. Вважала, що збереження сім'ї неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила змінити прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 10.06.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 277 (а.с. 4). [INFO] від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти задоволення позову, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 21.12.1996 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 1116. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З березня 2014 року подружні відносини між сторонами погіршилися, а з червня 2018 року припинені, через постійні сварки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 21.12.1996 року сторони зареєстрували шлюб в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 1116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 21 грудня 1996 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона звернулась до Маріупольського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо оформлення їй пенсії у звязку з досягненням пенсійного віку. У підтвердження свого трудового стажу вона надала трудову книжку. Однак у звязку із наявністю в ній\~ некоректного написання прізвища, це не виявляється можливим. Так, у трудовій книжці [PERSON] російською мовою прізвище зазначено «Грицай ([PERSON])». Оскільки наявність цього недоліку позбавляє заявника можливості оформити право на пенсію, просила встановити факт належності їй трудової книжки БТ-ІІ № 0942429 від 15.07.1985 року. Заявниця у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Маріупольського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області\~ у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява, в якій просить прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-ЯК № 049682 виданого 29.12.1966 року Іллічівським ВРАЦС м.Жданів Донецької області - , [PERSON] народилась 10.12.1966 року, актовий запис № 2296. 09.09.1989 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO],\~ та [PERSON] (дошлюбне прізвище російською мовою «Устинович») [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії V-HO № 408424, актовий запис № 3110. У відповідності до копії паспорту громадянина України серії ВА № 303778 виданого 10.05.1996 року Іллічівським РВ Маріупольського ГУ УМВС України в Донецькій області [PERSON] народилась 10.12.1966 року в м. Маріуполі Донецької області. Разом з тим, у трудовій книжці прізвище заявниці вказано некоректно, а саме російською мовою «Грицай», що унеможливлює встановлення належності їй трудової книжки та зарахування стажу для призначення пенсії. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за наявності всіх необхідних доказів, а також з урахуванням того, що організація, яка видала трудову книжку не має можливості внести до неї виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки заявнику. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 02 вересня 2006 року Виконавчим відділом Кримківської сільської ради Шполянського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 02 вересня 2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Виконавчим відділом Кримківської сільської ради Шполянського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4 (а.с. 5). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім?я їх розпалася, її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За положеннями ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім?ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , яким просила суд розірвати шлюб, який був укладений 08 жовтня 1983 року між ними, і зареєстрований виконкомом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, а/з про шлюб № 32. Позивач подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач подав письмову заяву про визнання позову, просив справу розглядати у свою відсутність. При таких обставинах рішення ухвалюється у підготовчому засіданні. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Сторони уклали шлюб 08.10.1983 року. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved