Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У серпні 2014 року позивачі звернулися до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що їм на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на дану квартиру підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 04.09.2006 року серії ЯЯЯ № 661104. Відповідачка, [PERSON], зареєстрована в даній квартирі, але не є співвласницею. Проте, з квітня місяця 2012 року відповідачка не проживає без поважних причин в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Особистих речей [PERSON] в квартирі немає. Відповідачка квартирою не цікавиться, витрати по утриманню житла не несе. За таких обставин, позивачі просили суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зобовязати Києво-Святошинський РВ УДМС України в Київській області зняти, [PERSON], з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала. Відповідач, представник Києво-Святошинського РВ УДМВС України в Київській області в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення позивачів та відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільній (частковій) власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04 вересня 2006 року, серії ЯЯЯ № 661104. З матеріалів справи встановлено, що з квітня 2012 року [PERSON] добровільно виїхала з квартири, своїх особистих речей там не залишила. З того часу вона не проживає у квартирі по вищезазначеній квартирі. Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. За ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. П.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12 квітня 1985 року визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З довідки форми № 3 виданою КП «БГВУ ЖКГ» Києво-Святошинського району, вбачається, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстрованою також значиться [PERSON], як невістка. Відповідно акту обстеження депутата Боярської міської ради від 10 серпня 2012 року, акту обстеження депутата Боярської міської ради від 07 вересня 2013 року, акту обстеження депутата Боярської міської ради від 22 травня 2014 року відповідачка, [PERSON], у вищезазначеній квартирі не проживає з квітня місяця 2012 року. При обстежені будинку не було встановлено факту постійного проживання [PERSON] у квартирі за даною адресою. Судом встановлено, що відповідачка не проживає у квартирі з квітня 2012 року за адресою [ADDRESS], не мала перешкод в користуванні даною квартирою, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по утриманню житла не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування квартирою, не вчинила. За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка, [PERSON] втратила право користування квартирою за адресою [ADDRESS], добровільно не проживаючи в жилому приміщення і без поважних причин в ньому не проживала понад один рік, що відповідно до вимог ст.ст. 29, 405 ЦК України дає підстави суду визнати [PERSON] такою, що втратила право користуватись квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, суд вважає позов в частині позовних вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право користуватись квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в цій частині. Щодо вимог позивачів про зняття відповідачки, [PERSON] із реєстраційного обліку, то вказані вимоги позивачів не підлягають захисту судом у визначений спосіб, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» та «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» затвердженого Наказом МВС України № 1077, реєстрація місця проживання та зняття з реєстрації здійснюється органом реєстрації, а саме управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення у день подання особою документів.

Outcome: partial