Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 01.06.2012 року з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Богунського районного суду від 29.08.2019 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Малолітня дочка проживає з позивачем та знаходиться на її вихованні й утриманні. З 2016 року відповідач проживає окремо. Часта відсутність батька дитини на території України позбавляє можливості вирішувати деякі негайні, необхідні та важливі питання життя дитини. Тому позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з нею. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, при ухваленні рішення просив врахувати висновок органу опіки та піклування Житомирської міської ради. Згідно ч. 1\~ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно\~статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 01.06.2012 року, який рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 29.08.2019 року в справі № 295/16525/18 розірвано, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та судового рішення. Згідно копії свідоцтва про народження від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із довідки Житлово-будівельного коперативу № 2 м. Житомира від 17.01.2020 року № 84. Дитина навчається в 1-Д класі Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 згідно довідки зазначеного навчального закладу від 14.01.2020 року № 5. Місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] згідно результатів отриманої судом інформації з відділу\~обліку та\~моніторингу інформації\~про реєстрацію\~місця проживання\~УДМС України\~у Житомирській\~області від\~24.01.2020\~року.\~ Відповідно до ч. 1\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України\~передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН\~\~20 листопада 1959 року,\~\~Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 року по справі № 6-2445цс16, який відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язковим для всіх судів. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Із висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 03.09.2020 року № 1042, слідує, що мама дитини [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дочки, постійно цікавиться її успіхами в навчанні, протягом року була активною учасницею усіх виховних заходів та батьківських зборів. За період навчання [PERSON] тата дівчинки [PERSON] у школі бачили декілька разів, він забирав дитину після уроків. [PERSON] зателефонував до служби та повідомив, що не заперечує проти того, аби рішенням Богунського районного суду міста Житомира було визначено місце проживання дитини з матір`ю. У матеріалах справи відсутні докази неналежного виховання [PERSON] батьківських обов`язків чи аморальної поведінки, які унеможливлюють виховання та утримання дитини. Тому, виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Враховуючи вік малолітньої, яка на день ухвалення судового рішення не може дати об`єктивної згоди на проживання з одним із батьків самостійно, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої дочки з матір`ю буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи у зв`язку з фізіологічними особливостями, позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному. Таким чином, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю відповідатиме інтересам дитини, тому суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем, що підтверджено документально. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved