Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] у порядку окремого провадження звернувся до суду із даною заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина щодо належного майна, яким вона при житті розпорядилася, склавши заповіт, посвідчений 28 січня 1997 року секретарем Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрований у реєстрі № 23, яким все своє майно заповіла заявнику. На підставі договору дарування від 02 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В., зареєстрованого у реєстрі № 1426, [PERSON] подарувала заявнику належний їй на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . Заявник та його родина постійно проживали разом із [PERSON] у вказаному будинку, вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] заявник звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, разом з тим, йому відмовлено у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки останній не був зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем та відповідно не може вважатися таким, що прийняв спадщину. З підстав встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник звернувся до суду. Ухвалою суду 11 серпня 2021 року відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. Заінтересована особа Броварська міська рада Броварського району Київської області у судове засідання представника не направила, 27 вересня 2021 року до суду надійшли пояснення по справі, в яких заінтересована особа просила суд відмовити у задоволенні даної заяви, а також розглянути дану справу без участі її представника. Вислухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] у селі Требухів Броварського району Київської області померла [PERSON] , 1927 року народження, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між онуком та бабусею підтверджується свідоцтвом про народження заявника, свідоцтвами про народження та укладення шлюбу матері заявника. З довідки № 5012/02-14 від 15 грудня 2020 року, виданої Требухівською сільською радою Броварського району Київської області, вбачається, що [PERSON] , 1927 року народження, була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] , померла [INFO] . На момент смерті разом з нею у житловому будинку ніхто не був зареєстрований, але власником домогосподарства на підставі договору дарування від 02 квітня 2019 року рахувався [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого 28 січня 1997 року секретарем Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрованого у реєстрі № 23, [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] . Згідно із договором дарування від 02 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В., зареєстрованого у реєстрі № 1426, [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Листом від 13 липня 2021 року № 2478/01-16 державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О. повідомив заявнику про пропуск ним, встановленого строку для прийняття спадщини. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Встановлення юридичного факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент її смерті [INFO] необхідно для оформлення спадкових прав. Факт постійного проживання [PERSON] спільно із [PERSON] у судовому засіданні підтвердили свідки, сусіди заявника. Так, свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що на час смерті [PERSON] заявник постійно проживав з нею за однією адресою. Відповідно до частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає у порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до пункту 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частин першої-третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно із пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, у редакції, чинній на момент відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи у строки, визначені законом, подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Оцінюючи у сукупності всі докази, суд дійшов висновку про задоволення даної заяви з огляду на доведеність факту постійного проживання заявника [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Требухів на час відкриття спадщини. Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем. Ставити під сумнів надані ними покази, суд підстав не вбачає. Довідка сільської ради від 17 січня 2020 року містить у собі дані лише щодо реєстрації осіб за адресою: [ADDRESS] , на час смерті спадкодавця, будь-яка інформація щодо проживання кола осіб у ній не відображена. Разом з тим, реєстрація особи за певною адресою та її фактичне проживання є різними поняттями.

Outcome: approved