Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи тим, що 02 березня 2000 року рішенням загальних зборів КСП «Колос» с. Ріпки Ізяславського району Хмельницької області вирішено передати в приватну власність безкоштовно позивачу житловий будинок по вул. Молодіжній, 24 в с. Ріпки Ізяславського району Хмельницької області. З квітня 1982 року вона постійно проживає у спірному будинковолодінні, добросовісно, відкрито та безперервно володіє будинком. За наведених обставин просить визнати за нею право власності на вищевказаний жилий будинок за набувальною давністю на підставі\~ст. 344 ЦК України, оскільки такий спосіб є єдиним способом захисту її права на нерухому майно. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник Ріпківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5, при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Таким чином, давнісний володілець повинен довести факти добросовісності заволодіння, відкритості, безтитульності, безперервності і тривалості свого володіння. Судом встановлено, що [PERSON] з квітня 1982 року зареєстрована та проживає на території Ріпківської сільської ради, що підтверджується довідкою Ріпківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 03 вересня 2013 року № 624. Відповідно до розпорядження представника Президента України від 28 червня 1993 року № 411 вирішено оформити право власності і видати свідоцтво на жилий будинок, що в с. Ріпки по вул. Молодіжній, 24 Ізяславського району Хмельницької області, колективному сільськогосподарському підприємству «Колос». Згідно з випискою з протоколу № 2 загальних зборів КСП «Колос» с. Ріпки від 02 березня 2000 року вирішено житловий будинок, у якому проживає [PERSON], передати останній безкоштовно у приватну власність. З моменту вселення у вказане будинковолодіння та до цього часу позивач вільно, добросовісно, відкрито, безперервно та безперешкодно проживає у ньому, володіє та користується ним. У 2000 році управлінням економіки та власності Ізяславської райдержадміністрації було скасовано державну реєстрацію колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» с. Ріпки Ізяславського району (рішення від 28 квітня 2000 року № 21-Ю), що підтверджується довідкою архівного відділу Ізяславської райдержадміністрації від 03 грудня 2013 року № 239/04-07. Як вбачається з довідок Ріпківської сільської ради Ізяславського району від 03 вересня 2013 року № 623 та від 18 квітня 2016 року № 380, спірний житловий будинок не перебуває на балансі сільської ради та не переданий СТОВ «Колос», а також не був розпайований при розпаюванні колгоспного майна. Таким чином, позивач протягом всього часу володіння житлом з 2000 року була впевнена, що на це майно не претендують інші особи і отримала це житло з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього, не приховувала факт знаходження майна в її володінні. З розяснень, наданих у пункті 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», слідує, що виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. За наведених обставин, суд вважає, що [PERSON] заволоділа нерухомим майном добросовісно, відкрито і безперервно володіла вказаним будинком більше десяти років підряд, тому наявні всі необхідні елементи набувальної давності, що дає суду підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved