Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 28.02.2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння щодо обов'язків чоловіка та дружини в шлюбі та відсутність поваги один до одного. Позивач зазначає, що [PERSON] не цікавиться його проблемами та зневажає його. В даний час він є учасником АТО, однак підтримки від відповідача не відчуває, вонав лише систематично телефонує йому, щоб принизити та влаштувати суперечку. На думку позивача, збереження шлюбу є неможливим, тому його необхідно розірвати. Спільного майна сторони не мають. Питання щодо стягнення аліментів на утримання дітей вже вирішено в судовому порядку. Просить розірвати його шлюб з [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов задовольнити та розірвати шлюб між ними. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд ухвалив заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 13.08.2014 року, судом встановлено, що 28.02.2012 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі ДРАЦС Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 4 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 4, 5). Встановлено судом і те, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Ухвалою суду від 25 вересня 2014 року сторонам було надано строк на примирення протягом двох місяців, також ухвалою суду від 25 листопада 2014 року сторонам ще було надано строк на примирення - чотири місяці, однак дані заходи збереження сім?ї не дали позитивного результату. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, а також приймаючи до уваги, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не дало позитивного результату, суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved