Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «Полтавагаз» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з боржника заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 9941 грн. 55 коп. та 243 грн.60 коп. судового збору. На підтвердження своїх вимог позивач вказував, що [PERSON] є споживачем природного газу, та перебуває у договірних відносинах з ПАТ «Полтавагаз», на неї відкрито особистий рахунок № 9056 для здійснення оплати та видано розрахункову книжку. Починаючи з вересня 1997 року вона порушувала строки оплати за спожитий природний газ, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01 сернпя 2014 року становить 9941 грн. 55 коп., що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибула. Про день, час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляла та жодних заяв на адресу не надсилала. Відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача. Судом встановлено. Згідно з ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ст. 29 Постанови КМУ від 09.12.1999 року № 2246 «Про затвердження правил надання послуг з газопостачання (з наступними змінами та доповненнями) споживач природного газу зобов'язаний: укласти договір в письмовій формі; пройти інструктаж з безпечного користування газом у побуті, в тому числі ознайомитися з інструкцією з правил безпечного користування газовими приладами і пристроями; виконувати вимоги Правил безпеки систем газопостачання та цих Правил; своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання та інше. П. 17 даних Правил встановлено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. В силу п. п. 10, 11 Правил, розрахунки населення за надані послуги з газопостачання здійснюються за діючими цінами на основі фактичних показань лічильників газу. У разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання природного газу розраховується відповідно до встановлених норм споживання та цін газ. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг. Зокрема, обов'язком, а не правом, споживача є укладання договору на надання житлово-комунальних послуг а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Позивачем не додано до матеріалів справи копії договору про надання послуг з газопостачання. Суд приходить до висновку, що у період з вересня 1997 року по серпень 2014 року ПАТ «Полтавагаз» фактично надавало відповідачу житлово-комунальні послуги, які за обсягом та видами відповідали розміру нарахованої за них плати, у зв'язку з чим між сторонами склалися фактичні договірні відносини, які регулюються вищезазначеними нормами закону. Відповідно до картки на абонента [PERSON] (9056) остання порушувала строки оплати заборгованості за спожиті послуги, внаслідок чого за період з вересня 1997 року по серпень 2014 року включно утворилась заборгованість у розмірі 9941 грн. 55 коп. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. В матеріалах справи містить ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 04.12.2012 року по справі 1622/15581/2012 про відмову ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» у прийнятті заяви про видачу судового наказу відносно [PERSON] При подачі даної заяви до суду стягувачем був сплачений судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп., який в силу ч. 2 ст. 99 ЦПК України разом із судовий збором у розмірі 136 грн. 30 коп., що був сплачений позивачем при подачі даної позовної заяви до суду, підлягає стягненню з [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved