Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 22 грудня 2007 року виконкомом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~20, та відновити їй дошлюбне прізвище Станович. В обґрунтування позову зазначала, що з 22 грудня 2007 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обовязки з ведення спільного господарства. Відповідач постійно влаштовує сварки, предявляє необґрунтовані претензії, матеріально сімю не забезпечує, влаштуватися на постійну роботу він не бажає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна не має. Після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище Станович. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, просив суд розглянути справу без його участі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 22 грудня 2007 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~20. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимога позивача [PERSON] про відновлення дошлюбного прізвища Станович ґрунтується на вимогах закону, тому теж підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved