Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - відповідач), третя особа : [PERSON] про припинення зобов'язання за правочином. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, 26.12.2007 року між відповідачем та третьою особою було укладено кредитний договір № 490054244, предметом якого є надання валютного кредиту в сумі 9798,16 доларів США на придбання транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу під 14,5% річних, а боржник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти в строк і на умовах, установлених указаним договором згідно з графіком повернення кредиту. Для забезпечення кредитного зобов`язання, між відповідачем та позивачем було укладено договір поруки № 490054244-П, відповідно до якого позивач зобов`язувався солідарно з боржником відповідати перед банком за взяті на себе зобов`язання. З 01.09.2008 відповідач підвищив відсоткову ставку за користування кредитом до 16,5%, але в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ПАТ «Альфа-Банк» погоджено з позивачем таке підвищення відсоткової ставки. 12.01.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору поруки № 490054244-П від 17.11.2007 року. Однак, відсоткова ставка не була зазначена, крім того відсутній підпис поручителя про ознайомлення із графіком платежів. Тому, позивач просив суд припинити зобов`язання за правочином № 490054244-П від 26.12.2007 року та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 26.12.2007 року між відповідачем та третьою особою було укладено кредитний договір № 490054244, відповідно до умов якого, сума кредиту становить 9798,16 доларів США, номінальна процентна ставка - 14,5% річних, дата остаточного повернення кредиту - 26.12.2013 року (а.с.9-17). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). 26.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки № 490054244-П, відповідно до умов якого, поручитель поручається за виконання боржником наступних обов`язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому: а) обов`язок повертати банку кредит рівними частинами, у терміни, визначені основним договором та додатком № 1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 26.12.2013 року; б) обов`язок щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитом у терміни, визначені основним договором та додатком № 1 до основного договору; в) обов`язок у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 днів з дати пред`явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути банку кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникають із основного договору; г) обов`язок сплатити банку неустойку (пеню, штраф) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за основним договором. Відповідно до статті 3 цього договору, боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов`язків, перелічених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник (а.с.26-27). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК України). Як вбачається із розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (додаток №1 до кредитного договору № 490054244 від 26.12.2007року, дата формування графіку: 17.11.2009 року), в якому зазначено, що номінальна відсоткова ставка становить 16,5%. Крім того, з даного графіку вбачається, період дії відсоткової ставки 14,5% - 26.12.2007 року по 31.08.2008 року, відсоткова ставка 16,5% - 01.09.2008 року по 26.12.2017 року (а.с.21). Відповідно до договору про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 490054244 від 26.12.2007 року, який було укладено між відповідачем та третьою особою, було змінено п. 2.3 Розділу № 1 «Базові умови кредитування» Кредитного договору та викладено його в наступній редакції: дата остаточного повернення кредиту - 26 грудня 2017 року. Згідно п. 3 договору, всі інші умови кредитного договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання (а.с.25). Також з матеріалів справи вбачається, що 17.11.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін і доповнень № 1 до договору поруки № 490054244-П від 26.12.2007 року, у якому зазначено, що сторони домовилися змінити п. 2.1 договору та викласти його в наступній редакції: «2.1 У відповідності з цим договором поручитель поручається за виконання боржником наступних обов`язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому: а) обов`язок повертати банку кредит рівними частинами, у терміни, визначені основним договором та додатком № 1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 26 грудня 2017 року; б) обов`язок щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитом у терміни, визначені основним договором та додатком № 1 до основного договору; в) обов`язок у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 днів з дати пред`явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути банку кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникають із основного договору; г) обов`язок сплатити банку неустойку (пеню, штраф) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за основним договором». Згідно п. 2 договору, всі інші умови кредитного договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання (а.с.28). Отже, з вищевикладеного вбачається, що договорами від 17.11.2009 року були внесені зміни до кредитного договору № 490054244 від 26.12.2007 року та договору поруки № 490054244-П від 26.12.2007 року лише щодо дати виконання зобов`язання, але нічого не зазначено стосовно зміни розміру номінальної процентної ставки, розмір якої було змінено ще 01.09.2008 року, що підтверджується розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (додаток №1 до кредитного договору № 490054244 від 26.12.2007року, дата формування графіку: 17.11.2009 року), тобто за рік до внесення змін до договорів. Згідно п. 6.2 кредитного договору № 490054244 від 26.12.2007 року, змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни кон`юнктури ринку, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів тощо. Сторони домовились, що такі обставини вважаються подіями, що не залежать від волі сторін договору та мають безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Зміна розміру процентів за користування кредитом здійснюється за правилом, відповідно до якого процентна ставка підвищується в разі підвищення вартості кредитних ресурсів. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв`язку з цим змін в Додаток № 1до цього договору банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендаційного листа на адресу позичальника, зазначену в частині № 1 цього договору. У зв`язку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до додатку № 1 до цього договору та викладення додатку № 1 у новій редакції. Сторони погоджуються, що оновлений додаток № 1 набуває чинності з дати зміни розміру процентної ставки. Оновлений розрахунок сукупної вартості кредиту та графік платежів по кредиту, який скасовує попередній і стає невід`ємною частиною цього договору. Позичальник отримує в банку самостійно. Банк не має права змінювати процентну ставку за кредитом у зв`язку зі зміною кредитної політики банку (а.с.14). Із п. 5.4 договору поруки № 490054244-П від 26.12.2007 року вбачається, що у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором поруки діє тільки у тих випадках, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення (а.с.27). Частиною 1 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим (п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. Даючи юридичну оцінку наявним в матеріалах справи доказам та поясненням, враховуючи те, що обсяг відповідальності позивача за договором збільшився, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved