Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

У січні 2019 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що одруження із відповідачем виявилося невдалим, оскільки між подружжям постійно виникають конфлікти, суперечки. Спільне життя із відповідачем стало неможливе, між сторонами відсутнє порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем. Така ситуація призвела до втрати почуття поваги та любові один до одного. З липня 2018 року шлюбні стосунки між подружжям існують лише формально. Сторони проживають у різних кімнатах, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. За таких обставин, збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечитиме інтересам позивача. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 02 вересня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 1434. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку підготовчого засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, у заяві просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання також не з'явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином. До початку підготовчого засідання надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Згідно із ч.ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 02 вересня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 5-6). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити їх інтересам. Як передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищевказану норму чинного законодавства, та враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, розмір якого відповідно до квитанції від 15.01.2019 р. (оригінал квитанції знаходиться у матеріалах справи) становить 768,40 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved