Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання втративши право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 7, що у м. Полтава по вул. Старий Поділ,10, посилаючись на те, що з лютого 2009 року відповідачі у даній квартирі не проживають та не мають намірів в подальшому проживати в ній, в звязку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляду у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час слухання справи про що свідчить оголошення про виклик відповідачів в судове засідання, надруковане в газеті «Зоря Полтавщини». В судовому засіданні представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, КП «Житлово- експлуатаційної організації №2» не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час слухання справи. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки по справі, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири , яка знаходиться у [ADDRESS], у відповідності до договору купівлі-продажу від 24 жовтня 1992 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів ( а.с.4,5). При цьому, згідно довідки про склад сімї за № 5220, виданої КП «Житлово-експлутаційною організацію №2», у квартирі № 7, що у м. Полтаві по вул. Старий Поділ,10 зареєстровані [PERSON] з 20.11.2002 року, [PERSON], з 24.02.2009 року, [PERSON] з 28.10.1964 року, [PERSON] з 19.06.2012 року( а.с.8). В судовому засіданні представник позивачки вказала, що місце проживання відповідачів по справі [PERSON], [PERSON] на даний час позивчаці не відоме, при цьому [PERSON], який був зареєстрований у даній квартирі з 2009 року фактично не проживав та його мати [PERSON], яка була зареєстрована в даній квартирі в 2012 року фактично теж не проживала та не сплачували за комунальні послуги. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 102106, виданого 15 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 15 листопада 2002 року розірвано, про що здійснено актовий запис № 217 ( а.с.11). Так, судом встановлено, що у відповідності до Акту про непроживання та відсутності особистих речей від 20.05.2015 року засвідчених Начальником КП «ЖЕО №2», встановлено, що [PERSON], [INFO], з лютого 2009 року та його мати [PERSON], [INFO] з червня 2012 року фактично не проживають за адресою: [INFO] у квартирі №7 та їх особисті речі за даною адресою відсутні ( а.с. 12). Поряд з цим, ч.1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Поряд з цим, статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів сімї. Таким чином, наведені вище обставини підтверджують той факт, що [PERSON] та [PERSON] у квартири №7, що у м. Полтава по вул. Старий Поділ, 10 не проживають більше шести місяців та при цьому не несуть будь-яких витрат по оплаті проживання, тому за таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved