Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів Чернігівської міської ради, ДПІ у м. Чернігові ГУ Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання договору оренди земельної ділянки №3001 від 21.03.2012 року, укладеного між Чернігівською міською радою та [PERSON] по [ADDRESS] недійсним з дня його укладення, зазначаючи правовою підставою позову ст.ст. 203,215, ч. 1 ст. 42 Земельного кодексу України. Позов обґрунтований тим, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки суперечить вимогам чинних законів України, оскільки стягнення з позивача орендної плати за земельну ділянку, на якій знаходиться належне йому нежитлове приміщення суперечить п.4 ст.249.1 Податкового кодексу України; належним орендарем земельної ділянки згідно ч.1 ст.42 ЗК України мав бути відповідний ЖЕК. За твердженням [PERSON], доданий до договору план зовнішніх меж земельної ділянки площею 117 кв.м. та акт прийому-передачі в довгострокову оренду носять фіктивний характер, так як частина земельної ділянки, на якій розмішений будинок [ADDRESS] площею 117 кв.м. позивачу в натурі не могла бути виділена та передана у володіння чи користування. За доводами позивача у результаті неправомірних дій Чернігівської міської ради та її управління земельних ресурсів за період з 21.03.2012 року по червень 2015 року йому завдана матеріальна шкода у сумі 39973,70 грн., яку позивач сплатив у вигляді земельного податку. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 грудня 2015 року позов [PERSON] задоволено; визнано договір оренди земельної ділянки №3001 від 21.03.2012 року по [ADDRESS], укладений між Чернігівською міською радою та [PERSON], недійсним з дня його укладення; стягнуто з Чернігівської міської ради на користь [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В апеляційній скарзі Чернігівська міська рада просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, який відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на необгрунтованість рішення суду. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що [PERSON] є власником приміщення магазину по [ADDRESS] в м. Чернігова, яке розташоване на земельній ділянці та належить територіальній громаді м. Чернігова, передаючи позивачу в довгострокове платне користування земельну ділянку за вказаною адресою для експлуатації магазину з підвалом сторонами погоджені всі умови, жодних претензій щодо його умов не виникало. Заявник вважає необгрунтованими посилання районного суду на положення ч.1 ст.42 ЗК України, оскільки умови оспорюваного договору не містять жодної вказівки про неможливість укладення договору оренди під приміщенням магазину з позивачем та вважає безпідставними посилання позивача на ст.203 ЦК України, зважаючи на те, що договір оренди земельної ділянки не суперечить інтересам держави, вимогам ЦК України, вимогам актів цивільного законодавства. Заявник не погоджується з висновком районного суду про визнання договору оренди недійсним з дня його укладення, оскільки протягом дії договору позивач користувався земельною ділянкою, здійснював господарську діяльність та отримував прибуток, тому визнання договору оренди землі недійсним можливе лише на майбутнє, а не з моменту укладення такого договору. У запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просив відхилити апеляційну скаргу Чернігівської міської ради та залишити в силі рішення суду першоїі інстанції. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача [PERSON] яка просила відхилити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції,

Outcome: approved