Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

У серпні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з серпня 1999 року по 10 грудня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання ними було придбано рухоме майно побутового призначення, меблі, комп'ютерна техніка. Майно на час звернення до суду знаходиться в квартирі відповідача, сторони не можуть у позасудовому порядку здійснити поділ спільного майна. За таких обставин, позивач [PERSON] просить визнати за собою право власності на холодильник «Indesit», вартістю 6100 грн., диван, вартістю 3700 грн., пральну машину «Zanussi», вартістю 3600 грн., газову плиту «Zanussi», вартістю 3400 грн., а за відповідачем [PERSON] визнати право власності на шафу-купе, вартістю 4500 грн., диван, вартістю 4000 грн., комп'ютер, вартістю 5000 грн., мікрохвильову піч «Daewoo», вартістю 800 грн., фотоапарат «Olympus», вартістю 1500 грн., магнітолу «Daewoo», вартістю 500 грн., комп'ютерний стіл, вартістю 500 грн. До початку розгляду справи [PERSON] заявлено зустрічний позов про поділ спільного майна подружжя, в якому остання просить визнати за собою право власності на відеопрогравач DVD модель 436, вартістю 400 грн., велосипед, вартістю 900 грн., телевізор «Samsung», вартістю 1000 грн., та визнати за [PERSON] право власності на перфоратор «Mastermax» MRH, вартістю 1400 грн., портативний DVD, вартістю 1300 грн., холодильник «Snaige», вартістю 1300 грн. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити його позов, заперечував проти задоволення зустрічного позову. Позивач [PERSON] підтвердив наявність на час розгляду справи портативного DVD, погодився з його вартістю у сумі 1300 грн., та велосипеду, однак не погодився з його вартістю, вказаною у зустрічному позові. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову [PERSON], підтримала зустрічні позовні вимоги. Відповідач [PERSON] підтвердила наявність на час розгляду справи шафи-купе, комп'ютерного столу, холодильника «Indesit», двох диванів, один з яких вартістю 3700 грн. є дитячим диваном, пральної машинки «Zanussi» та газової плити «Zanussi». Відповідач [PERSON] погодилась із вартістю об'єктів майна, вказаною у позові [PERSON], зауважила, що визначений позивачем холодильник «Indesit» є холодильником марки «Ariston». Відповідач [PERSON] заперечувала наявність фотоапарату, магнітоли, комп'ютеру, мікрохвильової печі, перфоратору, відеопрогравача, телевізору, холодильнику «Snaige». Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані у судовому засіданні, показали, що подружжя [PERSON] за час перебування у шлюбі купували різноманітну побутову техніку, меблі, телевізор, комп'ютер. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 20 серпня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований ВРАГС Мінського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1018. (а.с. 6) Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2010 року шлюб, укладений між сторонами, було розірвано. У відповідності до положень ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За приписами ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За приписами ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Як встановлено судом у судовому засіданні, подружжя [PERSON] за час перебування у шлюбі придбало за спільні кошти наступне майно: портативний DVD, вартістю 1300 гривень, шафу-купе, вартістю 4500 гривень, комп'ютерний стіл, вартістю 500 гривень, холодильник «Ariston», вартістю 6100 гривень, диван, вартістю 4000 гривень, диван дитячий, вартістю 3700 гривень, пральну машинку «Zanussi», вартістю 3600 гривень, газову плиту «Zanussi», вартістю 3400 гривень. Загальна вартість вказаного майна складає 27100 грн. Вказані обставини не заперечувалися [PERSON] та [PERSON], а тому в порядку, передбаченому ст. 61 ЦПК України, такі обставини звільненні від доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ст. ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за первісним позовом [PERSON] та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не долучено до матеріалів справи належних та допустимих доказів на підтвердження придбання комп'ютеру, вартістю 5000 грн., мікрохвильової печі «Daewoo», вартістю 800 грн., фотоапарату «Оlympus», вартістю 1500 грн., магнітоли «Daewoo», вартістю 500 грн., відеопрогравача DVD модель 436, вартістю 400 грн., телевізору «Samsung», вартістю 1000 грн., перфоратору «Mastermax» MRH, вартістю 1400 грн., холодильник «Snaige», вартістю 1300 грн. Наявність вказаних об'єктів майна заперечувалася відповідачами за первісним та зустрічними позовами. Лише тільки показаннями свідків не може у даному випадку бути підтверджена наявність переліченого вище майна. Крім того, сторони не дійшли згоди щодо вартості велосипеду, право власності на який позивач за зустрічним позовом просила визнати за собою. Судом роз'яснено право позивача [PERSON] заявити клопотання про призначення судової експертизи з приводу з'ясування дійсної вартості велосипеду, однак позивач [PERSON] таким право не скористалася. При вирішенні питання про поділ спільного майна подружжя [PERSON] суд приймає до уваги, що разом з відповідачем [PERSON] проживає неповнолітня донька [PERSON], [INFO], позивач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання своєї неповнолітньої дочки у сумі 23200 грн., а тому частка майна [PERSON] підлягає збільшенню. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення первісного позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] та вирішує визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] портативний DVD, шафу-купе, комп'ютерний стіл, холодильник «Ariston», диван, диван дитячий, пральну машинку «Zanussi», газову плиту «Zanussi», а також провести поділ такого спільного майна: визнати право власності [PERSON] на портативний DVD, холодильник «Ariston», пральну машинку «Zanussi», що у загальній сумі становить 11000 гривень, та визнати право власності [PERSON] на шафу-купе, комп'ютерний стіл, диван, диван дитячий, газову плиту «Zanussi», на загальну суму 12700 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 258 грн. та з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 229,40 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial