Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок (домоволодіння) в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги вона мотивувала тим, що 30 квітня 2012 року в м. Прилуки померла її мати [PERSON], про що в книзі реєстрації смерті 03 травня 2012 року був зроблений актовий запис про смерть за № 330. Після смерті матері залишилась спадщина житловий будинок з належними господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою м. Прилуки вул. Вавілова, буд. 65. Будинок залишився матері після смерті [PERSON], який помер 02 вересня 1996 року та [PERSON], який помер 22 березня 2010 року. [PERSON] за час свого життя не зареєструвала в органах державної реєстрації права на нерухоме майно та правовстановлюючий документ на житло і земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та у такий спосіб не оформивши своє право власності в установленому порядку, яке належало їй на підставі права на спадщину за законом. Протягом всього життя вона позивач постійно утримувала та допомагала матері [PERSON], виконуючи свої обов»язки як дитина щодо своєї матері. Посилаючись на ті обставини що за життя мати [PERSON] не зареєструвала в органах державної реєстрації права на нерухоме майно не оформивши свого права власності яке належало їй на підставі права на спадщину за законом, [PERSON] як її спадкоємиця просила задовольнити позовні вимоги. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 17 лютого 2015 року позов [PERSON] до територіальної громади м. Прилуки в особі Прилуцької міськради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом задоволено. Визнано право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою м. Прилуки вул. Вавілова, буд. 65 за [PERSON], який підлягає державній реєстрації в Реєстраційній службі Прилуцького міськрайонного управління юстиції. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції [PERSON] звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що мотиви, які наведені в позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки на земельній ділянці відсутні житловий будинок та господарські будівлі, внаслідок їх руйнування пожежею, яка відбулася 22 березня 2010 року та фактичного знищення, що підтверджується довідкою КП «Прилуцьке МБТІ» № 300 від 24 лютого 2015 року, довідкою Прилуцького міськрайонного Управління ДСНС України в Чернігівській області № 24-13/48 від 02 квітня 2015 року. Апелянт зазначає, що позивачка надавала до суду довідку комітету самоорганізації населення від 22 грудня 2014 року, проте вказана довідка не відповідає дійсності та спростовується тим, що позивачка не здійснювала належного догляду за матірю та братом не вела з ними спільного господарства, зловживала спиртним та не проживала постійно на день їх смерті разом з ними, а також не провела їх поховання. Зазначає, що їй на підставі рішення Прилуцької міської ради від 25 грудня 2014 року реєстраційною службою було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0, 0713 га, кадастровий номер 7410700000:5:001:0938 розташованої по вул. Вавілова, 65 в м. Прилуки та зареєстровано право власності на земельну ділянку. Заслухавши суддю -доповідача,пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин., на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Зазначеним вимогам закону дане судове рішення не відповідає. Розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції, виходив з того, що позивачка як дочка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 30.04.2012 року та брата [PERSON], прийняла спадщину, а тому має право на визнання за нею права власності на спірний житловий будинок що знаходиться в м Прилуки по вул. Вавілова, 65. Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступного. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Таким чином у спадщину переходять майнові права та обов»язки спадкодавця і, передусім, право власності на речі, доходи і грошові заощадження. Ві дповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи і зокрема правовстановлюючих документів які надані Прилуцьким МБТІ, житловий будинок з належною частиною надвірних будівель в м. Прилуки по вул. Вавілова,65 по 1/2 частині належить [PERSON] та [PERSON]М.( ас.18,109-111). Ніяких належних доказів щодо належності [PERSON] яка була зареєстрована в [INFO] по: [ADDRESS],, а з 21.09.2010 року по 11.05 2012 року по вул. Фрунзе,52 та померла 30 квітня 2012 року, на праві власності житлового будинку в м. Прилуки по вул. Вавілова,65 суду не надано. Враховуючи наведене, що зазначений будинок №65 по вул. Вавілова в м. Прнлуки не охоплює сукупність цивільних прав та обов»язків спадкодавця [PERSON] які належали їй на момент смерті, не входить до складу спадщини яка відкрилася внаслідок смерті останньої, і тому не тягне для [PERSON], виникнення права на цей будинок , тому що даний будинок не може бути для неї об»єктом правонаступництва права власності. [PERSON] обґрунтовувала свої позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом, тією обставиною що вона постійно проживала зі своєю матір»ю спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини, надавши при цьому як доказ Довідку голови вуличного комітету самоорганізації населення № 4 мікрорайону М»ятно - дослідної станції м. Прилуки (ас.20). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Суд першої інстанції ухвалюючи рішення хоч і послався на зазначену довідку голови вуличного комітету, проте суд не дослідив усіх передбачених нормою права доказових фактів наявність чи відсутність яких впливає на остаточний результат справи. Так як вбачається з довідки Прилуцького МРВУДСНС у Чернігівській області 22 березня 2010 року сталася пожежа що виникла в житловому будинку в м. Прилуки вул. Вавілова,65, внаслідок пожежі вогнем знищено покрівлю та перекриття по всій площі, речі домашнього вжитку, пошкоджено стіни по всій площі.(ас.61). Відповідно до довідки КП»Прилуцьке МБТІ» станом на 23.02.2015 року в м.Прилуки по вул. Вавілова,65 виявлено що житловий будинок, прибудова,сараї, гараж, погріб - знищені.(ас.60). В засіданні апеляційного суду свідок [PERSON] пояснила, що після загибелі [PERSON] в пожежі будинку№65 по вул.Вавілова ні [PERSON] ні [PERSON] в будинку який згорів та не був придатний для проживання не проживали, а поховання [PERSON] організовували сусіди; [PERSON] проживала окремо в іншій місцевості, ніякої участі в похованні своєї матері не приймала. Таким чином, внаслідок знищення зазначеного житлового будинку та допоміжних приміщень, з 22 березня 2010 року будинок з об»єктивних причин став неможливим для постійного в ньому проживання. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Прилуцької міської ради із заявами до Прилуцької міської ради про надання матеріальної допомоги на поховання [PERSON] та 25.7.2012 року зверталася [PERSON]С(ас.55). Відповідно до довідки Заїздської сільської ради, на прохання [PERSON]С було надано дозвіл на поховання на сільському кладовищі села Заїзд, Прилуцького району померлих [PERSON]. та [PERSON]М.(ас.97). За даними відділу адресно - довідкової роботи УДМС України в Чернігівській області [PERSON] була зареєстрована до 13.05.2014 року по паспорту громадянина України в м. Прилуки вул. Перемоги,53. Враховуючи вищенаведене, що відсутні належні докази що позивач поселилася і проживала разом із спадкодавцем після пожежі в спірному житловому будинку, колегія суддів вважає без підставними твердження [PERSON] про те що вона постійно проживала разом із [PERSON]М в будинку №65 по вул. Вавілова в м. Прилуки на час відкриття спадщини, тобто в день смерті останньої . Розглядаючи справу, суд першої інстанції не звернув уваги, що [PERSON] у відповідності з рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради від25 грудня 2014 року№18 передано у власність земельну ділянку площею 713 кв.м., для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд в м. Прилуки по вул. Вавілова,65(ас.57), однак зазначена особа не залучалася до участі в справі. При цьому є безпідставними доводи представника позивача про те що [PERSON] не має права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки на час розгляду справи в апеляційному суді така продала земельну ділянку у відповідності із договором купівлі - продажу від 05.03.2015 року. Оскільки, на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, [PERSON] у відповідності із Свідоцтвом про право власності була власником присадибної земельної ділянки в м. Прилуки, вул.Вавілова,65 на якій розташований будинок право власності на який бажає набути [PERSON], і тому рішення суду стосувалося прав та законних інтересів [PERSON] внаслідок розгляду такої справи. Розглядаючи справу суд першої інстанції всупереч роз»ясненням викладеним в п.24 Постанови Пленуму ВСУ№7 від 30.05.2008 року не перевірив наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявності у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, хоча обставини які входять до предмету доказування ч.1ст.179 ЦПК у даній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів що є у спадковій справі Як видно з відповіді Приватного нотаріуса Прилуцького міського нотаріального округу [PERSON] на запит апеляційного суду, після смерті [PERSON], [PERSON] спадкові справи не заводилися , свідоцтва про право на спадшину не видавалися(ас.123); і хоча чинним законодавством встановлений єдиний порядок прийняття спадщини та оформлення спадкових прав як для спадкоємців за законом та за заповітом (глава 86 ЦК України), а саме визначений нотаріальний порядок оформлення спадщини, що відповідає встановленій законодавством сутності функцій притаманній юрисдикції діяльності судів та нотаріусів, та чітко встановлені підстави набуття права власності, суд розглянув справу, хоча для позивача не втрачена можливість для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Враховуючи зазначене, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи, не з»ясував складу спадщини після смерті [PERSON], прав [PERSON] на прийняття спадшини після смерті останньої на яку нею заявлений позов, рішення суду як необгрунтоване та незаконне підлягає скасуванню. Оскільки факти які мають важливе значення для справи підтверджено суперечливими доказами, і відсутні обставини які породжують права [PERSON] на заявлені нею вимоги про визнання права власності, в її позові слід відмовити.

Outcome: dismissed