Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] , в особі представника адвоката Тивоненка Данила Руслановича, звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 03.08.2021 позивач, через веб-сайт «Автоматизована система виконавчого провадження», дізналась, що вона знаходиться в Єдиному реєстрі боржників. Того ж дня представник позивача адвокат Тивоненко Д.Р., склав та направив адвокатський запит до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. 04.08.2021 представник позивача отримав інформацію від приватного виконавця про те, що ним, постановою від 26.07.2021, відкрито виконавче провадження №\~66265988 з примусового виконання виконавчого напису, згідно з яким борг позивача перед ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» становить 5\~519,00 грн. До 04.08.2021 позивач про існування виконавчого провадження не знала, жодних документів, повідомлень від третіх осіб або відповідача не отримувала. Позивач не погоджується із законністю вчинення вказаного виконавчого напису та вважає, що він є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», так як вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався нечинним законодавством, не перевіривши безспірність вимог. На підставі викладеного, просила суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 19.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та проведення підготовчого засідання призначено на 29.09.2021. Ухвалою суду від 29.09.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 30.11.2021. Від представника позивача адвоката Тивоненка Д.Р., надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач та треті особи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явились, причину своєї неявки суду не повідомили, відзиву та пояснень суду не подали, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за їхньої відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 69205 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №\~24992 від 17.10.2016, укладеним позивачем з ТОВ «СС Лоун», заборгованості за вказаним кредитним договором. Як зазначено у виконавчому написі, правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «СС Лоун», на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №\~40071779-01 від 26.04.2018 є ТОВ «Фінфорс». В свою чергу правонаступником ТОВ «Фінфорс», на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №\~28/1220-01 від 28.12.2020 є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Строк, за який проводиться стягнення за виконавчим написом: з 28.12.2020 по 10.03.2021. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника, складає 5\~519,90 грн. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису випливає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 24992, укладеним 17.10.2016 за період з 28.12.2020 по 10.03.2021. Однак, вказаний договір був укладений 17.10.2016 між позивачем та ТОВ «СС Лоун». Крім цього, з виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 24992 вбачається лише загальна заборгованість за вказаним договором в розмірі 4\~319,90 грн, що складається з наступного: прострочене тіло 2\~000,00 грн, прострочені відсотки 399,90 грн, пеня, штрафи 1\~920,00 грн. При цьому у суду відсутні документи, які б обґрунтовували правильність розрахунку заборгованості та періоду виникнення заборгованості, а отже відсутні докази наявності безспірності заборгованості. Крім того, ухвалою суду від 19.08.2021 було задоволено клопотання позивача про витребування у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. належним чином завірених копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 69205 від 01.04.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» суми боргу у розмірі 5\~519,90 грн. Однак затребувані документи до суду не надано. З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі №\~916/3006/17. Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань. [PERSON] у позовній заяві зазначає, що стягувач взагалі не надсилав боржнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, а про наявність заборгованості вона дізналася через веб-сайт «Автоматизована система виконавчого провадження», оскільки вона є Єдиному реєстрі боржників. Крім того, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», звертаючись до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, не надало підтвердження про отримання [PERSON] вимоги про сплату боргу, тому позивач була позбавлена можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги. Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 24992, укладеного 17.10.2016 між позивачем та ТОВ «СС Лоун», оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на який послалась приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна\~Я.В. у виконавчому написі № 69205 від 01.04.2021. Таким чином, станом на 01.04.2021 у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 24992 від 17.10.2016. Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 69205, вчиненого 01.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в загальному розмірі 5\~519,90 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. До матеріалів справи долучено: копію Договору № 03/08 про надання професійної правничої допомоги адвокатським бюро «Данила Тивоненка «Пріоритет» клієнтові [PERSON] від 03.08.2021, копію ордеру серії АР № 1006393 на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Тивоненком Д.Р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001616, копію переліку вартості послуг за договором від 10.08.2021, копію Акта № 1 надання послуг до Договору №\~03/08 від 03.08.2021 про надання професійної правничої допомоги від 12.08.2021. З урахуванням викладеного, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума у розмірі 5\~500,00 грн, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved