Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про стягнення інфляційних збитків та 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.10.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти в розмірі 500\~000 грн. зі строком повернення до 21.10.2013. На підтвердження взятих у позику коштів [PERSON] було надано розписку від 18.10.2013. У визначений договором позики строк відповідач кошти не повернув. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.09.2015, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 21.01.2016, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 18.10.2013 у розмірі 500000 грн. Вказане рішення суду до цього часу не виконане. Загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 500000 грн. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у сумі 75623,13 грн., з яких 14672,13 грн. три відсотки річних та 60951 грн. інфляційні втрати. Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в\~\~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.10.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти в розмірі 500\~000 грн. зі строком повернення до 21.10.2013. На підтвердження взятих у позику коштів [PERSON] було надано розписку від 18.10.2013. У визначений договором позики строк відповідач кошти не повернув. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.09.2015, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 21.01.2016, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 18.10.2013 у розмірі 500000 грн. У Автозаводському відділі державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання, зокрема, виконавчого листа №524/731/15-ц, виданого 18.03.2016 Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у сумі 500000 грн. Вказане рішення суду до цього часу не виконане. Доказів повернення грошових коштів позивачу у сумі 500000 грн. відповідачем суду не надано. Оскільки грошове зобовязання не виконано, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню, відповідно до ст.625 ЦК України, 3% річних та інфляційні втрати від простроченої суми у межах заявлених позовних вимог, а саме з 22.01.2016 по 04.01.2017 (інфляційні втрати у сумі 63951 грн., 3% річних у сумі 14672,13 грн.). Згідно зі\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Згідно із ст. 60 ЦПК України, \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі встановлених обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved