Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

У січні 2020 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, та визначення місця проживання дітей, посилаючись на те, що 12.10.2001 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадського стану Ленінградського районного управляння юстиції у м. Києві. Спільне життя не склалося, подружні відносини фактично припинилися з лютого 2017 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб та та визначити місце проживання дітей з нею. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2020 справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 10). Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.06.2020 було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 22). Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила про відмову від позовних вимог в частині визначення місця проживання дітей, підтримавши позов лише в частині розірвання шлюбу та просить його задовольнити, судовий збір з відповідача просила не стягувати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов просив задовольнити. З урахуванням положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 12.10.2001 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадського стану Ленінградського районного управляння юстиції у м. Києві, актовий запис № 1122. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .(5, 6). Згідно з ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як встановлено судом, що будь-які відносини між ними припинені, сторони обопільно дійшли до згоди про розірвання шлюбу. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. При вирішенні питання про стягнення судового збору, суд враховує клопотання позивача, яка відмовилась від свого права на відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved