Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

у серпні 2018 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, просить суд визнати недієздатною громадянку України [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Заяву обгрунтовує тим, що [PERSON] є інвалідом другої групи довічно, перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічного нервово-психічного захворювання в Київському міському ПНД №4 та потребує постійного стороннього догляду. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.08.2018 відкрито провадження по справі (а.с. 18). Представник заявника у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, просила слухати справу у її відсутності (а.с. 48). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 14.06.2019 від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву підтримує та просить задовольнити (а.с. 49). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , 1969 року народження згідно довідки МСЕК №2 Сер. КИЕ - 1 № 535270 є інвалідом 2-групи з дитинства (а.с. 7). Згідно довідки №2603 від 05.07.2018 виданої КМПД №4 про те, що [PERSON] , 1969 року народження перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічного нервово-психічного захворювання є інвалідом 2-групи (а.с. 8). Як вбачається із витягу з протоколу №3 засідання опікунської ради Святошинської РДА у м. Києві від 27.06.2018 рекомендовано заяву [PERSON] про встановлення над [PERSON] опіки задовольнити (а.с. 3, 4) Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов`язкового проведення судово-психіатричної експертизи. Ухвалою від 07.11.2018 по справі призначено судово-психіатричну експертизу (а.с. 23). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №152 від 14.03.2019 встановлено, що [PERSON] страждає на недоумство внаслідок епілепсії (шифр по МКХ-10, F 02.8). [PERSON] за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 34, 35). Частиною 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад і у своєму психічному стані не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними заяву слід задовольнити та визнати [PERSON] недієздатною. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved