Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 лютого 2015 року відповідачка [PERSON] позичила у неї /позивачки/ для придбання товару з метою здійснення підприємницької діяльності 9 000 грн., з яких 5000 грн. зобов»язалась повернути через три місяці, тобто до 09 травня 2015 року, а решту 4000 грн. - за її /[PERSON]О./ вимогою, крім того відповідачка зобов»язалась за користування позиченими коштами сплачувати позивачці щомісячно 10 відсотків від суми заборгованості, тобто по 900 грн., про що [PERSON] була написана власноручно відповідна розписка. До 09 травня 2015 року відповідачка борг не повернула, а лише щомісячно сплачувала позивачці до 09 червня 2015 року відсотки за користування коштами, та коли остання попросила повернути отримані в борг кошти відповідачка їй повідомила, що коштів для повернення боргу в неї немає. 19 серпня 2015 року відповідачка передала позивачці 1000 грн. та 600 грн. в рахунок погашення заборгованості по відсотках, що підтверджується розписками від 09 лютого 2015 року та від 27 серпня 2015 року. Оскільки відповідачка не повернула борг від кінцевого терміну повернення коштів (09 травня 2015 року) до дня подачі даного позову до суду, а саме 28 серпня 2015 року, то просила стягнути з [PERSON] на свою користь 9000 грн. заборгованості за позикою, 200 грн. заборгованості по відсотках, 142,2 грн. збитків інфляції, 82,85 грн. 3 % річних від простроченої суми боргу, а через те, що, починаючи з 09 травня 2015 року вона /позивачка/ щоденно отримувала внаслідок неправомірних дій відповідачки, що ставили її /позивачку/ в скрутне матеріальне становище, душевні страждання, які негативно впливали на стан її здоров»я, просила стягнути з [PERSON] на свою користь за спричинену моральну шкоду 10000 грн., а також витрати, понесені по сплаті судового збору - 243,6 грн. та за надання юридичної допомоги 400 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали та викладене підтвердили. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, погодилась на повернення суми боргу в розмірі 8\~000 грн., так як 1000 грн. сплатила позивачці 19 серпня 2015 року, сплати відсотків в сумі 200 грн. і збитків від інфляції в розмірі 142,20 грн., а в частині стягнення з неї 3% річних та моральної шкоди позов не визнала, посилаючись на безпідставність даних вимог. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 09 лютого 2015 року відповідачка взяла в борг у позивачки [PERSON] 9000 грн., з яких 5000 грн. зобов»язалась повернути через три місяці, а решту 4000 грн., зобов»залась повернути за першою вимогою позивачки, про що нею /відповідачкою/ була складена відповідна розписка /а.с.7/. Як вбачається з матеріалів справи та, що визнала і сама відповідачка, остання повернула позивачці 19 серпня 2015 року лише 1000 грн. в рахунок погашення суми боргу, а 27 серпня 2015 року в рахунок погашення заборгованості по відсотках, які мала сплатити у період з 12 червня по 12 серпня 2015 року у сумі 1800 грн., повернула лише 600 грн. /а.с.7-8/. До цього часу решта суми боргу відповідачкою позивачці не повернута. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка в добровільному порядку ухиляється від сплати боргу, то суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивачки заборгованість за борговою розпискою від 9 лютого 2015 року у розмірі 8 000 грн. (9000 грн. 1000 грн. (повернута сума боргу від 19 серпня 2015 року), заборгованість зі сплати процентів в межах позовних вимог в розмірі 200 грн. та інфляційне збільшення суми боргу за період з 09 травня 2015 року по 28 серпня 2015 року у заявленому позивачкою розмірі 142,2 грн. При цьому суд не приймає до уваги посилання позивачки на те, що 19 серпня 2015 року відповідачкою було сплачено їй 1000 грн. в рахунок сплати процентів, оскільки це суперечить відмітці на борговій розписці, де вказано саме про повернення боргу в зазначеній сумі. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивачкою суду не надано жодних доказів на підтвердження понесення нею моральної шкоди, то в цій частині в позові суд вважає за необхідне відмовити. В частині стягання з відповідачки на користь позивачки трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості, суд вважає за необхідне також відмовити, оскільки сторонами за усною домовленістю, що підтверджується борговою розпискою від 09 лютого 2015 року, було визначено розмір відсотків, які судом вже стягнуто з відповідачки на користь позивачки у розмірі 200 грн. за користування її /позивачки/ коштами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,6 грн. та на відшкодування витрат на правову допомогу 300,62 грн. (8000 грн. + 200 грн. + 142,2 грн. = 8342,2 грн. х 700 грн. : 19\~425,05 грн.).

Outcome: partial