Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У січні 2016р. Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик») в особі Одеського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - Одеське регіональне відділення ПАТ «КБ «Хрещатик») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 27 липня 2007р. між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] був укладений кредитний договір №541, згідно умов якого відповідач отримав кредит на поточні потреби у розмірі 270000,00грн. зі сплатою 19,00% з кінцевим терміном повернення 23 липня 2010року. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідач з жовтня 2014 року ухиляється від належного виконання взятих на себе зобовязань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором №541 від 27 липня 2007р. в розмірі 30035,17грн. та судові витрати. Представник ПАТ «КБ «Хрещатик» діючий за довіреністю, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності в порядку заочного провадження, у звязку з неявкою відповідача в судові засідання (а.с.38). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.40,42,43,44). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Встановлено, що ПАТ «КБ «Хрещатик» є юридичною особою, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки. Судом встановлено, що 27 липня 2007року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON], був укладений кредитний договір №541, згідно умов якого відповідач отримав кредит на поточні потреби у розмірі 270000,00грн. зі сплатою 19,00% з кінцевим терміном повернення 23 липня 2010року (а.с.5-8). Пунктом 4.4. Кредитного договору встановлено, що погашення кредиту буде здійснюватися відповідачем відповідно до наступного графіку: щомісячними платежами з вересня 2007 року по 30 червня 2010 року у розмірі - 7 715, 00 грн. щомісячно; з 01 по 23 липня 2010 року в розмірі - 7 690, 00 грн. Підпунктом 5.3.1. п. 5.3. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується використовувати кредит на цілі, зазначені в п. 1.3. цього договору та повернути його Банку в строки і в порядку, передбачені цим. Договором. Відповідно до пп. 5.3.2. п. 5.3. Кредитного договору, позичальник зобов'язується щомісячно, починаючи з першого місяця надання кредитних коштів, сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірах і в порядку, передбаченими цим договором. Підпунктом 6.2.1. п. 6.2. Кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобов'язань за кожен день прострочення. Згідно п.п. 6.2.2. п. 6.2. Кредитного договору, що у разі прострочення погашення основної суми кредиту позичальник повертає Банку прострочену суму кредиту з урахуванням індексу інфляції, який мав місце у період прострочення, зі сплатою 19 (дев'ятнадцяти) відсотків річних та пені за несвоєчасне погашення кредиту з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення повернення кредиту, сплатити прострочені відсотки за користування кредитом зі сплатою пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення повернення відсотків. Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором №541 від 27 липня 2007року виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється. Через невиконання зобовязань за кредитним договором №541 від 27 липня 2007року у [PERSON] станом на 12 грудня 2015р. склалася заборгованість перед ПАТ «КБ «Хрещатик» в сумі 30035,17грн., яка складається з: пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом 6581,84грн., відсотків за користування простроченою сумою кредиту 22783,23грн., відсотків за користування кредитом за листопад 2015р. 670,10грн., Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору №541 від 27 липня 2007року (а.с.9-12). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У звязку з тим, що відповідач не має зареєстрованого місця проживання, останній повідомлявся судом шляхом публікації в пресі оголошення про його виклик. Витрати з публікації оголошення в пресі були понесені позивачем. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1378,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved