Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

У січні 2016 року позивачем - [PERSON] через свого представника подано позовну заяву до відповідача - Никонівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом тривалістю в 1 (один) місяць, що відкрилась [INFO] року після смерті її брата [PERSON] Позов мотивується тим, що [INFO] року помер брат позивача - [PERSON]. Позивач є спадкоємцем другої черги, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. З моменту смерті вона до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась у зв'язку із тим, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] та протягом шести місяців з моменту його смерті, про наявність будь-якого спадкового майна їй не було відомо. Лише в вересні 2015 року позивачу стало відомо, що у покійного [PERSON] на момент смерті було нерухоме майно, яке складається із двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - одна площею 3,34 га на території Никонівської сільської ради Бердичівського району на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого на ім'я спадкодавця від 22.07.2002 року, друга - площею 3,39 га на території Никонівської сільської ради Бердичівського району на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого на ім'я батька [PERSON], який помер [INFO] року, та прийняв спадщину в силу ст.549 ЦК УРСР 1963 року. З моменту, коли стало відомо про наявність спадкового майна після смерті [PERSON], позивач звернулась до державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із тим, що позивач в силу ст.1269 ЦК України повинна була подати заяву про прийняття спадщини. Крім того, Бердичівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] за №12/2016. У визначений законодавством шестимісячний строк позивач не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через те, що не знала про наявність зазначеного майна. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з наведених у позові підстав. Представник відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, ознайомившись з матеріалами цивільної справи та проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1 та 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацами 1, 2, 3, 4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Враховуючи вище викладене, суд вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважним та за можливим визначити позивачу додатковий строк тривалістю в 1 (один) місяць для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved