Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування, мотивуючи тим, що 22 грудня 1994 померла [PERSON]. На території Борисівської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою вул.. Жовтнева, буд. 60, с. Борисів, Ізяславського району Хмельницької області. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON], прийняв спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права на нерухоме майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, у поданій заяві, котра надійшла на адресу суду, просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.. Представник Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та повідомив, що проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 267009 встановлено, що 22 грудня 1994 року померла [PERSON]. За життя 27 лютого 1985 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] за № 8, за яким заповіла все своє майно позивачу по справі [PERSON], що підтверджується дублікатом заповіту замість втраченого від 30 березня 217 року, виданого секретарем виконавчого комітету Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 23. Як вбачається із довідки № 469 від 23 травня 2017 року, виданої виконкомом Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON], яка померла 22.12.1994 року, була зареєстрована і постійно проживала в [INFO], являлась головою двору за вище вказаною адресою. Також належність вказаного будинку [PERSON] підтверджується витягом з поземельнокадастрової книги № 372, в якому також вказано, що будинок збудовано в 1974 році. Проте, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що підтверджується довідкою комунального підприємства Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації від 26 червня 2017 року № 348, довідкою, виданою виконкомом Борисівської сільської ради Ізславського району Хмельницької області від 13 березня 2017 року № 267. З повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 12 серпня 2017 року № 1533/01-16, встановлено, що в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 250/2017 року після смерті [PERSON] на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємця за заповітом [PERSON] (зареєстрований за адресою [INFO]), що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48742597 від 12 серпня 2017 року, витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48712502 від 10 серпня 2017 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47766368 від 18 травня 2017 року. Інших заяв не надходило. Згідно довідки № 266 від 13 березня 2017 року, виданої виконкомом Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, на день смерті [PERSON], яка померла 22.12.1994 року, була зареєстрована і постійно проживала в [INFO], в житловому будинку, були зареєстровані і проживали слідуючі особи: племінник [PERSON], невістка [PERSON], внуки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON], прийняв спадщину в установленому законом порядку. Інших спадкоємців судом не встановлено. [PERSON] була власником житлового будинку з надвірними будівлями за №60 по вул.Жовтневій в с. Борисів Ізяславського району. Відтак, оскільки правовстановлюючі документи на спірний будинок відсутні, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved