Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що на підставі нотаріально посвідченого 25 березня 1994 року договору дарування вона є власником 23/50 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по вул. Щорса, 33 в с. Требухів Броварського району Київської області. За вказаним договором дарування у її конкретне користування перейшли приміщення житлового будинку, позначені на плані літерами: 1-1 веранда, 1-2 сіни, 1-3 жила кімната, 1-4 кухня, 1-5 кухня та 1/2 частина сарая «Б», баня «З», 1/2 частина вбиральні «В», 1/2 частина огорожі «N», 1/2 частина колодязя «К1», 1/2 частина колодязя «К2», 1/2 частина тротуара «Т». Співвласником інших 27/50 частини вказаного нерухомого майна є [PERSON] Позивач зазначає, що через неприязні стосунки з відповідачем стало неможливим спільне користування та володіння частиною майна, а саме: 1/2 частиною сарая «Б», 1/2 частиною вбиральні «В», 1/2 частиною колодязя «К1», 1/2 частиною колодязя «К2», які знаходяться на частині земельної ділянки, яка фактично використовується нею. У звязку з наведеним та на підставі ст. 365 ЦК України позивач просить: припинити право власності [PERSON] на належну їй частку нерухомого майна, а саме: 1/2 частину сараю «Б», 1/2 частину вбиральні «В», 1/2 частину колодязя «К1», 1/2 частину колодязя «К2», що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Требухів, вул.. Щорса, 33; визнати за [PERSON] право власності на вказане нерухоме майно, стягнувши з неї на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини зазначеного нерухомого майна у розмірі 4801 грн. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що припинення права власності на вказану частину підсобних приміщень завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, яка використовує їх для господарських потреб. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування, нотаріально посвідченого 25 березня 1994 року, [PERSON] є власником 23/50 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по вул. Щорса, 33 в с. Требухів Броварського району Київської області. За вказаним договором дарування у її конкретне користування перейшли приміщення житлового будинку, позначені на плані літерами: 1-1 веранда площею 16,9 кв.м, 1-2 сіни площею 3,8 кв.м, 1-3 жила кімната площею 11,1 кв.м, 1-4 кухня площею 18,1 кв.м, 1-5 кухня площею 7,9 кв.м та 1/2 частина сарая «Б», баня «З», 1/2 частина вбиральні «В», 1/2 частина огорожі «N», 1/2 частина колодязя «К1», 1/2 частина колодязя «К2», 1/2 частина тротуара «Т». На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 листопада 2008 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області, [PERSON] є власником 27/50 частини вищезазначеного житлового будинку з відповідними надвірними будівлями. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3144/15-43 від 22 грудня 2015 року, проведеної за клопотанням позивача, розподіл або виділ 1/2 частини сараю «Б», 1/2 частини вбиральні «В», 1/2 частини колодязя «К1», що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Требухів, вул.. Щорса, 33, технічно не можливий без втрати їх цільового призначення. Залишкова вартість 1/2 частини сараю «Б», 1/2 частини вбиральні «В», 1/2 частини колодязя «К1» складає 11\~693 гривні. Колодязь «К2» на території домоволодіння відсутній. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до частини першої та другої статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 від 15.05.05.2013 року висловив правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Під час розгляду іншої справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз'яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. З огляду на наведене та враховуючи рівність часток сторін у праві власності на спірне нерухоме майно, необхідність використання відповідачем підсобник приміщень (сараю-погребу, вбиральні, колодязя) для власних потреб, суд вважає, що припинення права власності на вказану частину підсобних приміщень завдасть істотної шкоди інтересам відповідача. Крім того, всупереч вимогам ч. 2 ст. 365 ЦК України позивачка не внесла у повному обсязі кошти на депозитний рахунок суду, що також є підставою для відмови у позові. У звязку з наведеним суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed