Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

у січні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Останній мотивував тим, що відповідачем в порушення вимог норм діючого законодавства не виконуються умови укладених з нею кредитних договорів, що, як наслідок, призвело до виникнення заборгованості, наявність якої завдає шкоди правам та інтересам товариства, через що останні потребують захисту в судовому порядку. Зазначив, що 05 квітня 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] укладено договір № 001/3855/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних), за умовами якого на ім'я останньої було відкрито картковий рахунок та відновлювальну кредитну лінію в межах кредитного ліміту, розмір якого може становити 75 000,00 грн. включно, а також видано кредитну картку для використання її для отримання кредиту строком на 1 461 день. Отримавши кредитні кошти в межах кредитного ліміту, [PERSON] належним чином не вчинила дій щодо вчасного та повного погашення мінімального платежу, внаслідок чого станом на 03 грудня 2013 року заборгованість за договором № 001/3855/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) від 05 квітня 2006 року склала 4 740,87 грн. Крім того, 06 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-002/982/2007, за умовами якого для купівлі автомобіля марки «Suzuki New Grand Vitara» й на оплату комісії банку [PERSON] були надані грошові кошти у сумі 33 388, 00 доларів США зі строком остаточного повернення кредиту 06 листопада 2013 року зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 11,99 % річних. Того ж дня між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-002/984/2007, згідно умов якого на споживчі цілі останній були надані грошові кошти у сумі 15 000,00 грн. зі строком остаточного повернення кредиту 06 листопада 2012 року зі сплатою 3 % річних. Однак, відповідач [PERSON] не виконала належним чином взятих на себе обов'язків і за кредитними договорами № СL-002/982/2007 та № СL-002/984/2007 від 06 листопада 2007 року, що призвело до виникнення заборгованості, яка на момент звернення до суду не погашена. Заборгованість останньої за кредитними договорами № СL-002/982/2007 та № СL-002/984/2007 від 06 листопада 2007 року станом на 05 грудня 2013 року становить 34 562,56 долари США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 276 258,54 грн., основного боргу та сума пені за прострочення виконання за вказаним договором за період з 05 грудня 2012 року по 05 грудня 2013 року - 1 008 343,81 грн. й 144 059,26 грн. відповідно. Просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказані суми заборгованостей та пені, а також судові витрати по справі. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 86). Відповідач, яка в установленому законом порядку повідомлялась про день, час, місце розгляду даної справи, у судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомила, тому суд, враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 квітня 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] укладено договір № 001/3855/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних), за умовами якого на ім'я останньої було відкрито картковий рахунок та відновлювальну кредитну лінію в межах кредитного ліміту, розмір якого може становити 75 000,00 грн. включно, а також видано кредитну картку для використання її для отримання кредиту строком на 1 461 день (а.с. 37, 41-45). Згідно з договором та на підставі заяви [PERSON] останній 05 квітня 2006 року було відкрито картковий рахунок та видано платіжну карту Visa Classic (credit) із встановленим кредитним лімітом. Відповідач, в свою чергу, згідно п. 3.3. договору взяла на себе обов'язок вчасно та в повному обсязі погашати суми мінімального платежу, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в тому числі й простроченим кредитом та овердрафтом (п. 5.1 договору). Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не додержалась умов зазначеного договору, що в результаті призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 03 грудня 2013 року склав 4 740,87 грн. і яка на даний час не погашена, а вимоги банку з даного приводу відповідачем проігноровані (а.с. 38-40). Крім того, судом встановлено, що 06 листопада 2007 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитні договори № СL-002/982/2007 та № СL-002/984/2007 (а.с. 8-20, 25-35). Згідно умов останніх банк зобов'язався у визначеному договорами порядку надати відповідачу [PERSON] на купівлю автомобіля марки «Suzuki New Grand Vitara» й оплату комісії банку та на споживчі цілі грошові кошти у сумі 33 388, 00 доларів США та 15 000,00 грн. зі строком остаточного повернення кредиту 06 листопада 2013 року та 06 листопада 2012 року зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 11,99 % та 3% річних відповідно. Відповідач [PERSON], в свою чергу, взяла на себе зобов'язання прийняти кредит та належним чином використати та повернути банку суми отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, які визначені у цих договорах (п.п. 1.1. п. 1 ч. 2 кредитного договору, а.с. 10, 27). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Крім того, як визначає п. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У даному випадку, наявність підписаних правочинів свідчить про те, що обидва учасники бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитними договорами, надавши відповідачу зазначені вище кошти, натомість, [PERSON], як встановлено в ході розгляду справи, всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконала їх, у встановлені графіком терміни не погасила кредит та проценти за користування ним. Відповідно до п. п. 3.1.1 п. 3 ч. 2 кредитних договорів від 06 листопада 2007 року [PERSON] за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, зобов'язана сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочи. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум (а.с. 13, 30). Через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань заборгованість останньої за кредитними договорами № СL-002/982/2007 та № СL-002/984/2007 від 06 листопада 2007 року станом на 05 грудня 2013 року становить 34 562,56 долари США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 276 258,54 грн., основного боргу та сума пені за прострочення виконання за вказаним договором за період з 05 грудня 2012 року по 05 грудня 2013 року - 1 008 343,81 грн. й 144 059,26 грн. відповідно (а.с. 23, 36). 25 червня 2011 року ПАТ «ОТП Банк», що є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу, відповідно до вимог якого ПАТ «ОТП Банк» були передані, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняті права грошових вимог, в тому числі й за договором № 001/3855/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) від 05 квітня 2006 року, внаслідок чого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стало кредитором за договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржником в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 65-69). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 05 листопада 2010 року та 20 липня 2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» були укладені договори купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до вимог яких ПАТ «ОТП Банк» були продані (переуступлені) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель, який включає в себе також укладені між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» кредитні договори № СL-002/982/2007 та № СL-002/984/2007 від 06 листопада 2007 року, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло такий кредитний портфель та зобов'язалось сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду (а.с. 49-64). Відповідно до умов п. 3.3 вказаних договорів ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув усіх прав вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій, також, з урахуванням положень п. 3.4 договору, на умовах, передбачених договором комісії, право вимагати від ПАТ «ОТП Банк» перерахування будь-яких та усіх коштів, отриманих від боржників в результаті реалізованого майна. Пункт 4.4 договорів купівлі-продажу передбачає, що розрахунки боржників з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитними договорами здійснюються в порядку та на умовах, встановлених кредитними договорами, та з урахуванням положень договору комісії. Отже, приймаючи до уваги положення ст. ст. 60, 212 ЦПК України, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, надходить до висновку про те, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданих платіжного доручення (а.с. 1) позивач за подання цього позову до суду сплатив судовий збір в сумі 3 654,00 грн., що підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 536, 543, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved