Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до часу закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2022 року . Позов обґрунтовано тим, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні у позивача та продовжує навчання в комунальному закладі вищої освіти «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради». Строк закінчення навчання - 30.06.2022 року. У зв`язку із навчанням син потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання сина. Дані обставини змушують позивача звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у позовному обсязі. Представник відповідача просив частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно відзиву на позов від 24.02.2020 року відповідач зазначив, що перебуває на обліку у Фонді соціального страхування України на обліку та в Пенсійному фонді України як пенсіонер та потерпілий на виробництві, має 95 % втрати професійної працездатності, довідкою МСЕК йому встановлено сторонній догляд. Враховуючи зазначене, просить задовольнити позов частково. У відповіді на відзив від 14 травня 2020 року, позивач зазначила, що відповідач не створив нову сім`ю, інших дітей, окрім сина [PERSON] він не має. Отриманий доход відповідача є значним, що дає можливість забезпечити матеріальне становище свого сина. У письмових запереченнях від 26 травня 2020 року представник відповідача вказав, що відповідач пропонував позивачу, незважаючи на свій стан здоров`я сплату аліментів на вже повнолітнього сина в розмірі мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки сину виповнилось вже 18 років та він є працездатним, що становить 2102,00 грн. Однак позивач відмовилася та бажає стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку відповідача. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, повно та всебічно встановивши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5). Згідно довідки від 12.12.2019 року № 674, [PERSON] , 2002 р.н. дійсно навчається на І курсі спеціальності 223 «Медсестринство» (освітньо-професійна програма - «Лікувальна справа») в комунальному закладі вищої освіти «Павлоградський коледж» Дніпропетровської обласної ради». Форма навчання - денна, бюджетна. Термін навчання з 01.09.2019 р. по 30.06.2022 р. включно (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 198 Сімейного кодексу України покладає обов`язок щодо утримання своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, на обох батьків. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд приймає до уваги, що відповідач має значний ступінь втрати професійної працездатності у відсотках - 95 % та потребує сторонньої допомоги, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 11.10.2019 року (а.с.26). Крім того, повнолітня дитина - [PERSON] навчається на бюджетній формі, отримує стипендію, яка з його слів складає 980 грн. За ч. 1 ст. 6 СК правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Суд враховує, що за ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст. 182 СК УКраїни Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В той же час на підставі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць на дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Виходячи з положень СК України, обидва батьки повинні приймати участь у наданні матеріальної допомоги дитині. Позивач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату. При визначенні можливості задоволення позову та розміру аліментів, суд враховує, що частину матеріальної допомоги вже повнолітній дитині надає позивач, [PERSON] є повнолітнім, навчається за бюджетні кошти, отримує щомісяця стипендію і має добрий стан здоров`я. Проте, відповідач має поганий стан здоров`я, значний ступень втрати працездатності та потребує стороннього догляду, що вимагає додаткових зусиль та коштів для існування. Таким чином на підставі наведеного, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/10 частки від усіх видів доходів, але не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, оскільки вважає, що саме таким розміром аліментів буде враховано інтереси як позивача та відповідача, так і їх повнолітнього сина. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial