Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності документа, зацікавлена особа: Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області. Просить встановити факт належності [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), [INFO], уродженці [INFO] трудової книжки серія БТ-І № 1141884, виданої відділом народної освіти Ізюмської міської ради Харківської області УРСР 30 червня 1977 року. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без її присутності, на заявлених вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без представника управління, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), народилась 15 вересня 1959 року, уродженка міста Ізюм Харківської області, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серія I-ВЛ № 410144, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області 07 липня 2015 року. (а.с.8). В період з 08 вересня 1976 року по 27 червня 1977 року заявник працювала на посаді «перевірниці фільмотеки» у міському відділі народної освіти, де і була видана трудова книжка. Тому для підтвердження зазначеного стажу та належності трудової книжки вона звернулася до Управління освіти Ізюмської міської ради Харківської області, як правонаступника тієї організації, де працювала, проте відповідно до інформації, наданої Управлінням освіти Ізюмської міської ради Харківської області № 10 від 02.08.2017 року, відповідно до наказів міського відділу народної освіти від 08.09.1976 року № 78, параграф 1 та від 24.06.1977 року № 41 параграф 1, в період з 08 вересня 1976 року по 27 червня 1977 року на посаді «перевірщиці фільмотеки» працювала [PERSON] Відповідно до особових рахунків по заробітній платі за 1976-1977 рр., у міському відділі народної освіти в період з 08 вересня 1976 року по 25 червня 1977 року на посаді «фильмопровер» працювала «Слета Татьяна Константиновна» (запис зроблений російською мовою). Інші дані (книги наказів з кадрових питань по закладу та установі) про роботу громадянки [PERSON] в управлінні освіти Ізюмської міської ради Харківської області відсутні. (а.с.10,11). 14 квітня 1979 року уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище зі «Слєта» на «Макарову», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія I-ВЛ № 462300, виданим Міським відділом РАЦС Харківської області 14 квітня 1979 року. (а.с.9). На даний момент заявник оформлює пенсію за віком, проте при оформленні необхідних документів було встановлено, що у трудовій книжці серія БТ-I № 1141884, замість прізвища «Слєта» було зазначено російською мовою прізвище «Слета». (а.с.12,13). Згідно статей 256, 259 ЦПК України\~суд може встановити факт належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, імя якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, імям цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, згідно п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved