Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

У січні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «ЖГ Самарського району» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, про стягнення заборгованості, згідно якого просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 36\~025,56 грн., та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 січня 2016 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, загальною площею 30,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . На момент продажу в даній квартирі були зареєстровані відповідачі: [PERSON] , 1991 року народження, [PERSON] , 1962 року народження, [PERSON] , 1939 року народження, та [PERSON] , 1964 року народження. Вказує, що по домовленості між сторонами відповідачі зобов`язувалися знятися з реєстрації за вказаною адресою у 2016 році. Також між сторонами було погоджено, що відповідачі до 14 січня 2017 року будуть мешкати у вказаній квартирі на умовах оренди. Так, 14 січня 2016 року між позивачкою та [PERSON] укладено договір оренди квартири, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування квартиру за адресою: [ADDRESS] . Термін оренди з 15.01.2016 року по 14.01.2017 року. В порушення умов договору відповідачі відмовляються звільнити вказане приміщення, з реєстраційного обліку не знімаються, Також, як стало відомо позивачці, відповідачами в порушення умов договору оренди оплата за спожиті житлово-комунальні послуги не здійснювалася у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 36\~025,56 грн. Враховуючи викладене, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиву, заяв, заперечень до суду не надали, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.280-282ЦПКУкраїни на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.08.2019 № 177013456 позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] ) /а.с. 10/. Позивач в своєму позові вказує, що 14 січня 2016 року між нею та відповідачкою [PERSON] , було укладено Договір оренди вищевказаної квартири строком з 15.01.2016 року по 14.01.2017 року /а.с. 12/. У відповідності до п. 2 вищевказаного договору орендна плата складає 2000 грн. на місяць. Пунктом 3 вищевказаного договору передбачено, що комунальні послуги сплачуються окремо за поточними рахунками. На виконання договору оренди квартира була передана в користування орендаря 14.01.2016 року. Також встановлено, що згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21 серпня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с. 11/. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України та ч. 1ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно ст. 158 ЖК України - наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Частиною 1 ст.762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ч. 1, 3ст. 820 ЦК України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1)комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2)послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3)послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4)послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до п. 5. ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved