Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 13.05.2011, потім шлюб було розірвано на підставі рішення суду. 08.09.2010 між відповідачем та ПАТ «Європейський газовий банк» було укладено договори банківського вкладу [NUMBER] та [NUMBER], згідно з умовами яких відповідач внесла на відкритий їй банком депозитний рахунок грошові кошти в сумі 300 000 доларів США і 250 000 євро. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05 лютого 2013 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2012 року про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя скасовано, грошові кошти, які знаходяться в ПАТ «Європейський газовий банк» на рахунку відповідача в сумі 658 673 долара США, з урахуванням сплачених відсотків за договором 094541, визнано спільним майном сторін, як подружжя. Також визнано за позивачем право власності на 1/2 частину вказаних грошових коштів. Посилаючись на те, що відповідач без його згоди заволоділа вищевказаними грошовими коштами, позивач просив суд витребувати 1/2 частину грошових коштів у відповідача. В останній редакції позову [PERSON] просив суд стягнути з відповідача на його користь 396 415,10 доларів США в національній валюті за курсом НБУ на день ухвалення рішення. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2013, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.01.2014, позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму в розмірі 3 168 545,89 грн. Вирішено питання судових витрат. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.06.2014 рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про час, місце судового засідання були належним чином повідомлені. Незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду м. Києва від 05 лютого 2013 року визнано грошові кошти, які знаходяться в ПАТ «Європейський газовий банк» на рахунку [PERSON], за договором банківського вкладу [NUMBER] від 08.09.2010, в сумі 658 673,63 доларів США, з урахуванням сплачених відсотків за договором спільним майном подружжя; визнано за [PERSON] право власності на ? частину грошові кошти, які знаходяться в ПАТ «Європейський газовий банк» на рахунку [PERSON], за договором банківського вкладу [NUMBER] від 08.09.2010, в сумі 658 673,63 доларів США з урахуванням сплачених відсотків за договором. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги позивач посилається на те, що він позбавлений права розпорядження належною йому частиною грошових коштів, оскільки, як стало відомо, відповідач самовільно без його згоди 03.08.2011 зняла з рахунку грошові кошти, які є спільною сумісною власністю сторін, і розпорядилась ними на власний розсуд. Факт отримання відповідачем грошових коштів готівкою згідно договору банківського вкладу [NUMBER] від 08.09.2010 підтверджується наявною у матеріалах справи копіює листа банку (а. с. 27). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджається майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у п. 28 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсними та поділ спільного майна подружжя», у разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч ст. 65 СК України інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки. Оскільки в ході розгляду справи встановлено, що відповідач без відома позивача та всупереч ст. 65 СК України розпорядилась грошовими коштами, які згідно рішення суду визнані об'єктом спільної сумісної власності, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як зазначено у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. На день ухвалення рішення Національним банком України встановлений курс гривні по відношенню до американського долара (1 долар США = 12,95 грн.). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 396 415, 10 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.10.2014 року (396 415,10 Х 12,95) складає: 5 133 575,50 грн. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції посилався на наявність у місцевому суді спору, предметом якого є боргові зобов'язання за договором позики, який був укладений в інтересах сторін у цій справі, а тому провадження у справі підлягало зупиненню. Разом з тим, ухвалою Печерського районного суду від 24 червня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON], про стягнення заборгованості залишено без розгляду. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3441,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved