Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 07 травня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Позивач зазначає, що вони з відповідачкою спільних дітей не мають, однак у свідоцтвах про народження дітей відповідачки, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] він записаний батьком. Їх спільне подружнє життя не склалося, через різні характери та погляди на сімейне життя, а також можливу різницю у віці. У червні 2015 року відповідачка поїхала до подруги і не повернулася, з того часу вони вже і не підтримують подружніх стосунків. Тому, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. На електронну адресу суду направив заяву, в якій просив суд розглянути справу без його присутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. На адресу суду надіслала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її присутності, зазначила що проти позову не заперечує. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 травня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 86, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим повторно 30 січня 2019 року. Як вбачається із Свідоцтв про народження Серія [NUMBER] , Серія [NUMBER] , та Серія [NUMBER] виданих повторно 30 січня 2019 року, сторони у справі є батьками малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам малолітніх дітей, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки та користь позивача 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. Відповідно до Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 354 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі викладеного,

Outcome: approved