Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, дитину залишити проживати з нею, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 липня 2007 року. Від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який перестав її поважати та враховувати її думку під час вирішення сімейних питань, а також не утримує сім'ю матеріально. В результаті відносини між ними різко погіршилися, вона втратила повагу до свого чоловіка, перестала йому довіряти. У січні цього року відповідач покинув сім'ю та переїхав проживати до своїх батьків. З того часу вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судовезасідання не з'явилася, направила суду заяву про розглядсправи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час розгляду справи у встановленому законом порядку судом був повідомлений. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 6). Від шлюбу сторони дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 1623 від 09 серпня 2018 року, виданою Брошнів - Осадською селищною радою (а. с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, тому неповнолітню дитину слід залишити на проживання з позивачкою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору та на правову допомогу, які з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача у зв'язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved