Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

У січні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення нею навчання. В обґрунтування позивачка зазначає, що відповідачем є її батьком. На даний момент вона зарахована на 1 курс денного відділення ДНЗ «Дніпропетровський технолого-економічний коледж», де навчається на бюджетній формі навчання. Джерела доходів вона не має та знаходиться повністю на утриманні матері. Вона потребує матеріальної допомоги, однак відповідач допомоги не надає. Тому, вона звертається до суду з даним позовом. 26 березня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він зазначає, що зазначені вимоги не можуть бути задоволені, оскільки такий розмірі аліментів суперечить інтересам інших його дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час його дружина подала до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на двох їхніх неповнолітніх дітей. У своїй заяві вона просить суд видати судовий наказ про стягнення аліментів на дітей у розмірі 1/3 частини його доходу. Враховуючи дану обставину, просить суд врахувати під час прийняття рішення, факт предявлення до нього вимоги про стягнення аліментів від дружини, а тому зменшити розмір аліментів, з урахуванням ще двох дітей. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв'язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов'язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року,\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], 29 грудня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 092439, виданим Виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. [PERSON] навчається на 3 курсі ДНЗ «Дніпропетровський технолого-економічний коледж», на денній формі навчання. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи можливість відповідача та необхідність в забезпеченні [PERSON], з урахуванням матеріального становища позивачки, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів та інших обставин, суд прийшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову, а саме: з 8 січня 2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до 29 грудня 2023 року. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial