overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 09 січня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. 19 вересня 2014 року сторони спільного господарства не ведуть, однією сімєю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Болдасенко». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали що 09 січня 2010 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили 19 вересня 2014 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 22 серпня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 232. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони спільного господарства не ведуть, однією сімєю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Борисевич». Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали що 22 серпня 2013 року в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 232. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 22 червня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Тривалий час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Григорян». Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 червня 2012 року, який уклали в Жовтневому відділі ДРАЦС Маріупольського МУЮ в Донецькій області, актовий запис №326. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-НО №678244. Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначила, що з 22 квітня 2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В силу різності характерів подружнє життя не склалося, що призводило до частих сварок та суперечок. Вважає, що сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Дослідивши докази, суд встановив наступне. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2015 року, про що відділом ДРАЦС Снігурівського РУЮ Миколаївської області внесено актовий запис про шлюб за №42 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.4). Спільне життя в сторін не склалося, з 29 квітня 2016 року сторони однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, примиритися категорично не бажають. Спору про поділ спільного майна та місця проживання дитини між сторонами немає. Дитина проживає разом з позивачкою. Вжитими судом заходами примирення сторін не відбулося. Позивачка та відповідач наполягають на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим за категоричної позиції обох про розірвання шлюбу, а тому збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 09 лютого 2006 року. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що протягом останніх років сімейне життя між нею та відповідачем значно погіршилося, оскільки відповідач занадто часто зловживав алкогольними напоями, що призводило до сварок між ними. Відповідач через постійне перебування у стані алкогольного сп'яніння перестав належним чином забезпечувати сім'ю, відмовляється розуміти сутності проблем, які виникають та не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї та взаємовідносини з іншими членами родини. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та є безперспективним. Позивачка подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09 лютого 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції міста Києва , актовий запис [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що протягом останніх років сімейне життя між сторонами значно погіршилося, відсутнє взаєморозуміння, спроби примирення не дали позитивних наслідків. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей. З урахуванням всіх обставин у справі, причин припинення шлюбних відносин, неможливості примирення сторін та збереження сімейних відносин, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і підлягає розірванню. Як встановлено в судовому засіданні, від шлюбу сторони спільних дітей не мають, спір щодо розподілу майна відсутній. В зв'язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги позивачки, то, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача мають бути стягнуті судові витрати, понесені позивачкою в сумі 551, 20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування вимог зазначає, що вони перебувають у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання малолітньої доньки не надає. Тому, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, але від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав та просив слухати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] доводиться батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Допомогу на утримання неповнолітньої дитини відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що з відповідачем вони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач жодної допомоги на їх утримання не надає. Тому, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Допомогу на утримання малолітніх дітей відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти на двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування вимог зазначає, що вони перебувають у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання неповнолітньої доньки не надає. Тому, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, але від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав та просив слухати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] доводиться батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Допомогу на утримання неповнолітньої дитини відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 17 березня 1999 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №274. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки, з квітня 2011 року вони з відповідачем проживають окремо один від одного, а тому позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але в матеріалах справи мається заява, в якій він просить справу розглянути без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 березня 1999 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №274, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] залишаються проживати з позивачкою. Як вбачається з позовної заяви, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем [PERSON] 25 червня 2011 року зареєстрували шлюб у Ленінському відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №96. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. З серпня 2016 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, а тому позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №96. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] залишається проживати з позивачкою. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка вказала, що вони з відповідачем 05 серпня 2005 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №956. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Їхнє сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки, з вересня 2015 року проживають окремо, примирення досягти не можливо, а тому позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №956. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] залишається проживати з позивачкою. Як вбачається з позовної заяви, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка вказала, що вони з відповідачем 09 січня 2015 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі ДРАЦС РС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №3. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з березня 2016 року, шлюбні стосунки не підтримують, а тому позивачка вважає, що подальше збереження сім»ї не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 січня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі ДРАЦС РС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №3. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] залишається проживати з позивачкою. Як вбачається з позовної заяви, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved