overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 09 грудня 1972 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 24. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім»ю. В сім'ї часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 09 грудня 1972 року, Виконавчим комітетом Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 24. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позов. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 09 грудня 1972 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 28 грудня 2017 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 24. 27 лютого 2018 року за заявою [PERSON] судом було надано строк для примирення з позивачем [PERSON], що не дав позитивних результатів. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім»ю. В сім'ї часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2005 року. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які утримуються нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі однієї третьої частини заробітку (доходу) відповідача. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей підтримала та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2004 року. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких згідно свідоцтв про народження дітей є відповідач. Діти проживають з матір'ю, що підтверджується довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Стіомі» за № 240 від 26.01.2018 року. Відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. В даний час позивач звернулась із позовом про розірвання шлюбу та бажає стягувати аліменти у судовому порядку. Тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі однієї третьої частини його заробітку (доходу), але не менш як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із заробітку (доходу) на кожну дитину. Відповідно до частини 2 статі 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначений законом, який становить одну третю частину заробітку, і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей, їх вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 29 вересня 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 543, зареєструвала шлюб з [PERSON] За час перебування у фактичних шлюбних відносинах народився син [PERSON], [INFO]. Посилалась, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно сімейні відносини не підтримують протягом трьох місяців, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 8) Сторони мають малолітню дитину- сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують протягом трьох місяців, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Згідно\~ст.141 ЦПК України\~понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 30 січня 2015 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 24, зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Посилалась, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з жовтня 2016 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 4) Сторони мають малолітню дитину- дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з жовтня 2016 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Згідно\~ст.141 ЦПК України\~понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачем вказано, що з 26.11.2014 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв'язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. У судове засідання позивач не з'явилась, про судове засідання повідомлялась належним чином, проте у прохальні частині позову вказала про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 26.11.2014 року між громадянами [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 2506. В судовому засіданні встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, проти чого відповідач не заперечує, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141-142 ЦПК України судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає відшкодуванню на користь позивача, з відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 26.07.2016 року зареєстровано шлюб Оболонським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1013. Від вказаного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні підтримав позов та не заперечував проти його задоволення. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 26.07.2016 року Оболонським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1013. Від вказаного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31 серпня 2011 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №184. Від шлюбу з відповідачем у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] не мешкають разом з вересня 2016 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 31 серпня 2011 року між нею та [PERSON] Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з'явилися, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 11 березня 2016 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Червонослобідської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис №01. Від стосунків з відповідачем у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] хоч і мешкають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 11 березня 2016 року між нею та [PERSON] Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 20 червня 2009 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №667. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з 25 травня 2017 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, а тому просила суд розірвати шлюб, укладений 20 червня 2009 року між нею та [PERSON] Крім того, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 3000,00 грн. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 16.08.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] На теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин відсутності взаєморозуміння, проживають окремо. Спору про поділ майна та місця проживання їхньої дочки не має. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва серії І-НО № 362030 від 16.08.2014 року, сторони 16.08.2014 року зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис за № 353 та видано свідоцтво про шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження у сторін від шлюбу 03.11.2016 року народилася [PERSON] Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, сторони наполягають на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved