Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з 14 липня 1990 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від сумісного проживання мають двох дітей: сина [PERSON], який вже є повнолітнім та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя, втратою взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, та протягом останніх семи років проживають окремо. Спільне життя та збереження сім'ї неможливе, суперечить її інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, тому просить задовольнити її вимоги. Неповнолітній син після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивачка подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, за участю її представника, позов підтримала та просила задовольнити, просила не надавати строк для примирення, оскільки шлюб існує формально. Представник позивачки - адвокат Самбір О.Є. подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі позивачки та без її участі, просила врахувати, що сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, спільного бюджету не мають, а також визнання відповідачем позову. Відповідач також подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони 14 липня 1990 року зареєстрували шлюб у Старокостянтинівському ЗАГС Хмельницької області, актовий запис № 134, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Старокостянтинівським ЗАГС 14 липня 1990 року. Від спільного сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 07 лютого 2003 року). Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER], виданого Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану 19 січня 2000 року, відповідач змінив прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові 19 січня 2000 року зроблено актовий запис за № 5. Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально. Причинами розпаду сім'ї стало несприйняття способу життя один одного, різні характери сторін та погляди на життя, відсутність між ними взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, та останні сім років проживають окремо, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишиться проживати біля позивачки. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, внаслідок чого склались неприязні відносини, подружні стосунки вони не підтримують, жити однією сім'єю не бажають, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачці пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved