Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суд з позовом про стягнення грошових коштів та відшкодування збитків, посилаючись на те що між позивачем та ПАТ «Ощадбанк» 10.10.2013 року було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом надання відкриття поточного рахунку [NUMBER], операції за яким здійснювалося з використанням платіжної картки № 5167819998035720. Позивач також користувався послугою дистанційного обслуговування поточного рахунку за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування (система ДБО) на умовах, передбачених договором комплексного обслуговування фізичних осіб. 09.05.2017 року о 21-35 год. Позивач намагався тричі здійснити вхід до системи ДБО за допомогою свого облікового запису, а саме логін та пароль, однак спроба входу була невдала та після третьої спроби рахунок позивача було заблоковано, позивачу надійшло смс повідомлення. Одразу, о 21-56 год. позивач зателефонував до контакт центру банку, з метою отримання інформації про причини неможливості входу до системи ДБО, на що працівник банку повідомив, що за поточним рахунком позивача 09.05.2017 року у період з 16-12 до 17-41 год. були здійснені операції по списанню грошових коштів на загальну суму 49 866, 50 грн. Однак, дані операції, за твердженням позивач, ним не були здійснені. Рахунок позивача відповідачем було заблоковано. Як, зазначає позивач, всупереч вимогам договору Комплексного обслуговування, відповідачем не виконані обов'язки щодо смс-інформування позивача про здійснення операцій щодо списання грошових коштів з поточного рахунку 09.05.2017 року у період з 16-12 до 17-41 год. 13.05.2017 року позивач подав заяву до ПАТ «Ощадбанк» з вимогою повернення грошових коштів в сумі 49 866, 50 грн., у зв'язку з тим, що позивачем не були здійснені дані операції щодо зняття коштів з поточного рахунку та він не уповноважував на це інших (третіх) осіб. У відповідь відповідач зазначив, що дані операції були здійснені за результатами успішного входу до системи ДБО. Крім того, у відповідь на адвокатський запит адвоката позивача Дмитренка Д.Ф. 01.08.2017 р. було повідомлено, що при здійснені транзакцій в системі ДБО позивачу було направлено одноразовий цифровий пароль в смс-повідомленні. Однак даного повідомлення, як зазначає позивач, смс-повідомлення він не отримав. У зв'язку з тим, що дані операції щодо списання коштів в сумі 49 866,50 грн. ним не були вчинені та на день подачі позову відповідачем грошові кошти не повернені, вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. 10.07.2018 р. уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача 49 866,50 грн. - сума неправомірно списаних з поточного рахунку позивача грошових коштів, збитки в розмірі 5 250,33 грн. - 9% річних за фактичну кількість днів неправомірного користування відповідачем грошовими коштами та пені у розмірі 21 294,00 грн. - 0,1% суми неналежно списаних відповідачем грошових коштів за кожний день, починаючи від дня неналежного списання грошових коштів до дня повернення відповідної суми на поточний рахунок, а всього 76 409,82 грн. Позивач в судове засідання не з'явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Подав заяву про розгляд справу за його відсутності та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. З відзиву, поданого представником ПАТ «Ощадбанк» Калюжним С.С., вбачається, що відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог посилаючись на те, що клієнтом (позивачем) порушено умови договору, а саме щодо розголошення реквізитів третім особам, що підтверджується позивачем у тексті позовної заяви. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 03.10.2017 р. відкрито провадження в справі. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Державний Ощадний Банк України» було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 10.10.2013 р. На виконання умов договору відповідачем було відкрито позивачу поточний рахунок [NUMBER], операції за яким здійснюються з використанням платіжної карти №51678190098035720 (а.с. 11-48). Управляти грошовими коштами позивач мав змогу через доступ до системи ДБО за допомогою облікового запису, що являє собою пароль, логін та одноразовий цифровий пароль. 09.05.2017 р. о 21:53 год. позивач намагався тричі здійснити вхід до системи ДБО за допомогою власного облікового запису, однак всі спроби були марними. Після третього введення позивачем логіну та паролю поточний рахунок останнього було заблоковано, про що відповідачем надіслано смс-повідомлення на його мобільний номер телефона. О 21:56 год. позивач зателефонував до контакт-центру ПАТ «Ощадбанк» з метою отримання інформації щодо причин неможливості входу до системи ДБО, на що працівник банку повідомив, що за поточним рахунком позивача 09.05.2017 р. у період з 16:12 по 17:41 год. було здійснено операції по списанню грошових коштів на загальну суму 49 866,50 грн. 13.05.2017 р. позивачем була подана заява вх. №329 відповідачеві в якій зазначено, що операції по списанню 09.05.2017 в період часу з 16:12 год. по 17:41 год. на загальну суму 49 866,50 грн. з поточного рахунку позивача не здійснювалися. Одночасно позивач звернувся до відповідача з проханням повернути неправомірно списані грошові кошти з його рахунку. Відповідач на подану заяву повідомив, що дані операції щодо списання грошових коштів були здійснені позивачем за результатом успішного входу до системи ДБО. Доступ позивача до системи ДБО здійснюється за допомогою облікового запису, що включає в себе пароль, логін та одноразовий цифровий пароль. Крім того позивач наголошує, що 09.05.2017 р. ним не було отримано жодних смс-повідомлень з зазначеннями одноразового цифрового пароля та здійснення операцій щодо списання грошових коштів. На думку позивача, відповідач має повернути списані грошові кошти на загальну суму 76 409,82 грн. з урахуванням неправомірно списаних з поточного рахунку позивача грошових коштів в сумі 49 866,50, збитки в розмірі 5 250,33 грн., 9% річних за фактичну кількість днів неправомірного користування відповідачем грошовими коштами та пені у розмірі 21 294,00 грн. - 0,1% суми неналежно списаних відповідачем грошових коштів за кожний день, починаючи від дня неналежного списання грошових коштів до дня повернення відповідної суми на поточний рахунок. Однак з даним твердженням суд погодитися не може виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦК України, договір є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 Цивільного Кодексу України встановлено, що сторони є вільними в украдені договорів, виборі контрагента та визначення умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено матеріалами справи, банк свої зобов'язання за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу виконав в повному обсязі. Як вбачається з п. 9 розділу 6 Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» від 05.11.2014 р., користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати незаконного використання ПІНу, або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Варто зазначити, що відповідно до п. 9.1.3. договору, клієнт зобов'язується не розголошувати ПІН код, логін, пароль, ПІН код до системи ДБО, реквізити картки та не передавати картки в користування третім особам. Згідно з ч. 3. п. 2 розділу 6 Постанови правління НБУ №705 передбачено, що обов'язок клієнта надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН, та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Відповідно до п. 12.8 договору, банк не несе відповідальності перед клієнтом за несанкціоновані держателями операції з використанням картки у разі недотримання клієнтом та/або держателем п. 9.1.5. договору, якщо банк повідомив клієнта та/або держателя про підозру щодо ймовірної компрометації картки. Крім того п. 12.10. договору, встановлено, що банк не несе відповідальності за збитки завдані клієнту не з вини банку внаслідок користування системами WEB-банкінг, «Ощад 24/7», Mobile-банкінг «Одад 24/7». Згідно правил користування платіжними картками, емітованими ПАТ «Ощадбанк», клієнт повинен вживати всіх можливих заходів для запобігання втрат, крадіжки чи незаконного використання платіжної картки зобов'язаний не розголошувати номер своєї платіжної картки та ПІН код. Операції здійсненні позивачем 09.05.2017 р. за результатами успішного входу до системи дистанційного банківського обслуговування. Операції по переказу коштів з рахунку через систему UKR KYIV MOBILE BANKING проведена з використанням даних, які були відомі безпосередньо клієнтові. Як вбачається з виписки по рахунку клієнта, інформації щодо відправлених смс-повідомлень, які підтверджують, що кошти з рахунку позивача було переведено з підтвердженням одноразовим смс паролем, який надійшов на телефон позивача, що і призвело до переведення грошових коштів. З матеріалів, доданих відповідачем до справи, а саме довідки про списання грошових коштів вбачається, що сума списання становить 49 500,00 грн. Крім того позивач звертався до правоохоронних органів з приводу незаконного заволодіння грошовими коштами невстановленою особою шахрайським шляхом, в рамках кримінального провадження, де банк не визнано винним у заволодінні грошовими коштами позивача, що також слугує підставою відсутності вини банку. Варто зазначити, що відповідно до п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим договором строків використання доручення клієнта на переказ, цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1% суми простроченого платежу за кожен день прострочення, що не може перевищувати 10% суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором. Однак вимога позивача щодо стягнення 9% річних за фактичну кількість днів неправомірного користування грошовими коштами укладеним договором між позивачем та відповідачем не передбачена. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed