Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 10 листопада 2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 31 липня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 32 525,81 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 листопада 2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 31 липня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 32 525,81 грн., яка складається з наступного: 7321,67 грн. - заборгованість за кредитом, 23179,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1525,04 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Таким чином, з огляду на наведене та з урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 32525,81 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 325,26 грн.

Outcome: approved