Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

\~ \~ \~ У січні 2015 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно договору № б/н від 27.06.2007 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов`язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 30.11.2014 р. утворилась заборгованість на загальну суму 36 506.01 грн., яка складається з наступного: - 8 798.59 грн. - заборгованість за кредитом; - 26 407.42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 300 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. 10.09.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва було винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.06.2007 року у розмірі 18 736.43 грн., а тому з урахуванням цього позивач просить стягнути з відповідача залишок кредитної заборгованості у розмірі 17 769.58 грн., 500 грн. - штрафу (фіксована частина) та 888.48 грн. - штрафу (процентна складова), що разом становить 19 158.06 грн. В процесі розгляду справи представник позивача подав заяву про уточнення розміру позовних вимог і остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 19 137.98 грн., яка складається з наступного: - 18 137.98 грн. - заборгованість по процентам; - 1 000 грн. - заборгованість по комісії. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що кредитний договір він не укладав, заяву не підписував та гроші не отримував, а в подальші судові засідання не з`являвся, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з кредитного договору № б/н від 27.06.2007 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Згідно ст.ст. 526,527,536 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, і станом на 30.11.2014 р. він має заборгованість на загальну суму - 19\~137,98 грн., (із урахуванням кредитної заборгованості, що стягнута з відповідача згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.09.2012 р.), яка складається із наступного: -18 137,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1 000,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, в зв`язку з чим, позов підлягає повному задоволенню. Доказів, які б спростовували вищевикладені висновки суду, відповідач суду не представив. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок сплати судового збору.

Outcome: approved