Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку, посилаючись на те, що він є зареєстрований та постійно проживає у квартирі [ADDRESS] (далі - Квартира), відключений від системи централізованого опалення будинку, проте користується послугами централізованого опалення загального користування, які надає позивач. Відповідач не здійснює оплату за надані послуги, у зв`язку з чим за період з 11.10.2017 по 10.04.2019 у нього утворилась заборгованість в розмірі 2 248,41 грн., яку просив стягнути на свою користь. Сторони в судове засідання не прибули. Відповідач в заявах до суду від 17.03. та 04.05.2020 просив перенести розгляд справи у зв`язку з ситуацією в країні на дату після закінчення заходів протидії короновірусу в Україні, додатково додавши посвідчення інваліда ІІ групи. З приводу позову 18.06.2020 на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, оскільки договір на постачання теплової енергії до місць загального користування будинку він з позивачем не укладав. Представник позивача надіслала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, крім того, 23.06.2020 на адресу суду надіслала відповідь на відзив в якому зазначила, що відмова [PERSON] від оплати спожитих ним послуг є неправомірною та такою, що порушує вимоги законодавства та інтереси позивача. Зокрема, оскільки незважаючи на відсутність укладення відповідачем договору на постачання опалення до місць загального користування будинку, він не звільняється від сплати таких послуг. Крім того, [PERSON] неодноразово, щомісячно належним чином повідомлявся про обов`язок сплачувати послуги за користування тепловою енергією загального користування у будинку, з зазначенням суми та тарифів нарахування, а часткова оплата в 2017 році останнім за вказані послуги свідчить про його обізнаність з обов`язком оплачувати такі послуги, як споживача з індивідуальним опаленням у Квартирі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Правовідносини сторін по наданню житлово-комунальних послуг, в тому числі: права і обов`язки, порядок розрахунків, підстави і розмір відповідальності, регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630). Встановлено, що Комунальне підприємство Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» (далі - Теплокомуненерго) надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання (далі - послуги) у м. Новоград-Волинський Житомирської області. Опалення та гаряче водопостачання в будинку і квартирі відповідача здійснюється централізовано. В 2018-2019 роках опалювальний сезон розпочато 11.10.2017, 11.10.2018, закінчено - 10.04.2018, 10.04.2019. [PERSON] є власником Квартири, зареєстрований та постійно проживає у ній один. Відповідно до довідок Теплокомуненерго від 24.01.2020 №76 та ОСББ «Мікрорайон «Зелені» від 12.09.2019 №132 встановлено, що Квартира відповідача від`єднана від центральної тепломережі у будинку [ADDRESS] . Будучи споживачем послуг за централізоване опалення місць загального користування будинку, відповідач ухиляється від укладення відповідного договору з Теплокомуненерго. Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань щодо оплати послуг за централізоване опалення місць загального користування будинку у відповідача утворилась заборгованість за період з 11.10.2017 по 10.04.2019 включно на загальну суму 2 248,41 грн. Незважаючи на неодноразові попередження та квитанції, які направлялись на адресу [PERSON] про сплату за централізоване опалення місць загального користування, починаючи з жовтня 2017 року, а в подальшому про виникнення заборгованості за отриману теплову енергію та необхідності її погашення, відповідач суму заборгованості не погасив.(а.с.28-45) Відповіднодо статті 1 Закону України «По теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Відповідно до п. 28 Правил №630 споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Методика встановлює порядок визначення витрат теплової енергії та опалення місць загального користування у багатоквартирних будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» (далі - Закон) встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Обов`язок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і за теплову енергію, випливає зі ст.68 Житлового кодексу України. Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання і часткова оплата боржником. Нормами ст.25 Закону передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання послуг з опалення місць загального користування будинку Теплокомуненерго з відповідачем не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Крім того, оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, він зобов`язаний нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, тобто, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами. Відповідач своїх обов`язків перед позивачем не виконує, на повідомлення з пропозицією погасити заборгованість в добровільному порядку не реагує, хоча продовжує споживати надані послуги. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та вимог закону порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів за надані ним послуги з централізованого опалення місць загального користування у будинку. Відповідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом статтей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як видно з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не сплачує щомісячні платежі за спожиті послуги теплової енергії місць загального користування в будинку та заборгував позивачу 2 248,41 грн. Ураховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю 2 групи, тому судові витрати компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому КМУ.

Outcome: approved