Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідаку. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що з відповідачкою по справі перебував у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від спільного подружнього життя народили четверо дітей, сина [PERSON] , [INFO] , дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість оскільки працює на сезонних роботах та має високі заробітки. У судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, з позовними вимогами погоджується. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, та ухвалити рішення в підготовчому засіданні згідно з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 2 і 3 ст. 150 СК України встановлено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В силу дії ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4) підтверджено, що сторони від шлюбу, який розірваний 02.03.2020 ( а.с.5), народили сина [PERSON] , [INFO] . Актом обстеження матеріально-побутових умов від 01.07.2021 ( а.с.6) підтверджено, що відповідачка з дочками проживає окремо від позивача, на утриманні якого перебуває син [PERSON] ( а.с.6). Відповідачка погоджується на сплату аліментів, розмір яких зазначено в позовній заяві. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 908 грн., від сплати якого позивач звільнений при пред`явленні позову. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved