Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У серпні 2018 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» (далі «позивач») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі «відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 56 764, 66 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.04.2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено угоду про надання кредиту, згідно з умовами кредитного договору № 500204250 від 11.04.2011 року, ПАТ «Альфа-Банк» надав Відповідачу кредит на принципах поворотності, платності строковості, у сумі 49312,00 грн., з кінцевим строком погашення до 12.04.2013 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач виконував взяті на себе зобовязання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, щомісячні платежі не в повному обсязі та не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором № 500204250 від 11.04.2011 року. Внаслідок істотних порушень Відповідачем зобовязань за кредитним договором, ПАТ «Альфа-Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №500204250 від 11.04.2011 року, укладеним між [PERSON] та\~ ПАТ «Альфа-Банк». Прострочена заборгованість станом на 23.12.2013 року складає: по тілу кредита- 48 064,66 грн., відсотки за користування кредитом 8 700,00 грн., загальна сума 56 764,66 грн. В судове засідання представник позивача ТОВ «Росвен Інвест Україна» не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. В звязку з тим, що сторони не зявилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна»\~ підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.04.2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 500204250, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності строковості, у сумі 49312,00 грн., з кінцевим строком погашення до 12.04.2013 року. Відповідач виконував взяті на себе зобовязання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, щомісячні платежі не в повному обсязі та не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Внаслідок істотних порушень відповідачем зобовязань за кредитним договором, ПАТ «Альфа-Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки та шляхом направлення письмових повідомлень. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №500204250 від 11.04.2011 року, укладеним між [PERSON] та\~ ПАТ «Альфа-Банк». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного «кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Прострочена заборгованість станом на 23.12.2013 року складає: по тілу кредита- 48 064,66 грн., відсотки за користування кредитом 8 700,00 грн., загальна сума 56 764,66 грн. З метою вирішення питання щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором № 500204250 від 11.04.2011 року, позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з пропозиціями здійснити оплату заборгованості, а також надіслав Відповідачу «Вимогу про погашення простроченої заборгованості» від 29.05.2018 року вих. №2-3033681 (а.с.38). Разом з тим, зазначені в вимозі порушення умов кредитного договору відповідачем усунуті не були. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна»\~ до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у розмірі 56 764,66 грн. (48 064,66 +8 700,00). Згідно із вимогами ч.1 ст. 144 ЦПК України, судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved