Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулась до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат, понесених на навчання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який був розірваний згідно рішення Ладижинського міського суду від 08.06.2012. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, батько сплачує аліменти. [PERSON], [INFO] навчається на денному відділенні у ВП «Вінницькому факультеті менеджменту і бізнесу Київського університету культури», що стверджується довідкою №117 від 24.10.2013, термін навчання з 01.09.2013 по 30.06.2015, вартість навчання складала на рік 6800 грн. [INFO] [PERSON] виповнилось вісімнадцять років. За навчання дитини сплачувала одноособово, що підтверджується квитанціями про сплату коштів за навчання в сумі 10200 грн. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на додаткові витрати не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює за кордоном та має достатній заробіток. Враховуючи зазначене, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, понесені нею на навчання до повноліття доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 5100 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, в своїй заяві, що направила на адресу суду вказала, що позов підтримує в обсязі заявлених нею вимог, просила його задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 08.06.2012 (а.с. 6). Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, батьком яких є відповідач (а.с. 8, 9). Як вбачається із довідки, виданої Київським університетом культури ВП «Вінницький факультет менеджменту і бізнесу КУК» від 24 жовтня 2013 року за №490, [PERSON] навчається ВП «Вінницькому факультеті менеджменту і бізнесу Київського університету культури» на 3 курсі денного відділення за напрямом: «Дизайн зачіски». Галузь «Мистецтво», термін навчання з 01.09.2013 по 30.06.2015 на контрактній основі, вартість навчання 6800 грн. в рік (а.с 9). Згідно довідки, виданої Київським університетом культури ВП «Вінницький факультет менеджменту і бізнесу КУК» №117 від 24.10.2013 року вбачається що [PERSON] дійсно навчалась ВП «Вінницькому факультеті менеджменту і бізнесу Київського університету культури» за напрямом підготовки «Перукарське мистецтво та декоративна косметика», галузь «Мистецтво» з 01.09.2012 по 05.01.2013 на контрактній основі, вартість навчання 6800 грн в рік (а.с.10). Згідно квитанцій, виданих КБ «Приват Банк» 102354.198.1 від 12.07.2013; 102334.74.1 від 18.12.2012; 102232.134.4 від 09.07.2012, вбачається що платником коштів за навчання є [PERSON] всього сплачено 10200 грн.( а.с. 7,8) Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанівиховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи позивачем понесені додаткові витрати, пов'язані з навчанням доньки [PERSON], а саме за навчання у вищому навчальному закладі ВП «Вінницькому факультеті менеджменту і бізнесу Київського університету культури», що підтверджується довідкою, виданою Київським університетом культури ВП «Вінницький факультет менеджменту і бізнесу КУК» №117 від 24.10.2013 року, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно навчалась ВП «Вінницькому факультеті менеджменту і бізнесу Київського університету культури» за напрямом підготовки «Перукарське мистецтво та декоративна косметика», галузь «Мистецтво» з 01.09.2012 по 05.01.2013 на контрактній основі, вартість навчання 6800 грн в рік (а.с.10); довідкою, виданою Київським університетом культури ВП «Вінницький факультет менеджменту і бізнесу КУК» від 24 жовтня 2013 року за №490, з якої видно, що [PERSON] дійсно навчається ВП «Вінницькому факультеті менеджменту і бізнесу Київського університету культури» на 3 курсі денного відділення за напрямом: «Дизайн зачіски». Галузь «Мистецтво», термін навчання з 01.09.2013 по 30.06.2015 на контрактній основі, вартість навчання 6800 грн. в рік (а.с. 9) та квитанціями до прибуткового касового ордера, виданих КБ «Приват Банк» № 102232.134.4 від 09.07.2012 на суму 3400 грн, № 102334.74.1 від 18.12.2012 на суму 3400 грн, № 102354.198.1 від 12.07.2013 на суму 3400 грн, з яких видно, що платником коштів за навчання у Київському університеті культури є [PERSON].( а.с. 7,8). Загальна сума понесених позивачем додаткових витрат на навчання [PERSON] до повноліття, становить 10200 грн, а тому суд, виходячи з рівності обов'язків батьків по утриманню дитини, враховуючи фактичні додаткові витрати на дитину, працездатність відповідача, матеріальне його положення, відсутність договору про надання дитині коштів на покриття додаткових витрат, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1/2 частина понесених нею додаткових витрат в розмірі 5100 грн. Згідно з ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved