Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на отримання аліментів, в якому вказав, що 19 лютого 2014 року Скадовським районним судом Херсонської області по справі №663/180/14-ц було прийняте заочне рішення про стягнення з позивача, на утримання колишньої, непрацездатної дружини [PERSON] аліментів в розмірі 1/6 частини всіх в заробітку (доходів), щомісячно. Оскільки матеріальний стан відповідача поліпшився, її дохід перевищує встановлений законом розмір прожиткового мінімуму, тому вважає, що [PERSON] перестала потребувати матеріальної допомоги, в звязку з чим просить суд припинити право відповідача на отримання від нього аліментів. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просили припинити право [PERSON] на отримання аліментів від [PERSON] Крім того пояснили, що позивач добровільно надає допомогу дітям, та вказані кошти можуть поліпшити матеріальне становище дітей. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, пояснили, що дійсно матеріальний стан відповідача поліпшився та перевищує встановлений законом розмір прожиткового віку для особи відповідного віку. При цьому вважають що відповідач продовжує потребувати матеріальної допомоги, оскільки встановлений законом прожитковий мінімум не забезпечує потреби відповідача, крім того відповідач прожив у шлюбі з позивачем більше 50 років, в них був спільний бюджет, дохід позивача більший ніж в 3 рази доходу відповідача, а тому відповідач звикла до рівня життя за час шлюбу і має право на допомогу від позивача. Вважають що частка матеріальної допомоги яка стягується з позивача не є для нього значною а тому він повинен її надавати. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до заочного рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 19.02.2014 по справі №663/180/14-ц, з [PERSON], на користь\~ [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно (а.с.8-9). Відповідно до рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 15.07.2014 по справі №663/3782/13-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.44). Відповідно до наданих копій медичної документації, [PERSON] встановлений діагнози: вібраційна хвороба І-ІІ ступеню, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, потребує санаторно-курортного лікування (а.с.13,14,15-16,17,18,19). Відповідно до пенсійного посвідчення №112163, [PERSON] отримує пенсію за віком (а.с.20), нагороджений орденом СРСР «Трудового Красного Знамени» (а.с.21-23), визнаний ветераном праці (а.с.24). Відповідно до довідки Пенсійного фонду України, пенсія [PERSON] складала до 01.10.2017 року 5556,92 грн., після 01.10.2017 року 10740,00 грн. (а.с.46). Відповідно до поштових переказів, щириця М.М. отримував у 2002 р. від Фонду соціального страхування РФ за ушкодження здоровя 2888,54 рублів щомісяця, у 2018 році 5000 рублів щомісяця (а.с. 47,63). Відповідно до довідки Головного управління ПФУ у Херсонській області від 06.11.2018 р. №2210/02, [PERSON] отримує пенсію за віком у розмірі 3766,49 грн. (а.с.60). Як вбачається із рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 19.02.2014 по справі №663/180/14-ц, станом на 18.01.2014 року, [PERSON] отримувала пенсію у розмірі 1808,81 грн. Відповідно до ч. 2,3,4 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 13.04.2016 року у справі №6-3066цс15, аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування у зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Так, після призначення аліментів у 2014 році, матеріальне забезпечення відповідача (без врахування отримуваних аліментів) поліпшилось з 1808,81 грн. на місяць у 2014 р., до 3766,49 грн. на місяць у 2018 році, тобто більш ніж в 2 рази, законодавчо встановлений прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.01.2019 року встановлений у розмірі 1497,00 грн., тобто матеріальне забезпечення відповідача в 2,5 рази перевищує прожитковий мінімум. Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, матеріальний та сімейний стан відповідача, матеріальний та сімейний стан позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для продовження стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], а тому необхідно припинити стягнення аліментів з позивача. Посилання представника відповідача на те, що відповідач більше 50 років прожила в шлюбі з позивачем та має право на збереження рівня життя який був у шлюбі, судом не можуть бути прийняті оскільки вони не ґрунтуються на нормах закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved