Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вознесенської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним в якому зазначала, що 22 лютого 2001 року її матір [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , про що було укладено письмовий договір купівлі-продажу. В цей же день договір було зареєстровано на Універсальній товарно-сировинній біржі «Південь» за №7, разом з тим покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували. Проте всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передала покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. [INFO] [PERSON] померла, а [INFO] померла [PERSON] . Позивачка, звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері, дізналася, що договір купівлі-продажу є недійсним. Оскільки нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи з об`єктивних причин неможливе (покупець та продавець померли, а право власності зареєстроване за покупцем), що перешкоджає позивачці належним чином оформити спадщину, а тому остання просила суд визнати договір дійсним в судовому порядку. Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року замінено первісного відповідача Вознесенську міську раду Миколаївської області на належних - [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи за місцем їх реєстрації, причини неявки суду не повідомили. Суд за відсутності заперечень з боку позивачки вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 22 лютого 2001 року матір позивачки - [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , про що було укладено письмовий договір купівлі-продажу. В цей же день договір було зареєстровано на Універсальній товарно-сировинній біржі «Південь» за №7, разом з тим покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього, проте повністю виконали взяті на себе зобов`язання. [INFO] [PERSON] померла, а [INFO] померла [PERSON] . Позивачка, звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері, дізналася, що договір купівлі-продажу є недійсним. Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи з об`єктивних причин неможливе (сторони договору, а саме покупець [PERSON] та продавець [PERSON] померли, а право власності зареєстровано за покупцем), що перешкоджає позивачці належним чином оформити спадщину. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони угоди узгодили всі її істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами) Пленум Верховного Суду України зазначив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved