Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

у своїй позовній заяві позивач [PERSON] просить суд постановити рішення, яким поділити спільне з відповідачкою майно, виділивши йому 1/2 частину будинковолодіння, що розташоване в [ADDRESS] . та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі. [PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що з 27.07.1997 року перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] . Від спільного з відповідачкою проживання у них народилися діти [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Сумісне життя у нього з відповідачкою не склалося, і рішенням Рожнятівського районного суду від 16.06.2015 року шлюб між сторонами було розірвано, а неповнолітніх на той час дітей залишено на проживання з відповідачкою. У період шлюбу, зокрема у 2007 році сторони отримали план для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд, який був оформлений на відповідачку. Протягом року сторони побудували житловий будинок і в 2008 році перейшли туди проживати. Житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,2002 га., кадастровий номер : 2624884801010010009 є спільною сумісною власністю. У добровільному порядку сторони не можуть досягнути згоди про добровільний поділ спільного майна, а тому позивач змушений звертатись за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] вказав на те, що тільки 03.05.2019 року позивачу стало відомо про те, що спірне будинковолодіння зареєстровано за відповідачкою [PERSON] , а тому він не пропустив строк позовної давності. Крім того відповідачка фактично самостійно провела розподіл будинку, закривши кімнати будинку, якими користується, чим чинить позивачу перешкоди у їх користуванні. У зв`язку з тим, що добровільно провести реальний розподіл будинковолодіння є неможливо просить суд виділити йому частину Ѕ частину будинковолодіння, присудивши йому ту частину будинку, якою він фактично користується, а частину будинку якою користується відповідачка передати у власність їй. На стягненні судових витрат з відповідачки не наполягає. У судовому засідання представники відповідачки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали частково та пояснили, що позивач пропустив строк позовної давності, так як після розірвання шлюбу пройшло більше 3-х років. Але якщо суд прийде до переконання, що строк позовної давності позивачем не пропущено, то просять при розподілі будинковолодіння відійти від рівності часток, так як на утриманні відповідачки перебуває неповнолітня дочка [PERSON] [INFO] . Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступного. Копією будівельного паспорта/а.с.5-13/ підтверджено, що він виданий на імя [PERSON] , а спірне будинковолодіння розташоване по [ADDRESS] . Копією рішення Рожнятівського районного суду від 16.06.2015 року/а.с.14-15/ підтверджено, що шлюб між сторонами розірвано. Копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно/а.с.16/ підтверджено, що право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,2002 га., кадастровий номер : 2624884801010010009 зареєстровано 20.09.2014 року за [PERSON] . Висновком експерта №115 від 22.05.2020 року/а.с.37-77/ підтверджено, що можливо провести реальний розподіл будинковолодіння у співвідношенні Ѕ до Ѕ, та зазначено ринкову вартість будинковолодіння. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, за змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, як спільна сумісна власність подружжя, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи. Суд, вважає що позивачем [PERSON] строк позовної давності не пропущено, так як він тільки 03.05.2020 року дізнався про те, що відповідачка 20.09.2014 року зареєструвала за собою право власності на спірне будинковолодіння. Також суд вважає, що Варіанту 4 до висновку експерта №115 від 22.05.2020 року є найбільш прийнятним для сторін, у зв`язку з тим, що вони фактично самостійно провели розподіл спірного будинковолодіння. На підставі ст.ст.60, 63, 69, 70, 71 СК України та

Outcome: approved