overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 21 липня 2006 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції за актовим записом №771. Від шлюбу мають неповнолітного сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у 2014 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Тому вважає подальше збереження їх родини недоцільним і просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності зі ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 21 липня 2006 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №041372, виданого 21 липня 2006 року, актовий запис №771. (а.с.8) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ 112718. (а.с.4) З березня 2014 року сторони шлюбні відносини припинили.\~ Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини сторін,\~ вважає подальше сімейне життя подружжя\~ неможливим. При таких обставинах, суд доходить до висновку\~ про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу\~ України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 28 вересня 1991 року Васищевською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом №35. Від шлюбу неповлітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені з жовтня 2013 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Тому вважає подальше збереження їх родини недоцільним і просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просила суд розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 28 вересня 1991 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Васищевській селищній раді Харківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії IV-ВЛ №250250, виданого 28 вересня 1991 року, актовий запис №35. (а.с.3) Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З жовтня 2013 року сторони шлюбні відносини припинили. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини сторін, вважає подальше сімейне життя подружжя неможливим. При таких обставинах, суд доходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 29 квітня 2014 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №238. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у листопаді 2014 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Тому вважає подальше збереження їх родини недоцільним і просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просила суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 29 квітня 2014 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №225842, виданого 29 квітня 2014 року, актовий запис №238. (а.с.7) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], 20.06.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №356945. (а.с.9) З листопада 2014 року сторони шлюбні відносини припинили.\~ Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини сторін,\~ вважає подальше сімейне життя подружжя\~ неможливим. При таких обставинах, суд доходить до висновку\~ про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу\~ України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 12901 грн., середній заробіток за час затримки та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Позов обґрунтований тим, що мало місце звільнення під час якого роботодавцем не були проведенні розрахунки в повному обсязі. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просить його задоволені. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Суд, оголосивши та дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах із відповідачем в період з 24.04.2013 року по 28.11.2014 року. Звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України. При звільненні перед позивачем виникла заборгованість в сумі 12901,10 грн. як до часу вирішення справи відповідачем не погашена (а.с.8). Згідно ст. 117 КЗпП України підприємство, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Із довідки УСК «Гарант-Авто» вбачається, що середньо місячна заробітна плата позивача складає 9613,08 грн. (а.с.9). За таких обставин має місце порушення строків розрахунку із працівником при звільненні, а тому суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ст. 116 КЗпП України та як наслідок породження у позивача права на стягнення із відповідача середнього заробітку за період з 28.11.2014 по 23.11.2015. Отже позивачу підлягає сплата компенсація за затримку розрахунку у розмірі середнього заробітку в сумі 113121,36 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Факт тривалої невиплати належних коштів після звільнення працівника та об'єктивна наявність необхідності додаткових зусиль для організації життя позивачем на думку суду породжує право звернення із вимогою про відшкодування моральної шкоди. Разом із тим сума яку вимагає позивач у розмірі 5000 грн. є значно завищеною, а тому виходячи із принципу людяності суд вважає що підлягає стягненню із відповідача моральна шкода у розмірі 100 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 05 серпня 2014 року. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 08 квітня 2013 року З серпня 2014 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 29 серпня 2009 року. З початку 2015 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 21 листопада 2002 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. Відповідач та діти проживають окремо за адресою:[ADDRESS], таким чином питання щодо проживання дітей фактично вирішено. Питання матеріального забезпечення дітей вирішено між сторонами в повному обсязі На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 22 листопада 1997 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.06.07 року між сторонами укладено кредитний договір № 003-09500-040607. Відповідно до договору банк надав кредит у сумі 3 000 гривень у вигляді відновлюваної відкличної кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою заборгованості за попередній звітний місяць. Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, кредит не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просив суд задовольнити позовну заяву з викладених підстав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.07 року між сторонами укладено кредитний договір № 003-09500-040607. Відповідно до договору банк надав кредит у сумі 3 000 гривень у вигляді відновлюваної відкличної кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою заборгованості за попередній звітний місяць. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов′язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов′язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов′язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати процентів та неустойки. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається. Станом на 06.07.15 року за відповідачем існує заборгованість у сумі 17 200,05 грн. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, кредит не виплатив, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.07.11 року між сторонами укладено кредитний договір № 011-29044-040711. Відповідно до договору банк надав кредит у сумі 10 000 гривень у вигляді відновлюваної відкличної кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою заборгованості за попередній звітний місяць. Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, кредит не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просив суд задовольнити позовну заяву з викладених підстав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.11 року між сторонами укладено кредитний договір № 011-29044-040711, відповідно якого банк надав кредит у сумі 10 000 гривень у вигляді відновлюваної відкличної кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою заборгованості за попередній звітний місяць. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов′язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов′язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов′язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати процентів та неустойки. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається. Станом на 16.07.15 року за відповідачем існує заборгованість у сумі 9 088,74 грн. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, кредит не виплатив, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved