Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якому вказала, що має спільного з відповідачем неповнолітнього сина [PERSON] 26.03.2011року народження. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 28.10.2013 р. на її користь на утримання дитини було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісяця. В звязку з тим, що мінімальний розмір аліментів не може бути менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини з 500,00 грн. щомісячно на 1200,00 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявився, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутністю. Просить позов задовольнити та збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, за останнім відомим місцем реєстрації повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ №119162 виданого повторно 04.04.2011 р., [PERSON] народився 26.03.2011 року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 28.01.2013 року по справі №2119/3692/12, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 500,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). У звязку з тим, що аліменти які стягуються з [PERSON] значно менші ніж мінімальний розмір аліментів на даний час, який складає 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, приймаючи до уваги стан здоровя дитини, стан здоровя платника аліментів, матеріальний стан платника та одержувача аліментів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 192, 196 СК України, ст.ст. 12,13, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved