Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У серпні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], де треті особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, прокуратура Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши, що він є батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з ним та знаходяться на повному матеріальному забезпеченні позивача. Мати дітей - [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але місце її перебування позивачу не відомо. Відповідачка, не займається вихованням дітей, не цікавиться їх розвитком, не допомагає та взагалі самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяв про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради Батушан О.Ф. у судовому засідання підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник прокуратури Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Бойкова О.П. позов підтримала та просила його задовольнити. Суд, вислухавши сторони, прокурора, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження. Відповідач [PERSON] тривалий час дітей не відвідує, не приймає участі у їх вихованні, станом здоров'я не цікавиться, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Дані обставини підтверджуються довідкою про склад сім'ї, довідкою з місця проживання позивача, показами допитаних свідків. Таким чином, відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно інформації Виконавчого комітету Баглійської районної у місті Дніпродзержинську ради від 15.10.2014 за № 17/1653-9 питання щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 07 жовтня поточного року у присутності батька дитини [PERSON]. Оскільки відомості стосовно зазначеної громадянки відсутні, тому не має можливості надати висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавити [PERSON] батьківських прав. Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню її дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], достовірно встановлено, при цьому [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дитини, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами. В судовому засіданні представник третьої особи - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради Батушан О.Ф. та прокурор вважали встановленим факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків та вважали доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині позбавлення [PERSON] батьківський прав відносно її дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] За змістом ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач є матір'ю дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вона зобов'язана надавати матеріальну допомогу на їх утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, [PERSON] є матір'ю дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження і зобов'язана надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13 серпня 2014 року до повноліття дітей. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. та на користь держави 243,60 грн.

Outcome: approved