Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02.09.2015 року [PERSON] взяла у нього в борг грошові кошти у сумі 3500,00 доларів США, представивши розписку про отримання грошових коштів у зазначеній сумі. Борг відповідач зобов'язалася повернути у термін до 07.09.2015 року. Але, як стверджував позивач, кошти, отримані в борг у сумі 3500,00 доларів США, відповідач досі не повернула у повному обсязі, безпідставно ухиляючись від виконання зобов'язань, взятих на себе за договором позики від 02.09.2015 року. Оскільки [PERSON] прострочила виконання взятого на себе за договором позики зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі повернення позики, [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 80990,00 грн. (сума боргу у розмірі 3500,00 доларів США станом на 23.12.2015 року згідно з офіційним курсом НБУ складає 80990,00 грн.), а також судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру у сумі 809,90 грн. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 02.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] (позикодавець) передав [PERSON] (позичальник) грошові кошти у сумі 3500,00 доларів США. Ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладення між [PERSON] та [PERSON] договору позики відповідачем було представлено розписку про отримання нею від позивача грошових коштів у сумі 3500,00 доларів США. (а.с.6). Нормою ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України покладено на позичальника обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. У розписці про отримання грошових коштів від 02.09.2015 року встановлено кінцевий термін повернення суми позики - 07.09.2015 року. У цей термін позичальник отримані в позику грошові кошти у повному обсязі не повернула, ухилившись від виконання у повному обсязі зобов'язань, взятих на себе за договором позики від 02.09.2015 року. Згідно з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 02.09.2015 року у сумі 80990,00 грн. У відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 809,90 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved