Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що з 13 серпня 2011 року і по 04 січня 2014 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі; від відповідача нею було народжено сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Уважає, що оскільки відповідач не має постійне місце роботи, отримує періодичні доходи від неофіційної зайнятості, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, інших дітей чи утриманців не має, а отримувані позивачкою доходи не забезпечують належного утримання їх спільної неповнолітньої дитини, так як вона працевлаштована і отримує мінімальну за обсягом заробітну плату по основному місцю роботи. Просила суд щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився, подав заяву про визнання позову в повному обсязі, та про розгляд даної справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Правовідносини, що склалися між сторонами є сімейними, вони врегульовані ст.ст. 180, 181-184 Сімейного Кодексу України. Судом установлено, що сторони по справі з 13 серпня 2011 року і по 28 січня 2014 року перебували у шлюбі, а також є батьками їх спільної дитини [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Спільна дитина сторін проживає в смт.Липова Долина разом з матірю (позивачкою по справі) (а.с.6). Відповідач мешкає окремо від позивачки та їх спільної дитини в с.Московське Липоводолинського району Сумської області (а.с.10). При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.180 СК України обовязком батьків є утримання дитини до досягнення нею повноліття. При вирішенні даного спору суд виходить з таких обставин справи, а саме: - позивачка є розлученою, є працевлаштованою та щомісячно по основному місцю роботи отримує заробітну плату, спільно проживає із сином [PERSON] (а.с.6); - відповідач є працездатною особою, не має постійного та офіційного місця роботи, отримує неофіційні доходи. Обставиною, що має істотне значення для даної справи, суд розглядає те, що саме неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], постійно проживає та утримується її матірю (позивачкою по справі). Зворотного відповідач згідно зі ст.10,60 ЦПК України належними та допустимими доказами не довів. Доказів надання добровільної допомоги на утримання дитини у період часу від предявлення позову та на день розгляду даної справи в суді відповідач не надав, а також не підтвердив дійсний свій майновий стан та інші істотні обставини на його боці. Дослідивши ці обставини справи у їх сукупності, врахувавши сімейний стан сторін по справі, офіційну непрацевлаштованість відповідача та відсутність у нього постійного офіційного доходу, прийнявши до уваги той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці не надає, наявність на боці позивачки вищевказаної обставини, що має істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки при наявності неофіційних доходів у відповідача останній не позбавлений можливості їх сплачувати. Також суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідає інтересам неповнолітньої дитини по її належному матеріальному утриманню, а тому визнання позову підлягає прийняттю судом відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України. Крім цього, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: approved