Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

У січні 2015 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві вказують, що 21 лютого 2013 року на автобазарі у м. Біла Церква, Київської області між [PERSON] та [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 04 серпня 2011 року, виданої йому та [PERSON] [PERSON] про розпорядження (продаж, обмін, оренда) автомобілем марки ВАЗ-2107, державний номерний знак [NUMBER], було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу вказаного автомобіля. Із розписки від 21 лютого 2013 року вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 17600,00 грн. за проданий автомобіль. На виконання вищевказаного договору купівлі-продажу [PERSON] надав ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та 05 січня 2013 року видав довіреність на ім'я [PERSON] У подальшому [PERSON] повідомив, що власник транспортного засобу [PERSON] відкликав довіреність, а тому посвідчити договір в нотаріальному порядку не має можливості. 09 грудня 2014 року Сквирським районним судом Київської області у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Станчик Світлана Борисівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, було ухвалено рішення про витребування у позивачів автомобіля марки ВАЗ-2107, державний номерний знак [NUMBER]. Також вказаним рішенням встановлено, що укладений між [PERSON] та [PERSON] договір є нікчемним, а відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відтак, відповідачі, як солідарні боржники, зобов'язані повернути грошові кошти в сумі 17600,00 грн. за придбаний у позивачів автомобіль та відшкодувати моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. за відмову укласти в нотаріальному порядку договір купівлі-продажу автомобіля, фактично шахрайським способом заволоділи коштами родини позивача [PERSON], внаслідок чого він зазнав моральних страждань. З урахуванням наведеного, просили стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів 17600,00 грн., стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача [PERSON] 20000,00 грн. моральної шкоди, судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивачів у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позов не визнає, вважає його безпідставним, оскільки кошти за автомобіль отримав [PERSON], відповідно і повинен їх повернути позивачам. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 21 лютого 2013 року на автобазарі у м. Біла Церква, Київської області між [PERSON] та [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 04 серпня 2011 року, виданої йому та [PERSON] [PERSON] про розпорядження (продаж, обмін, оренда) автомобілем марки ВАЗ-2107, державний номерний знак [NUMBER], було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу вказаного автомобіля. Із розписки від 21 лютого 2013 року вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 17600,00 грн. за проданий автомобіль. На виконання вищевказаного договору купівлі-продажу [PERSON] надав ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та 05 січня 2013 року видав довіреність на ім'я [PERSON] У подальшому [PERSON] повідомив, що власник транспортного засобу [PERSON] відкликав довіреність, а тому посвідчити договір в нотаріальному порядку не має можливості. 09 грудня 2014 року Сквирським районним судом Київської області у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Станчик Світлана Борисівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, було ухвалено рішення про витребування у позивачів автомобіля марки ВАЗ-2107, державний номерний знак [NUMBER]. Також вказаним рішенням встановлено, що укладений між [PERSON] та [PERSON] договір є нікчемним, а відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 22 ЦК України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що 21 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість про продаж автомобіля ВАЗ-2107, 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], на виконання якої у той же день було надано розписку, в якій зазначено, що [PERSON] продав спірний автомобіль [PERSON] за 17600,00 грн. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 05 січня 2018 року №00019338332, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] та має прізвище після державної реєстрації шлюбу- [PERSON], актовий запис №7, складений 09 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Згідно ч.1-3 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд, враховуючи обставини справи, глибину фізичних, душевних страждань, які зазнав позивач [PERSON] від неправомірних дій [PERSON] при вчиненні недійсного правочину, їх тривалість, можливості відновлення, і виходячи з засад розумності та справедливості, вважає визначити моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. Разом з тим судом установлено, що кошти в сумі 17600,00 грн. за проданий автомобіль отримав [PERSON], відповідно повинен повернути їх позивачам. Згідно ч.2,3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачів грошові кошти в сумі 17600,00 грн. за придбаний у нього автомобіль та 243,60 грн. судових витрат і на користь позивача [PERSON] стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 20000,00 грн.

Outcome: partial