Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що 19 вересня 2009 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 313. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Спільне життя між подружжям фактично припинено з березня 2013 року. Спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спільне життя між ними не склалося по причині конфлікту характерів. Останній рік між ними часто відбувались суперечки щодо бачення перспектив подружнього життя, планів на майбутнє. [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання спільної дочки не надає, не спілкується з нею, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться її долею, не відвідує, не турбується про фізичний духовний розвиток, байдуже ставиться до її долі, свідомо ухиляється від своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини. [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов»язку утримувати свою доньку. Відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Донька [PERSON] знаходиться на утриманні матері, а також утриманні дідуся і бабусі. Добровільно [PERSON] виділяти кошти на утримання дитини відмовляється, жодної матеріальної допомоги на її утримання не надавав. Місце роботи та дохід [PERSON] не відомі. На утриманні [PERSON] ніхто не перебуває, стягнення за виконавчими листами не проводиться. [PERSON] знаходиться в декретній відпустці, кошти на утримання дитини від держави не отримує, має непостійний, неофіційний заробіток, на роботу виходити не може, оскільки дитина відвідує заклад дошкільного віку, відводити та забирати дитину немає кому, крім того, через постійні спалахи епідемії, часто знаходиться вдома. Дитина постійно потребує нормального харчування, одягу, дочка займається танцями, вивчає англійську мову, усе це потребує значних коштів [PERSON] не може в повній мірі цього забезпечити. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, з наступною індексацією щомісячно, починаючи з 09 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. В подальшому позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 19 вересня 2009 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 313, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, з наступною індексацією щомісячно, починаючи з 09 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] поданий позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 19 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований, Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 313, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Спільне життя між ними не склалося, з березня 2013 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, позивач сім'ю зберегти не бажає. Згідно довідки № 169 від 05 квітня 2016 року, виданої Виконавчим комітетом Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] разом з дочкою [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS] Дочка [PERSON] знаходиться на утриманні матері. Відповідно до акту обстеження будинковолодіння складеного депутатом Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 04 квітня 2016 року [PERSON] разом з дочкою [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS] Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вказану позицію також підтримав Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підтвердження заявлених вимог позивач [PERSON] не надала суду доказів, що розмір аліментів у сумі 1 000 грн. щомісячно є обґрунтованим, та не довела суду, що відповідач [PERSON] спроможний сплачувати вказану суму. При визначенні частки доходу відповідача, яка підлягає стягненню як аліменти, суд враховує, що обоє з батьків несуть обов'язок матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд дійшов висновку щодо стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач [PERSON] просила суд стягнути аліменти на утримання дочки, починаючи від 09 травня 2015 року, однак вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів починаючи від 09 травня 2015 року не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів та не обґрунтовано чому саме з 09 травня 2015 року необхідно стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дитини. За таких обставин суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов в висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів частково і стягнення з відповідача [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 січня 2016 року.

Outcome: partial