Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті, якої залишилася спадщина, а саме квартира [ADDRESS]. Позивач, зазначає, що її мати була членом ЖБК «Труд», в 1969 році повністю внесла пайовий внесок на вищевказану квартиру, однак право власності на квартиру не оформила. У зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, позивач не може оформити спадкове майно, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій представник просить суд розглянути справу без його участі та участі позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином. Направили до суду заяви, в яких просили суд розглянути справу без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла, [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, Серія [NUMBER], від 22 січня 2016 року. (а.с.4). Як вбачається, із Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 09 листопада 1976 року та підтверджено рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2016 року, [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка народилася [INFO]. (а.с. 5, 35). Із матеріалів спадкової справи № 189/2016, заведеної після смерті [PERSON], яка померла [INFO], вбачається, що 01 липня 2016 року позивач звернулася до Фастівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. (а.с.20). Разом з тим, 13 липня 2016 року до Фастівської міської державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини, звернулися чолові померлої [PERSON] та син - [PERSON]. (а.с. 21-22). 05 серпня 2016 року, Фастівським міським державним нотаріусом Бойко О.О., позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки останньою не було надано правовстановлюючого документу на вищевказану квартиру та рекомендовано звернутися до суду. (а.с.12). Як вбачається із Ордеру на жиле приміщення [NUMBER], квартира [ADDRESS] видана на ім'я [PERSON]. (а.с.34). Відповідно до Свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] від 27 березня 1971 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу взяла прізвище «[PERSON]». (а.с.7). Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, квартира [ADDRESS] відноситься до Житлово-будівельного кооперативу «Труд». (а.с. 10). Разом з тим, відповідно до Довідки Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації», від 20 вересня 2016 року № 1228, станом на 01 січня 2013 року, квартиру [ADDRESS] по праву приватної власності не зареєстровано. Первинну інвентаризацію квартири проведено на ім'я [PERSON]. (а.с.10). Окрім того, згідно Довідки № 59 від 20 жовтня 2016 року, виданої головою ЖБУ «Труд», [PERSON] проживала та до дня смерті була зареєстрована в квартирі [ADDRESS]. 9а.с.37). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам суд вважає вимоги позивача доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved