overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що 29.09.2012 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. У червні 2015 року сім*я фактично розпалася та сторони проживають окремо. З цього часу малолітній син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, всім необхідним забезпечує сина позивачка. Посилаючись на те, що відповідач допомоги в утриманні сина не надає, не приймає участі у його вихованні, просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, до досягнення [PERSON] повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнав позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення позовної заяви не запречував. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК судовий збір за подання позовної заяви, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки діти проживають з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що 29.09.2012 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. У червні 2015 року сім*я фактично розпалася та сторони проживають окремо. З цього часу малолітній син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, всім необхідним забезпечує сина позивачка. Посилаючись на те, що відповідач допомоги в утриманні сина не надає, не приймає участі у його вихованні, просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, до досягнення [PERSON] повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнав позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення позовної заяви не запречував. Всебічно\~ вивчивши обставини справи,\~ дослідивши письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК судовий збір за подання позовної заяви, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки діти проживають з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2002 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 393. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини у них не склалися через те, що відповідач став приділяти сімейним питанням все менше часу, не піклувався про неї з дитиною та не намагався зберегти сім'ю. Це ставало причиною непорозумінь та сварок. На сьогодні вони не можуть будувати сімейні відносини на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, оскільки таких почуттів уже немає. Останні шість місяців шлюбно-сімейні стосунки вони не підтримують, спільного господарства не ведуть і проживають роздільно. Подальше збереження сім'ї та перебування у шлюбі суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав і теж просив розірвати шлюб. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що відсутність порозуміння та різні погляди на вирішення сімейних проблем призвели до втрати взаємних почуттів любові і, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбно-сімейних відносин. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, який був зареєстрований 7 жовтня 2011 р. Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2288. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року їх сімейне життя поступово погіршувалося через постійні конфлікти і суперечки, внаслідок чого спільне життя стало нестерпним, що призвело до фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин. Вони вже давно втратили почуття взаємної любові та поваги, дружби, взаємодопомоги і підтримки. Позивач посилається на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам дитини. Від позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони проживають роздільно, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення заявленого [PERSON] позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову вказала, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 8 вересня 2011 р. Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1756. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалося. Через відсутність взаєморозуміння і розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки відповідач з травня 2012 р. з сім'єю не проживає, а невдовзі він був засуджений до позбавлення волі. Позивач посилається на те, що збереження сім'ї неможливе і подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що з 31 жовтня 2014 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Їх шлюб не склався: за роки сімейного життя виявилась серйозна невідповідність у поглядах на основні принципи подружнього життя, взаємні обов'язки та моральні цінності, що призводило до серйозних конфліктів. З березня 2016 р. вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть і подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала пославшись на викладені у позовній заяві обставини. Пояснила, що чоловік неодноразово принижував її, застосовував фізичне насильство, нехтував сімейними обов'язками, не допомагав у догляді за дитиною. В кінці лютого вона з дитиною переїхала проживати до своїх батьків. Потім вона поверталась, проте примиритися не вдалося, оскільки поведінка відповідача не змінилася, а тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував, що у їх стосунках мало місце фізичне насильство з його боку, проте заявив, що саме дружина винна у розпаді їх сім'ї. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2014 р. (а.с.4). Подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що невідповідність у поглядах на основні принципи подружнього життя, взаємні права і обов'язки подружжя та моральні цінності призводили до виникнення серйозних конфліктів, під час яких відповідач неодноразово застосовував до позивача моральне та фізичне насильство. Тривалий час сторони проживають роздільно, не підтримують шлюбних відносин і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який не базується на паритетних засадах та почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги і підтримки, суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що з моменту реєстрації шлюбу між нею та відповідачем на побутовому рівні постійно виникали непорозуміння через різне сприйняття відповідальності за сім'ю та невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань. З 2010 р. вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач посилається на те, що її рішення про розірвання шлюбу є свідомим, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Будь-які претензії майнового та немайнового характеру на момент подачі позовної заяви у них відсутні. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] подали письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 березня 1997 р. (а.с. 5). Подружжя має повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сімейне життя сторін не склалося, наслідком чого стало припинення їх шлюбно-сімейних відносин в 2010 році. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який тривалий час існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що на протязі останнього року їх сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач посилається на те, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, оскільки у них відсутні спільні погляди на життя, різні життєві цінності та інтереси, протягом останнього року вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її представник [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність позивача. Від представника відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про визнання позову та розгляд справи у відсутність відповідача. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовими підставами для задоволення заявленого [PERSON] позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та громадянин Ісламської Республіки Іран [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 червня 2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 707 (а.с. 7). Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З позовної заяви та заяви представника відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони припинили спільне проживання, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи, що представник відповідача, діючи в межах наданих йому повноважень, безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 13 жовтня 2012 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося. Внаслідок різних поглядів на сімейне життя та обов'язки між ними постійно відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З березня 2016 р. вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть і можливості зберегти сім'ю немає. Від позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони проживають роздільно, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення заявленого [PERSON] позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2008 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1237. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що їх шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 2015 р. і наміру поновлювати їх ні вона, не чоловік, не мають. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що розлучення відповідає інтересам кожного з подружжя та інтересам дочки, оскільки вони роз'їхалися, щоб не провокувати сварок і не травмувати дитину. Відтак вже майже два роки кожен з них живе своїм життям. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що неспівпадіння життєвих і сімейних цінностей призвели до втрати в їх стосунках взаємних почуттів любові і, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбно-сімейних відносин. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved