Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У січні 2017 року ПАТ КБ ПриватБанк (далі Банк) звернувся до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено договір № б/н від 31.03.2009 року, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. У звязку з тим, що відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, станом на 21.12.2016 року виникла заборгованість у розмірі 27\~429,86 грн., яка складається з: 8\~143,60 грн. заборгованість за кредитом; 17\~503,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1\~282,37 грн. штраф (процентна складова). У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати у розмірі 1600 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Для надання пояснень по суті справи викликався судом неодноразово. У позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та винесення заочного рішення судом. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судове засідання відповідачка не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2009 року між ЗАТ КБ ПриватБанк і [PERSON], [INFO], був укладений договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), де вказано, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. ПАТ КБ ПриватБанк є правонаступником ЗАТ КБ ПриватБанк, що підтверджується копією статуту (нова редакція) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.24). Згідно умов договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн. з 31.03.2009, з 28.04.2010 у розмірі 2 000 грн., з 07.11.2012 у розмірі 4 000 грн., з 27.12.2012 у розмірі 7 400 грн., з 04.12.2014 у розмірі 233,74 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В подальшому 01.09.2014 було збільшено відсоток за користування кредитом до 34,80% з 01.04.2015 до 43,20% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. На підставі пп. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком. Клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрат платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умов, передбачених даним договором (п. 6.5). Згідно з п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. У п. 8.6 Умов зазначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплати банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в неї перед ПАТ КБ «ПриватБанк» утворилася заборгованість, яка станом на 21.12.2016 становить 27\~429,86 грн., та складається з: 8\~143,60 грн. заборгованість за кредитом; 17\~503,89 грн. заборгованість за процентами; 1\~782,37 грн. заборгованість по судовим штрафам (а.с.4-12). Факт наявності заборгованості за кредитним договором у встановленому законом (ст. ст. 10, 60, 137 ЦПК України) порядку ніким не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачкою не в повному обсязі виконувались зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, в зв'язку з чим у останньої виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved