Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

У січні 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та право на одержання свідоцтва про право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1952 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та право на одержання свідоцтва про право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1952 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] та визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та право на одержання свідоцтва про право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1952 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтуванні позову зазначено, що[INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме:? - на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1952 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав, а тому спадкування належного йому майна здійснюється по закону. Ними була подана заява до Васильківській міської державної нотаріальної контори про оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON], який помер [INFO], як спадкоємцям першої черги за законом. Васильківська міська державна нотаріальна контора видала їм документи, згідно яких вони успадкували нерухоме майно, а саме: по 1/3 частки житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до рішення Васильківської міської ради Київської області від 11 липня 2008 року (а також рішення Васильківської міської ради Київської області від 22 грудня 2015 року) громадянину [PERSON] було передано земельну ділянку площею 0,280 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,10 га та введення особистого селянського господарства площею 0,180 га по [ADDRESS]. Проте, спадкодавець [PERSON] не встиг завершити процедуру приватизації земельних ділянок, а саме зареєструвати право власності на земельні ділянки на своє ім'я. Оскільки, приватизація вказаних земельних ділянок не завершена видачею правовстановлюючого документа, нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити (а.с. 164). [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити (а.с. 167). [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити (а.с. 168). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву в якій просив суд розглянути справу за відсутності їхнього представника, за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства, не заперечують щодо предмету позову (а.с. 156). Відповідно до ч. 3 ст.200, ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, щорішенням тридцять другої сесії п'ятого скликання Васильківської міської ради від 11 липня 2008 року передано у приватну власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,280 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,10 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,180 га по [ADDRESS], надано дозвіл гр. [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо виготовлення Державного акту на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,280 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства (а.с. 84). Рішенням четвертої сесії сьомого скликання Васильківської міської ради Київської області від 22 грудня 2015 року внесені зміни до рішення тридцять другої сесії Васильківської міської ради п'ятого скликання від 11.07.2008 року № 08.07-32-У «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON] по [ADDRESS]», а саме слова «технічна документація із землеустрою» замінено на слова «проект із землеустрою» пункт 1 виключити, пункт 2, 4 рішення викласти в наступній редакції: «дати дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] по [ADDRESS], орієнтованою площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 85). Рішенням четвертої сесії сьомого скликання Васильківської міської ради Київської області від 22 грудня 2015 року надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] по [ADDRESS], орієнтовною площею 0,1800 га для ведення особистого селянського господарства, остаточну площу земельної ділянки встановити при розробці проекту землеустрою (а.с. 89). У 2016 році за заявою [PERSON] розроблено ТОВ «Земельний кадастр» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] на території Васильківської міської ради Київської області (а.с. 31-83). Відповідно до висновку щодо погодження проекту землеустрою від 06.06.2016 року відділ містобудування та архітектури Васильківської міської ради Київської області погодили проект землеустрою в частині відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства (а.с.91-92). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 05 січня 2018 року (а.с. 20). 20.02.2018 року до Васильківської міської державної нотаріальної контори звернулись з заявами про прийняття спадщини [PERSON] (а.с. 115-116), [PERSON] (а.с. 117-119), [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи №25/2018 (а.с. 114-155). Васильківська міська державна нотаріальна контора видала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на спадщину за законом, згідно яких вони успадкували по 1/3 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] що належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Васильківською державною! нотаріальною конторою Київської області 05 червня 1990 року, реєстр за № 1-2531. Праве власності зареєстроване в Фастівському міжміському бюро технічної інвентаризації 06.06.1990 року, в реєстровій книзі 13 р. 1919 стор. 162 (а.с. 148 -150). Постановою державного нотаріуса Васильківської міської державної нотаріальної контори Хоменка С.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дій від 12.10.2018 року №805/02-14 відмовлено [PERSON], [PERSON] та [PERSON], місце проживання яких: [ADDRESS], у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству Україниоскільки в них відсутні правовстановлюючі документи з відповідною реєстрацією на вищевказану земельну ділянку, а також право власності на ім'я померлого не зареєстроване (а.с. 87-88, 154). Згідно інформації наданої Управлінням Держгеокадастру у Васильківському районі Київської області від 10.07.2018 року за № 29-10-0.24-172/107-18, відповідно до книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, Державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] на ім'я [PERSON] не виявлено (а.с. 146). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 12.10.2018 року право власності на земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] - за [PERSON] не зареєстроване (а.с. 136). Відповідно до архівної довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» від 13.07.2018 року №927, станом на 31.12.2012 року за адресою:[ADDRESS], житловийбудинок на праві приватної власності зареєстровано на ім'я [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого Кізім С.О. ст. державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори 05.06.1990р. р. 1-2531 номер запису: 1919 вкнизі 13 стор.162 (а.с. 135). Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом мас право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 статті 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до пункту г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗКУкраїни, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю. Така ж правова позиція відображена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4- 13. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Умовно процес приватизації складається з декількох етапів: отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі; затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або органом місцевого самоврядування (розпорядником земель державної або комунальної власності); державна реєстрація права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та обтяжень. Померлий [PERSON] не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, померлий, не завершивши її, оскільки не здійснив державної реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та обтяжень. Право на завершення процедури приватизації, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивачів, які є спадкоємцями померлого [PERSON], а тому підлягає захисту в судовому порядку, враховуюче викладене суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі статей 16, 373, 1216 - 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, статей 81, 121, 125, 152 ЗК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ», статей 12,13,19,76-81, 89, 95, 229, 258, 259, 263-264, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

Outcome: approved