Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, зазначаючи, що 05 вересня 2009 року вона уклала з відповідачем шлюб, який зареєстровано у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №614. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В 2015 році сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з серпня 2016 року. Кожен з них має діаметрально протилежні погляду на шлюб і сімю в цілому. Між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала дитина, що тяжким чином впливало на її психічний стан та кожен раз спричиняло душевні страждання. На даний момент сумісне проживання та ведення спільного господарства припинено. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Свистунова». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала суду письмову заяву у якій просить суд розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 05 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 146139 від 05.09.2009 року, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №614 (а.с.14). Разом із тим, як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 26.05.2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, 18 травня 2010 року народилася [PERSON], її батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с.7). Також судом встановлено, що дитина мешкає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги обставини викладені позивачем у позовній заяві, а також те, що сторони у справі спільного господарства не ведуть, разом не проживають, спроб для примирення не здійснюють, шлюб набув формального характеру, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підставні та підлягають до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Разом із тим, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обовязком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним, беручи до уваги те, що відповідач у добровільному та досудовому порядку не виявив бажання виконати покладений на нього обовязок, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підставні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Зважаючи на викладене, а також на те, що відповідач має можливість платити аліменти на утримання доньки, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього доньки, яка знаходиться на утриманні позивачки щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved