Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 09.10.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції в Херсонській області, актовий запис №125. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, з червня 2018 року разом не проживають. Позивач просив шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Крім того просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявився, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутністю, просить позов задовольнити та наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним iз подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 180 СК України «батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Згідно ст. 183 СК України «Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття». Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до свідоцтва про одруження Серія 1-КГ №058589 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції в Херсонській області, актовий запис №125, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] уклали шлюб 09.10.2010 року, актовий запис №125. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка «Хомич», дружини «Хомич» (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ №119227 виданого 12.04.2011 р., [PERSON] народився 19.03.2011 року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Подальше подружнє життя та збереження сімї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, з червня 2018 року спільного господарства не ведуть, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. У звязку з тим, що [PERSON] добровільно не надає необхідних для утримання дитини коштів, але зобовязаний утримувати неповнолітню дитину, надавати їй необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, приймаючи до уваги матеріальний стан позивача та відповідача, стан здоровя дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити повністю. А саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку. Крім того, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне розірвати між ними шлюб. Враховуючи позицію позивача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Хомич». Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Спір про майно відсутній.

Outcome: approved