overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У січні 2014 року заявник [PERSON] звернувся до районного суду із заявою, в якій прохав встановити факт належності йому архівних довідок, виданих архівом ліквідованих підприємств, установ, організацій Козельщинського відділу культури і туризму Козельщинської районної державної адміністрації на підтвердження часу роботи і розміру заробітної плати за № №148/01-07 виданих 15 листопада 2013 року, в яких записано в даних про нараховану заробітну плату за 1990рік -1999 роки по батькові в скороченій формі «[PERSON]» При цьому зазначав, що встановлення належності йому зазначених документів необхідно для перерахунку пенсії за віком, так як зроблене скорочення у архівних документах його по батькові створило перепону для прийняття їх зацікавленою стороною для призначення пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву про встановлення належності архівної довідки підтримував і прохав її задовольнити, посилаючись на надання ним доказів роботи в колгоспі Червоний партизан», Агрооб»єднанні «Припсільське» і ПСП «Авангард» і документи про особу, в яких зазначено його повні і правильні анкетні данні. Представник управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з»явився, про місце і час розгляду повідомлений належним чином, Зацікавлена особа направила до суду листа, в якому прохала справу розглядати без участі представника, не заперечувала проти встановлення факту. Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в селі Висока Вакулівка Козельщинського району Полтавської області, що підтверджується його паспортом, свідоцтвом про народження, дипломом і працював в колгоспі «Червоний партизан» з 27.11.1978року по грудень 1990року і з 1991року по 08.04.2000року після його реорганізації продовжив роботу в підприємствах - правонаступниках: Агрооб»єднанні «Припсільське» і з 11.04.2000року» до 16.05.2005рокуі в ПСП «Авангард», розташованих в селі Піски Козельщинського району Полтавської області, що підтверджується трудовою книжкою, архівною довідкою про час роботи і нараховану заробітну плату. ( аркуші - 5-11). Із паспорта заявника, його свідоцтва про народження і одруження вбачається, що він народився [INFO] і його прізвище, ім»я та по батькові «[PERSON]» ( аркуш - 6, 8). Свідки [PERSON] і [PERSON] допитані в судовому засіданні, пояснили, що знають заявника як [PERSON] як односельця, з яким проживали в одному селі і працювали в сільськогосподарському підприємстві, що підтверджується їх паспортами і трудовими книжками. Зазначені докази свідчать про належність заявнику [PERSON] архівних довідок №148/01-07 від 15.11.2013 року, виданих архівом ліквідованих підприємств, де його по батькові записане скорочено, замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Приймаючи до уваги, що іншим шляхом встановити даний юридичний факт неможливо, а встановлення його заявнику необхідно для перерахунку пенсії, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У січні 2014 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання на території України. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він народився [INFO] у м. Дзержинську Донецької області. З дитинства мешкав разом зі своїми рідними. З 1981 року і по теперішній час мешкає зі своєю сестрою [PERSON] та її дітьми за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS]. За час свого проживання ніколи не виїжджав за межі території України та не мешкав за кордоном. Раніше він отримував паспорт громадянина Союзу Радянських Соціалістичних Республік, паспортна форма -1 щодо нього і на тепер зберігається у Дзержинському міському секторі ГУ ДМС України в Донецькій області. Після розпаду СРСР та проголошення незалежності України паспорт громадянина України він не отримував. На теперішній час він проживає без реєстрації та без будь-яких документів і встановлення факту постійного проживання на території України необхідно для отримання паспорту та влаштування на роботу, бути повноцінним членом суспільства. Заявник заявлені вимоги підтримав повністю. Представник зацікавленої особи проти задоволення позову не заперечувала, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився у м. Дзержинську, Донецької області [INFO], що підтверджується копією довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції (а.с.5). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6) та проживає разом зі своєю сестрою [PERSON]. У відповідності до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановленні інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі досліджених доказів суд вважає доведеним факт того, що [PERSON], [INFO] постійно проживав на території України станом на 13.11.1991 року по теперішній час. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У січні 2014 року заявник - [PERSON] звернувся до суду з заявою до Ліснівської сільської ради Сакського району АР Крим про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме зі своєю матір'ю, яка померла [INFO], для реалізації права на отримання спадщини, що залишилася після її смерті. Вимоги заяви мотивовані тим, що при оформленні спадщини виявилась відмінність в зареєстрованих місцях проживання спадкодавця та спадкоємця (заявника), внаслідок чого виникла необхідність підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заявника у судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просив заяву задовольнити. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані докази на підставі письмових матеріалів справи та показань свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Згідно з частиною 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 4). На день смерті [PERSON] проживала без реєстрації разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до відповіді на запит, наданої Сакською районною державною нотаріальною конторою від 10 лютого 2014 року, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Свідок [PERSON], який наймав житло за адресою: [ADDRESS], що належало за життя матері [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні дав показання про те, що з 2010 року проживає у належному [PERSON] будинку, з того ж часу йому відомо про те, що [PERSON] проживає разом із своїм сином у його квартирі за адресою: [ADDRESS]. Свідок [PERSON], яка є дочкою [PERSON], в судовому засіданні в своїх показаннях повідомила суду про те, що з 2009 року її баба - [PERSON] проживала разом із нею та її батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Виходячи з того, що [PERSON] проживала на момент смерті із своїм сином - [PERSON], що підтверджується наведеними вище доказами, заява про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню, оскільки відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У січні 2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначивши, що їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Дн №014516 від 10 липня 1997 року належить земельна ділянка площею 0,0594 га, яка розташована на території садового товариства «Дніпровець» Ювілейної селищної Ради. В Державному акті виявлена помилка, а саме прізвище власника зазначено як «[PERSON]», а згідно з паспортними даними повинно бути зазначено як - «[PERSON]». Оскільки заявник не може належним чином розпорядитися своєю власністю, просить визнати, що Державний акт на право власності на землю від 10 липня 1997 року серії ДП Дн №014516, виданий на підставі рішення ХУП сесії ХХІ скликання Ювілейної селищної Ради народних депутатів від 02 червня 1994 року належить [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явилася, надавши заяву з проханням слухати справу в її відсутності, на задоволені заяви наполягала. Представник заінтересованої особи - Реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, надавши заяву з проханням слухати справу в відсутності їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на землю від 10 липня 1997 року серії ДП Дн №014516, виданого на підставі рішення ХУП сесії ХХІ скликання Ювілейної селищної Ради народних депутатів від 02 червня 1994 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0594 га, розташована на території садового товариства «Дніпровець» Ювілейної селищної Ради. В Державному акті на право власності від 10 липня 1997 року серії ДП Дн №014516 існують розбіжності в написанні прізвища власника земельної ділянки, а саме зазначено «[PERSON]», тоді як згідно паспортних даний прізвище власника - «[PERSON]». Факт належності [PERSON] державного акту на право власності на землю від 10 липня 1997 року серії ДП Дн №014516, виданого на підставі рішення ХУП сесії ХХІ скликання Ювілейної селищної Ради народних депутатів від 02 червня 1994 року підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а саме копією паспорту (а.с.5), пенсійним посвідченням серії [NUMBER] (а.с.7), витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.10-12). Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому можливість вільно розпорядитись своєю власністю. За змістом п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, ім'ям, по-батькові, зазначеним в паспорті. Таким чином, вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У січні 2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначивши, що їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Дн №019758 від 05 вересня 1997 року належить земельна ділянка площею 0,08 га, яка розташована на території садового товариства «Озерний» Підгородненської міської Ради народних депутатів. В Державному акті виявлена помилка, а саме прізвище власника зазначено як «[PERSON]», а згідно з паспортними даними повинно бути зазначено як - «[PERSON]». Оскільки заявник не може належним чином розпорядитися своєю власністю, просить визнати, що Державний акт на право власності на землю від 05 вересня 1997 року серії ДП Дн №019758, виданий на підставі рішення Виконкому Підгородненської міської Ради народних депутатів ІУ сесії ХХУ скликання від 08 червня 1995 року належить [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явилася, надавши заяву з проханням слухати справу в її відсутності, на задоволені заяви наполягала. Представник заінтересованої особи - Підгородненської Міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, надавши заяву з проханням слухати справу в відсутності їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на землю від 05 вересня 1997 року серії ДП Дн №019758, виданого на підставі рішення Виконкому Підгородненської міської Ради народних депутатів [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,08 га, розташована в садовому товаристві «Озерний». В Державному акті на право власності від 05 вересня 1997 року серії ДП Дн №019758 існують розбіжності в написанні прізвища власника земельної ділянки, а саме зазначено «[PERSON]», тоді як згідно паспортних даний прізвище власника - «[PERSON]». Факт належності [PERSON] державного акту на право власності на землю від 05 вересня 1997 року серії ДП Дн №019758, виданого на підставі рішення Виконкому Підгородненської міської Ради народних депутатів ІУ сесії ХХУ скликання від 08 червня 1995 року підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а саме копією паспорту, ідентифікаційного номеру та копією довідки МСЕК від 08.10.2007, витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 3-6,7,8-13). Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому можливість вільно розпорядитись своєю власністю. За змістом п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, ім'ям, по-батькові, зазначеним в паспорті. Таким чином, вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У січні 2014 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилається на те, що [INFO] помер - [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт на ім'я заявника. У зв'язку із прийняттям спадщини заявник звернувся в нотаріальну контору, однак у ньому виявилися протиріччя. При складанні заповіту прізвище заповідача записано, як «[PERSON]», однак у всіх інших документах вірно прізвище - «[PERSON]». Вказані протиріччя позбавляють заявника можливості прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом. Тому для усунення протиріч виникла необхідність звернення до суду. Заявник в судовому засіданні підтримав вимоги, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про можливість слухання справи без його участі. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що Державний акт серії ДП № 096149 від 22 січня 2004 року виданий на ім'я - [PERSON] (а. с. 16). В заповіті складеному 05 квітня 2005 року, посвідченому секретарем виконкому Пролетарської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 21, [PERSON], [INFO], заповідав земельну ділянку, яка належить йому на підставі державного акту серії ДП № 096149 від 22 січня 2004 року (а. с. 11). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] дійсно склав заповіт на ім'я заявника. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У січні 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту родинних відносин між ним та його матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. Вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки по [ADDRESS]. Однак при оформлені спадщини з'ясувалось, що в свідоцтві про народження заявника анкетні дані записано з помилкою, тому він просить встановити факт родинних відносин між ним та матір'ю [PERSON]. Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили встановити факт родинних відносин між заявником та його матір'ю [PERSON], оскільки в правовстановлюючих документах є розбіжності в написанні анкетних даних. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено наступне. 04.02.1955 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.20/. [INFO] народився заявник [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 06.06.1956 року, в якому в графі мати зазначено [PERSON] /а.с.10/. [INFO] [PERSON] помер, про що 10.01.1994 року зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про смерть /а.с.19/. [INFO] [PERSON] померла, про що 15.07.2013 року зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с.6/. Згідно з довідкою № 2635 від 25.11.2013 року, виданою Виконавчим комітетом Добрівської сільської ради Сімферопольського району АР Крим, [PERSON] , яка померла [INFO] мешкала в [ADDRESS] разом із своїм сином - [PERSON], невісткою - [PERSON] та онуком [PERSON] (запис у погосподарчій книзі №58 стор. 112) /а.с.9/. Відповідно до спадкової справи № 701/2013 заведеної після смерті [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори звернувся заявник - [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Інші особи, які претендували б на спадкове майно, з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались /а.с.15-18/. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] є сином [PERSON], які мешкали разом, піклувались друг про друга. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Задовольняючи заяву, суд виходить з того, що відповідно до пункту першого частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та факту належності правовстановлюючих документів особі. Факт родинних відносин між матір'ю заявника [PERSON] та заявником [PERSON] підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, поясненнями свідків, що містяться у матеріалах цивільної справи. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки дозволяє оформити спадщину після смерті матері [PERSON] спору з приводу якої не має. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

У січні 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про призначення недієздатному [PERSON], опікуна [PERSON], мотивуючи тим, що рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 15 листопада 2013 року [PERSON] визнаний недієздатним та потребує встановлення опіки. Його мати [PERSON] бажає бути його опікуном. Представник заявника у судове засідання з'явився та свою заяву підтримав. Заінтересована особа погодилась на призначення її опікуном недієздатного сина [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 15 листопада 2013 року [PERSON] був визнаний недієздатним (а.с.11). Згідно заяви [PERSON] від 18 грудня 2013 року поданої до Краснопільської РДА в Сумській області , остання просить призначити її опікуном недієздатного сина [PERSON], [INFO] ( а.с.4). Рішенням опікунської ради при Краснопільській РДА та протоколом № 2 від 20 грудня 2013 року [PERSON] надано дозвіл на встановлення опіки над недієздатним [PERSON](а.с.5,6). Згідно ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за заявою органу опіки та піклування. Мати недієздатного [PERSON] бажає бути опікуном сина [PERSON], про що подала заяву до органу опіки і піклування і підтвердила своє бажання в судовому засіданні. [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, є дієздатною особою і в змозі виконувати обов'язки опікуна, згодна на призначення її опікуном недієздатного сина [PERSON], що підтверджується її письмовою заявою та за станом здоров'я спроможна це робити (а.с.4,8,12-15). Суд вважає, що заява Краснопільської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

У січні 2014 року заявник звернулася до суду з заявою де є заінтересовані особи про встановлення факту родинних стосунків, посилаючись на те, що [INFO] помер батько заявника [PERSON]. [INFO] померла мати [PERSON]. На день смерті вказані особи проживали за адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері [PERSON] звернулася до Державної нотаріальної контори Черняхівського району, Житомирської області з метою оформлення спадщини, однак в нотаріальній конторі виявили розбіжності у написанні прізвищ покійних батька, матері, дівочого прізвища заявника та рекомендували звернутися до суду для встановлення родинного зв'язку між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В заяві просила встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] в с. Новосілка, Черняхівського району, Житомирської області та [PERSON], яка померла [INFO] в с. Новосілка, Черняхівського району, Житомирської області є чоловіком та жінкою та факт, що [PERSON], який помер [INFO] в с. Новосілка, Черняхівського району, Житомирської області та [PERSON], яка померла [INFO] в с. Новосілка, Черняхівського району, Житомирської області є батьком та матір'ю [PERSON], що народилася [INFO] в смт. Дуброва, Олевського району, Житомирської області. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересовані особи Державна нотаріальна контора Черняхівського району Житомирської області, Головне управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 23, 25-26). Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно з свідоцтвом про одруження дівоче прізвище [PERSON] записано «[PERSON]» (а.с. 5). Як вбачається з копії домової книги будинку [ADDRESS] в будинку проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 10). [PERSON], [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). [PERSON], [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Згідно ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінивши надані докази, пояснення заявника [PERSON], суд вважає, що в судовому засіданні заявником доведено та надано належні докази на підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та жінкою та батьками [PERSON], тому вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Outcome: approved