Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

У січні 2018 р. [PERSON] звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що у вересні 2016 року ним помилково, без будь яких належних правових підстав, були перераховані кошти на номер банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанку», яка належить [PERSON] , з якою будь-яких справ та стосунків не мав. Протягом вересня 2016 року він на банківську картку відповідача перерахував кошти на загальну суму 119 556, 04 гривень, а саме: 01.09.2016 кошти в сумі 55 500 грн.; 02.09.2016 кошти в сумі 7 316,58 грн.; 03.09.2016 кошти в сумі 1 527,64 грн.; 08.09.2016 кошти в сумі 1 960,56 грн.; 09.09.2016 кошти в сумі 50 251,26 грн.; 02.09.2016 кошти в сумі 3\~000 грн. Протягом вересня 2016 року [PERSON] намагався зв`язатися з відповідачем та повернути вказані грошові кошти в сумі 119 556, 04 гривень, які набуті [PERSON] без достатньої правової підстави, але ці кошти до цього часу не повернуті. У зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 119556,04 грн. безпідставно набутих коштів, загальну суму річних за невиконання зобов`язання у розмірі 4490,68 грн., суму збитків, заподіяних інфляцією у розмірі 22117,86 грн. та судові витрати. Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 20.09.2018 р., у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, справу передано на розгляд Тростянецького районного суду Вінницької області. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 22.03.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача\~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги не\~визнав,\~в задоволенні\~позову просив\~відмовити.\~ Окрім того, надав письмові заперечення на позовну заяву, які обгрунтував тим, що відповідач набула майно грошові кошти за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не сперечить цивільному законодавству, а саме на підставі укладеного у письмовій формі договору №8 від 23.02.2016 р. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом встановлено, що [PERSON] 01.09.2016 на картковий рахунок [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] перерахував кошти в розмірі 55500,00 грн., що підтверджується дублікатом квитанції Р24А130739804А54052 від 01.09.2016 (а.с.5). На вищевказаний рахунок, також було перераховано 02.09.2016 кошти в сумі 7 316,58 грн.; 03.09.2016 кошти в сумі 1 527,64 грн.; 08.09.2016 кошти в сумі 1 960,56 грн.; 09.09.2016 кошти в сумі 50 251,26 грн.; 02.09.2016 кошти в сумі 3\~000 грн., що підтверджується дублікатами квитанцій ПриватБанку (а.с.6-10). Позивач стверджує, що [PERSON] без достатньої правової підстави набула грошові кошти, належні позивачу. Будь-які договірні зобов`язання між ними відсутні. Правилами ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 18.07.2019 р. витребувано від акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) дані щодо отримання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , банківських переказів за квитанціями: квитанція Р24A130739804A54052 від 01.09.2016; квитанція Р24А130896907А17013 від 02.09.2016; квитанція Р24А131605243А15818 від 03.09.2016; квитанція Р24А133980456А18764 від 08.09.2016; квитанція Р24А134552314А48796 від 09.09.2016; квитанція Р24А134376607А19771 від 09.09.2016. Згідно інформації АТ КБ «Приватбанк» від 02.08.2019 р. №20.1.0.0.0/7-20190802/289, вбачається, що на картку 4731219100099633 [PERSON] були здійснені запитувані зарахування: 1). 01.09.2016 18:18:59 UAH 55\~500,00, мовою оригіналу: Перевод с карты ПриватБанка через Приват24. Отправитель: [PERSON] ; 2). 02.09.2016 06:08:59 UAH 70316,58, мовою оригіналу: Перевод с карты ПриватБанка через Приват24. Отправитель: [PERSON] ; 3). 03.09.2016 18:16:33 UAH 1527,64, мовою оригіналу: Перевод с карты ПриватБанка через Приват24. Отправитель: [PERSON] ; 4). 08.09.2016 19:00:59 UAH 1960,56, мовою оригіналу: Перевод с карты ПриватБанка через Приват24. Отправитель: [PERSON] . Коментарий к платежу: Рахунок-фактура СФ-0001145 від 08.09.2016; 5). 09.09.2016 14:42:13 UAH 3000,00, мовою оригіналу: Перевод с карты ПриватБанка через Приват24. Отправитель: [PERSON] ; 6). 09.09.2016 20:59:43 UAH 50251,26, мовою оригіналу: Перевод с карты ПриватБанка через Приват24. Отправитель: [PERSON] (а.с.136). Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень\~глави 83 ЦК України». Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Судом встановлено, що [PERSON] на картковий рахунок [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] , перерахував кошти 01.09.2016, 02.09.2016, 03.09.2016, 08.09.2016, 09.09.2016 в загальному розмірі 119556,04 грн. Посилання представника відповідача на те, що вказані грошові кошти були перераховані на підставі укладеного у письмовій формі договору №8 від 23.02.2016р. не підтверджені належними та допустимим доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Однак відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що між нею та позивачем було укладено у письмовій формі договір №8 від 23.02.2016р. Окрім того, представник позивача у судовому засіданні заперечував, що між сторонами у справі існували договірні відносини. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на викладене, суду приходить до висновку, що грошові кошти, які було перераховано на рахунок [PERSON] , підлягають поверненню [PERSON] на підставі статті 1212 ЦК України. Щодо стягнення з позивача суми 3% річних за невиконання зобов`язань 4\~490,68 грн. та суми збитків заподіяних інфляцією 22\~117,86 грн., вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки законодавством передбачено повернення лише майна (грошових коштів), а не 3% річних за невиконання зобов`язань та суми збитків заподіяних інфляцією. А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме сплату судового збору у розмірі 1462 грн.,

Outcome: partial