Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму в місяць для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2015 року до їх повноліття; стягувати з відповідача на її користь матеріальну допомогу на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення їхнім сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 18.07.2017 року. В обгрунтування позову послалась на те, що 10.12.2010 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від спільного життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач застосовував до неї фізичну силу в присутності дітей, зневажливо ставиться до неї та дітей, протягом останніх чотирьох місяців проживає з дітьми окремо від відповідача. Відповідач дає на утримання дітей 600 грн. на місяць, однак цих коштів не вистачає для їх належного забезпечення. Зазначає, що на даний час не працює, перебуває у декретній відпустці. Стверджує, що відповідач працює в мережі магазинів «Київ-Захід». Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Просить позов задовольнити частково. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подав заяву, у якій зазначив, що відповідно до Положення про комісію з питань захисту прав дитини питання про розірвання шлюбу, стягнення аліментів не належить до компетенції розгляду на комісії з питань захисту прав дитини та прийняття відповідного рішення органом опіки та піклування Червоноградської міської ради. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 153123. Від спільного життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя в сторін не склалось, протягом останніх чотирьох місяців проживають окремо, позивач вказує на негідну поведінку відповідача у шлюбі та сімї, втратила до останнього почуття любові та поваги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з такого. Діти проживають з позивачем та фактично перебувають на її утриманні. Відповідач не дає достатньо коштів на їх утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ураховуючи, що відповідач офіційно працює на посаді експедитора в СП «Київ-Захід» ТзОВ, за період з березня 2015 року по серпень 2015 року отримав заробітну плату у розмірі 12033,96 грн., виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 цього Кодексу), суд дійшов висновку про покладення на відповідача обовязку зі сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх його доходів щомісячно. Вимога про стягнення з відповідача коштів на утримання позивача підлягає також частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 84 СК України Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ураховуючи, що син сторін [PERSON], [INFO], проживає з позивачем, беручи до уваги доводи позивача про можливість відповідача надавати їй матеріальну допомогу, оскільки останній працює, має стабільний дохід, суд дійшов висновку про можливість останнього надавати позивачеві матеріальну допомогу до досягнення їхнім сином [PERSON] трирічного віку у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу). Таким чином, позов задовольняється повністю частково в межах, визначених вище.

Outcome: partial