Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу [PERSON] , який був зареєстрований 08.06.2018 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що з осені 2020 року сімейні стосунки між подружжям почали погіршуватися і стали більш напруженими. Між ними зникло почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відсутність порозуміння в спільному сімейному житті та постійні конфлікти і протиріччя, що виникали між ними, стали наслідком того, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу стали неможливими. З червня 2021 року сімені стосунки між ними фактично припинені, спільне господарство з цього часу ними не ведеться, вони проживають за різними адресами. Неодноразові спроби зберегти шлюб виявилися невдалими. Позивач просить розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Подала заяви про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача просить розглянути справу в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки 04.09.2021 року ( а.с.23). Причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. За таких підстав, суд приходить до висновку, що є усі умови, передбачені ч. 1ст.280 ЦПК України для розгляду справи в заочному порядку. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247,281 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 08 червня 2018 року Бердянським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №234 (а.с.9). Подружжя має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). У позовній заяві позивач вказує на те, що шлюбні стосунки з чоловіком фактично припинені у червні 2021 року, спільно вони не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, внаслідок чого між ними виникали конфлікти і протиріччя. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач жодних заперечень проти позову не висловив, своїх пояснень щодо суті спору суду не подав, за час розгляду справи у суді сторони до примирення не дійшли, тому суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно є неможливим і таким, що суперечить інтересам подружжя. А тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved