Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дітей. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що діти проживають разом з нею та потребують коштів на придбання одягу, їжі, навчання, відпочинку, оздоровлення, духовного розвитку. Позивач вказує, що відповідач є працездатним, має постійну роботу, інших дітей на утриманні в нього немає, а тому позивач просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частині від заробітку (доходу) відповідача. 17.08.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній не заперечує свого обов`язку утримувати дітей, однак з огляду на розмір його заробітної платні та реальні потреби дітей вважає, що достатньою сумою щомісячних платежів буде 28 205 грн. 50 коп., яка складає ј частину його доходів. Крім того, акцентував увагу суду на тому, що при визначенні розміру аліментів суд має врахувати, що за договором дарування від 19.05.2016 року [PERSON] подарував [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] , більше того, щомісячно оплачує кошти комунальних витрат на вказане помешкання у якому проживає [PERSON] разом з дітьми та витрати надання послуг доступу до Інтернету та телебачення. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, акцентувала увагу суду на гарантованому розмірі аліментів на утримання двох дітей. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно відзиву на позовну заяву виказав своє відношення до позову та просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2005 року, шлюб розірвано за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2016 року (а.с.6, 9). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження № [NUMBER] та № [NUMBER] (а.с.7, 8). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В судовому засіданні встановлено, що діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] проживають разом з матір`ю, позивачем по справі [PERSON] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні підтверджено наданими доказами, що [PERSON] офіційно працює на посаді менеджера з реклами в Представництві «Пфайзер Експорт Бі.Ві.», має регулярний дохід, щомісячний оклад якого складає 112 822 грн. В той же час з`ясовано та підтверджено позивачем, що вона працює лікарем і її середня заробітна платня не перевищує 5 000 грн. на місяць, а сукупний щомісячний дохід складає близько 10 000 грн. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Ініціюючи позов про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , що в грошовому виразі на час розгляду справи складає 37 607 грн., позивач в судовому засіданні належним чином не обґрунтувала та не надала належних і допустимих доказів на підтвердження потреби та здійснення особисто щомісячних витрат у такому ж розмірі, а мотивувала бажану суму до стягнення наміром зібрати кошти на придбання квартири та майбутнє навчання дітей. Суд звертає увагу, що за ст. 141 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При визначенні розміру аліментів суд також враховує укладений між сторонами договір дарування від 19.05.2016 року за яким [PERSON] дійсно подарував належну йому на праві власності двокімнатну квартиру [ADDRESS] [PERSON] в якій на даний час проживає позивач разом з дітьми. Крім того, надану до відзиву на позов довідку про рух коштів за карткою по категорії «Комуналка та інтернет» за якою [PERSON] оплачує кошти комунальних витрат на вказане помешкання та витрати надання послуг доступу до Інтернету і телебачення. Вказані обставини позивачем не спростовано жодними належними та допустимими доказами. Таким чином, враховуючи зазначене, надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають до задоволення частково, а саме - у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей даного віку. На думку суду, такий розмір стягуваних аліментів на утримання дітей, на даний час, значно перевищує встановлений прожитковий мінімум дітей даного віку та доходи позивача, а отже є достатнім та співмірним для забезпечення рівня життя дітей достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Крім того, ст. 192 СК України не виключає можливості зміни розміру аліментів за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, аліменти на утримання двох або більше дітей можуть стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, ч. 3 ст. 182 СК України передбачено, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, вимога позивача про стягнення аліментів на утримання двох дітей, у тому ж розмірі до повноліття обох дітей, не відповідає змісту та суперечить положенням ч. 2 ст. 182 СК України, а підлягає до задоволення із формулюванням про стягнення аліментів до «досягнення найстаршою дитиною повноліття». Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: partial