Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; стягнути із [PERSON], [INFO], на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. В обґрунтування позову зазначається, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. З 2013 року відповідач вихованням та матеріальним утриманням дітей не займається, не піклується про їх стан здоров'я, не дбає про фізичний і духовний розвиток. Малолітні діти проживають спільно із позивачем та перебувають на її повному утриманні. Враховуючи ту обставину, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо своїх синів та не сплачує аліменти на їх утримання, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. 02 квітня 2018 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Третя особа виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області як орган опіки та піклування у судове засідання свого представника не направила. 31 травня 2018 року представник третьої особи [PERSON] надала до суду заяву про розгляд даної справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється зі відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони по даній справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місті Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 139. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого повторно 10 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [INFO] у місті Ясинувата Донецької області народився [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 322. Батько - [PERSON] . Мати - [PERSON] (а.с.6). Як вбачається зі свідоцтва про народження 19 березня 2011 року у місті Ясинувата Донецької області народився [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 65. Батько - [PERSON] . Мати - [PERSON] (а.с.5). Згідно із випискою із рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місті Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 139 (а.с. 7). Відповідно до довідок від 27 червня 2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, виданих Управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, фактичне місце проживання яких [ADDRESS]. Згідно із актом № 406 від 08 грудня 2012 року обстеження умов проживання [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON] проживають у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 50,0 кв.м. У будинку присутня система опалення, водопостачання, електропостачання та газопостачання, боргів за комунальні послуги не виявлено. Технічний стан будинку придатний для проживання. Для розвитку та виховання дітей створені належні умови, діти забезпечені спальними місцями, зоною для навчання та відпочинку, одягом та продуктами харчування, речами індивідуального користування, іграшками та шкільними приладами. За висновком виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 22 травня 2018 року № 1-18/507 орган опіки і піклування Броварської міської ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Як вбачається зі змісту вказаного висновку, спеціалістами служби у справах дітей та сім'ї проводилася співбесіда із малолітніми дітьми у тому числі на предмет позбавлення їх біологічного батька батьківських прав, останнім відомо про наміри матері і вони не заперечують проти цього. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень статті 12 частини першої Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року ), держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Правилами статті 81 ЦПК України передбачено, щокожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі статтею 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15 й 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. На думку суду, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав є достатньо обґрунтованим і таким, що не суперечить інтересам дітей. Так, при розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх синів, не піклується про них як батько, участі у вихованні, лікуванні та навчанні не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає. При проведенні співбесіди малолітні діти не могли навести приклади батьківського піклування, спілкування та проведення дозвілля, про що свідчить протокол від 24 квітня 2018 року, дані з якого зазначені у висновку від 22 травня 2018 року. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою статті 166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами згідно Закону України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Норми сімейного законодавства передбачають обов'язковість батьків утримувати свою неповнолітню дитину. Разом тим, визначаючи розмір аліментів, який повинен стягуватися із відповідача у рахунок аліментів, суд враховує, що позивачем у даному випадку не доведено наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Крім того, суд враховує положення законодаства про виконавче провадження щодо максимального розміру утримання за виконавчими документами про стягнення аліментів - 50 відсотків відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника. З урахуванням наведеного стягненню із відповідача на користь позивача підлягають аліменти у розмірі 1/3 частики всіх видів заробітку (доходу) на обох дітей, з урахуванням спільного обов'язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, а також розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до пункту першого частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача, а також на користь держави за вимогу про стягнення аліментів, підлягає судовий збір у розмірі по 704 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial