Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка [PERSON] просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] та стягнути з останнього в її користь на утримання дітей, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що з 06 листопада 2009 року по 16 грудня 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З відповідача згідно рішення Рожнятівського районного суду від 23 грудня 2014 року стягнуто аліменти у розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, які на даний час є занадто малими. Діти проживають разом з нею, вона самостійно не може утримувати їх на достатньому для належного розвитку рівні. Відповідач працює за кордоном в [PERSON] на будівництві, отримує високі доходи, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Крім того присуджений раніше розмір аліментів на утримання дітей є незначним, значно меншим за п'ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю не заперечив проти стягнення з нього аліментів у визначеному позивачкою розмірі. Тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.4-6). Шлюб між сторонами розірваний 16 грудня 2014 року, що підтведжується копією рішення Рожнятівського районного суду від 16 грудня 2014 року (а.с. 7). З відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 01 грудня 2014 року і до повноліття дітей, що підтверджується копією виконавчого листа № 350/1919/14-ц (а.с.8). Згідно ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивачка [PERSON] разом зі своїми малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживає у будинку батьків по вул. Л.Мартовича, 40, в с. Небилів Рожнятівського району Івано-Франківської області, у задовільних матеріально-побутових умовах, що підтверджується довідкою № 1818 виданої Небилівською сільською радою 21.12.2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов складеним комісією Небилівської сільської ради 21.12.2018 оку (а.с.9-10). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р. передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2019 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 1013 гривень 50 копійок, а отже сплата аліментів відповідачем на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 500 гривень, є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму. А тому, вимога позивачки про зміну розміру аліментів є обґрунтованою. Враховуючи вищенаведене, виходячи із засад справедливості та розумності, захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, враховуючи вік дітей, їхні потреби на навчання та матеріальне утримання, фізичний і духовний розвиток, враховуючи розмір встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, визнання позову відповідачем, а тому суд вважає що вимога позивачки про збільшення розміру аліментів є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved