Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину в якому вказувала, що з 23 лютого 2002 року до 13 жовтня 2017 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На цей час [PERSON] є студенткою 2-го курсу медичного коледжу Одеського медичного інституту. Навчається за денною формою на контрактній основі за спеціальністю «Фармація. Промислова фармація». За навчання доньки позивачкою сплачено 15\~500 грн. Враховуючи те, що батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних розвитком її здібностей, а тому [PERSON] на підставі ст. 185 СК України просила стягнути з [PERSON] понесені нею витрати на навчання доньки у розмірі 15\~500 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що загальні витрати на навчання дитини не є такими, що викликані розвитком її здібностей, а тому на ці правовідносини положення ст. 185 СК України не поширюються. Також у відзиві просив врахувати, що згідно судового рішення він вже сплачує аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, заборгованості по аліментам не має, проте має на утриманні дружину та іншу неповнолітню дитину (доньку [PERSON] ), а тому не має можливості сплачувати додаткові витрати на доньку. Крім цього звертав увагу суду на те, що позивачкою не доведено ту обставину, що понесені нею витрати стосуються навчання доньки. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять усю необхідну інформацію та докази для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . 13 жовтня 2017 року сторони розлучилися. 02 червня 2018 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] [INFO] у подружжя народилася спільна донька [PERSON] . Згідно судового наказу Вознесенського міськрайонного суду від 15 травня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, заборгованості по аліментам на час вирішення спору відповідач не має. Донька сторін проживає з позивачкою та є студенткою 2-го курсу медичного коледжу Одеського медичного інституту. Навчається за денною формою на контрактній основі за спеціальністю «Фармація. Промислова фармація». Згідно квитанції №ПН2332 від 16 липня 2019 року, за навчання доньки позивачкою сплачено 15\~500 грн. Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, вказана норма встановлює підстави для батьків по додатковому утриманню їх спільної дитини за умови, що таке утримання не охоплюється іншими видами аліментних правовідносин. Перелік підстав не є вичерпним та залежить від конкретних обставин. Такими обставинами можуть бути потреба дитини в періодичних або додаткових зайняттях з репетитором, в гуртках, спеціалізованих класах, придбанні інвентарю, поїздок на змагання, конкурси тощо (витрати, обумовлені розвитком індивідуальних здібностей, талантів дитини), потреба в загальному (стаціонарному, амбулаторному), санаторно-курортному лікуванні, придбанні лікарських засобів, поїздок до місця лікування тощо (витрати, обумовлені хворобою, каліцтвом). Однак загальне навчання дитини (здобуття (загальної, професійної, вищої) освіти) не пов`язане з розвитком її індивідуальних здібностей, талантів, а є реалізацією передбаченого Конституцією України права кожної людини на здобуття освіти, а тому стягнення аліментів на навчання до досягнення дитиною повноліття здійснюється в порядку та на підставі положень ст. 180 СК України (яка встановлює загальний обов`язок батьків по утриманню неповнолітніх дітей), а після досягнення повноліття до закінчення навчання на підставі спеціальної норми (ст. 199 СК України). Таким чином, понесені позивачкою витрати на навчання доньки не є додатковими витратами на дитину та на правовідносини, що виникли між сторонами, не поширюються положення ст. 185 СК України. Подібні правові висновки виклав й Верховний Суд у постановах від 26 вересня 2018 року у справі №569/6838/15-ц та від 16 жовтня 2019 року у справі №219/1766/18, у яких зазначив наступне: в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається ст. 185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. При цьому навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. За встановлених обставин суд прийшов до переконання, що позов є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає. В силу вимог ст. 141 ЦПК також відсутні підстави для стягнення з відповідача судового збору.

Outcome: dismissed