Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду міста Миколаєва з позовною заявою до Громадської організації «Федерація Лао-Тайських бойових мистецтв «Лао-Тай» (далі - ГО «Федерація Лао-Тай»), ФОП [PERSON] , треті особи\~ [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра-Віта» (далі ТОВ «Терра Віта») про визнання договору суборенди припиненим та усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення. Як на підставу позовних вимог вказано, що позивач є власником нежитлового приміщення загальною площею 649,9 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке придбав на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна 01.11.2013. В лютому 2019 року, як власник цього майна, вирішив здійснити його огляд і виявив, що окрім ГО «Федерація Лао-Тай», яка користується вказаним приміщенням на підставі договору суборенди нежитлового приміщення від 01.07.2013 там також здійснює підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] . З метою реалізації прав власника 20.02.2019 позивач направив відповідачам листи з проханням здійснити зустріч для подальшого використання чи звільнення спірного приміщення та просив їх надати документи, на підставі яких вони ним користуються. Проте відповідачі вказані листи проігнорували. Крім того, не маючи наміру продовжувати дію договору суборенди від 01.07.2013, який діяв до 01.06.2016 та був пролонгований до 01.05.2019, позивач протягом місяця з дня закінчення строку його дії, а саме, 08.05.2019 направив ГО «Федерація Лао-Тай» заяву про припинення договору оренди від 01.07.2013. Посилаючись на те, що ним використані всі можливі способи повідомлення відповідачів про намір розірвати договір суборенди, проте відповідачі умисно ухиляються від звільнення приміщень, просив задовольнити позов. Відповідачі правом на подачу відзиву не скористались. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.01.2020 по вищевказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У лютому 2020 року до суду від відповідача ГО «Федерація Лао-Тай» надійшов зустрічний позов до [PERSON] , треті особи [PERSON] , ТОВ «Терра-Віта»,\~ФОП [PERSON] , про визнання за ГО «Федерація Лао-Тай» права користування спірним нежитловим приміщенням на той самий строк і на тих самих умовах, що визначені в договорі від 01.07.2013. В обґрунтування вимог ГО «Федерація Лао-Тай» послалась на те, що вона продовжує користуватись орендованим приміщенням, та протягом одного місяця з дня закінчення строку договору не отримувала від позивача письмове повідомлення про припинення або зміну договору. Правом на подачу відзиву на зустрічну позовну заяву позивач не скористався. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.02.2020 зустрічний позов прийнято до розгляду, об`єднано в одне провадження з первісним позовом, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 09.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача вимоги первісного позову підтримала та просила його задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник відповідача ГО «Федерація Лао-Тай» в задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити, оскільки позивач не є стороною договору оренди, а вимоги зустрічного позову - задовольнити. Інші учасники справи до суду не з`явилися та причини неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належать на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 14.03.2014, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С., нежитлові приміщення підвалу розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 649,9 кв.м (а.с.11). ГО «Федерація Лао-Тай» користується спірним майном приміщеннями підвалу на підставі договору суборенди нежитлового приміщення, укладеного 01.07.2013 між ТОВ «Терра-Віта» в особі його керівника [PERSON] з однієї сторони та ГО\~«Федерація Лао-Тай» з іншої. Строк дії вказаного договору згідно пункту 7.1 встановлений з 01.07.2013 по 01.11.2016, тобто складає 2 роки та 11 місяців. У зв`язку із відсутністю заяв від сторін даного договору про його припинення він був продовжений на той самий термін і на тих самих умовах, тобто до 01.05.2019. 20.02.2019 позивач направив відповідачам листи від 19.02.2019 з проханням здійснити зустріч для подальшого використання чи звільнення спірного приміщення та просив їх надати документи, на підставі яких вони ним користуються. Проте відповіді на вказані листи не отримав (а.с.17-20). 08.05.2019, не маючи наміру продовжувати дію договору від 01.07.2013, позивач направив ГО\~«Федерація Лао-Тай» заяву про його припинення. Відповідно до частини першої статті 770\~ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Перехід права власності на річ передану в найм, не є підставою для зміни або припинення договору найму. Новий власник речі автоматично набуває прав та обов`язків наймодавця і має виконувати їх до закінчення строку дії договору. Це правило є загальним та розповсюджується і на договір суборенди нежитлового приміщення. За змістом статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно частини першої статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Статтею 759\~ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною першою статті 763\~ЦК України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Відповідно до частини першої статті 764\~ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном, після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Як було зазначено вище, договір суборенди нежитлового приміщення б/н від 01.07.2013 було укладено строком до 01.06.2016 та він був пролонгований до 01.05.2019. Відповідно до пункту 7.1 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, даний Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені ним. Оскільки позивач скористався своїм правом щодо не продовження строку дії договору, направивши на адресу ГО «Федерація Лао-Тай» повідомлення про припинення дії договору від 08.05.2019, договір суборенди б/н від 01.07.2013 є таким, що припинив свою дію зі спливом строку, на який його було укладено, тобто з 01.05.2019 даний договір вже не діяв. Посилання відповідача у зустрічному позові на неотримання зазначеного повідомлення суд вважає безпідставним, оскільки воля позивача, як власника приміщення була чітко сформульована в зазначеній вище заяві про припинення дії договору, докази направлення якої ГО «Федерація Лао-Тай» долучено до матеріалів справи (а.с.21,22). При цьому, неотримання зазначеного повідомлення ГО «Федерація Лао-Тай» з будь-яких причин не зумовлює продовження строку дії договору оренди б/н від 01.07.2013 та не звільняє ГО «Федерація Лао-Тай» від обов`язку повернути позивачу об`єкт оренди. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, зазначивши, що негативні наслідки неодержання орендарем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на орендаря, а факт наявності відповідної заяви орендодавця та доказів її належного надсилання орендарю свідчить про добросовісне звернення орендодавця до орендаря, а відтак і про припинення договірних відносин між сторонами відповідно до приписів чинного законодавства. Враховуючи наведену постанову Верховного Суду суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 920/120/18, крім того вона стосується інших обставин, які врегульовані Законом України «Про оренду державного та комунального майна». Обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання договору припиненим відноситься до визначеного статтею 16\~ЦК України способу захисту - припинення правовідношення. При цьому, суд також враховує, що відповідач ГО «Федерація Лао-Тай» в процесі розгляду даної справи заперечує проти визнання договору суборенди припиненим. За таких обставин, права та інтереси позивача підлягають судовому захисту в порядку, визначеному позивачем в позовній заяві. Щодо решти позовних вимог за первісним позовом про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення обох відповідачів з орендованих приміщень, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог статтей 317, 319, 321 ЦК України\~власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Як зазначає позивач та встановлено в постанові про закриття кримінального провадження від 20.08.2019 (а.с.15-16), та в свою чергу, не заперечують відповідачі, об`єкт оренди, який ТОВ «Терра-Віта» в особі його керівника [PERSON] , передавало ГО «Федерація Лао-Тай» в оренду за договором суборенди б/н від 01.07.2013 нині займають відповідачі. Відповідно до частини першої статті 770\~\~ЦК України\~у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Отже, перехід права власності на річ передану в найм, не є підставою для зміни або припинення договору найму. Новий власник речі автоматично набуває прав та обов`язків наймодавця і має виконувати їх до закінчення строку дії договору. Це правило є загальним та розповсюджується і на договір суборенди нежитлового приміщення. Відповідно до частини першої статті 785 ЦК України, у разі припинення договору оренди наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Згідно зі статтею 774 ЦК України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. Як було зазначено вище, строк дії договору суборенди б/н від 01.07.2013 сплинув 01.05.2019. З моменту спливу терміну дії цього договору відповідачі не мають правових підстав займати орендовані приміщення. Щодо вимог до відповідача ФОП [PERSON] то вказаним відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності користування нерухомим майном позивача. Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів звільнення відповідачами орендованих приміщень, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом визнання договору суборенди припиненим з 01.05.2019 та зобов`язання відповідачів не чинити позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні нерухомим майном позивача шляхом їх виселення з орендованого приміщення. Так як матеріали справи не містять доказів того, що оспорюваний договір є продовженим, зустрічні позовні вимоги ГО\~«Федерація Лао-Тай» про визнання права користування нежитловим приміщенням, не підлягають задоволенню. Доводи представника відповідача про відсутність підстав для задоволення позову через те, що позивач не є стороною договору суборенди, суд вважає помилковими. Як встановлено судом, договір суборенди укладено до набуття позивачем права власності на об`єкт оренди. Тому, внаслідок переходу права власності на нерухоме майно передане в найм до позивача він, як новий власник майна, автоматично набув прав та обов`язків наймодавця, а відтак має право захисту свого порушеного права у обраний спосіб. Так як позовні вимоги [PERSON] задоволено, а в задоволенні зустрічного позову відмовлено, то згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681,60 грн., а саме: 1261,20 грн. з ГО «Федерація Лао-Тай» та 420,40\~грн. з ФОП [PERSON] .

Outcome: approved