Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

У серпні 2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.05.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Subaru», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , від керуванням [PERSON] , яка в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду зазначила про свою винну в спричиненні ДТП. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 06-PR/01-024-02774 від 10.11.2017, ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу «Subaru», д.н.з. [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 6 775 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідачки на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу № АК/8936064 в ПрАТ «СК «Вусо», останнім відшкодовано понесені страховиком збитки у розмірі 4 775 грн., позивач просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 2 000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 10.11.2017 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що не є предметом застави № 06-PR/01-024-02774, відповідно до якого застраховано транспортний засіб «Subaru», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 4-5). 20.05.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Subaru», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , від керуванням [PERSON] . Зі змісту заяви про настання події вбачається, що транспортний засіб «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , на момент скоєння ДТП застрахований в ПрАТ «СК «Вусо» та винуватицею у вказаній дорожньо-транспортній пригоді є [PERSON] (а.с. 6-7). Згідно страхового акту ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 30.05.2018 року за № СТ/18/0113 сума страхового відшкодування становить 6 775 грн. (а.с. 11). Платіжним дорученням від 30.05.2018 року за № ID-106376 ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 6 775 грн. (а.с. 12). ПрАТ «СК «Вусо» перераховано ТДВ СК «Альфа-Гарант» 4 775 грн. в рахунок виплаченого [PERSON] страхового відшкодування за шкоду заподіяну пошкодженням її транспортного засобу внаслідок ДТП, що відбулась 20.05.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 16567 від 24.07.2018 року (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України «Про страхування», за змістом якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено те, що ДТП в якій було пошкоджено застрахований ТДВ СК «Альфа-Гарант» транспортний засіб сталася з вини водія [PERSON] , ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило страхове відшкодування в повному обсязі, страхова компанія ПрАТ «СК «Вусо», з якою була застрахована цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП, частково відшкодувало понесені позивачем витрати на здійснення страхової виплати, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та його задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved