Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У серпні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Макіта Україна (далі ТОВ Макіта Україна) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 03.12.2012 року вона працювала спочатку керівником підвідділу з обслуговування клієнтів, а потім з 01.04.2015 року керівником відділу з обслуговування клієнтів ТОВ Макіта Україна. Наказом директора ТОВ Макіта Україна від 15.07.2015 року №60-к Про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] була звільнена з посади керівника відділу з обслуговування клієнтів у звязку зі змінами в організації праці та скороченням посад за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. [PERSON] вважає своє звільнення незаконним, оскільки воно було проведено без вмотивованого рішення про скорочення штату працівників та за відсутності техніко-економічного обґрунтування такого скорочення, а також позивачу не було запропоновано всі вакантні посади, які б відповідали її досвіду роботи та кваліфікації. З цих підстав позивач просила суд поновити її на роботі на посаді керівника відділу з обслуговування клієнтів ТОВ Макіта Україна з 15.07.2015 року, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, обґрунтовуючи це тим, що звільнення позивача було проведено правомірно. Так, представник відповідача зазначив, що звільнення позивача було проведено за наявності підстав та з дотриманням порядку, встановленого законодавством, а при повідомленні про майбутнє скорочення займаної посади позивачу було запропоновано переведення на вакантні посади старшого організатора зі збуту та організатора зі збуту, від яких [PERSON] відмовилась, що підтверджується її особистим підписом на повідомленні про скорочення посади керівника відділу з обслуговування клієнтів та переведення на інші вакантні посади від 13.05.2015 року. Крім того, представник відповідача вказав, що позивачу не було запропоновано посаду начальника відділу логістики та обслуговування клієнтів, оскільки у неї відсутній попередній досвід виконання роботи, яка входить до кола службових обовязків начальника відділу логістики та обслуговування клієнтів. Таким чином, на думку представника відповідача, ТОВ Макіта Україна при звільненні позивача дотримано всіх вимог законодавства про працю. З цих підстав представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] у звязку з його безпідставністю та необгрунтованістю. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 03.12.2012 року працювала спочатку керівником підвідділу з обслуговування клієнтів, а потім з 01.04.2015 року керівником відділу з обслуговування клієнтів ТОВ Макіта Україна (а.с.4). Наказом директора ТОВ Макіта Україна від 15.07.2015 року №60-к Про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] була звільнена з посади керівника відділу з обслуговування клієнтів у звязку зі змінами в організації праці та скороченням посад за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.5). Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (вивільнення працівників). За приписами ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у п.1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Порядок вивільнення працівників визначено ст.49-2 КЗпП України. Так, ч.3 цієї статті Кодексу передбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що при вирішенні питання про дотримання вимог законодавства власником або уповноваженим органом підприємства, установи, організації в цій частині підлягають зясуванню обставини, повязані з тим, чи була у відповідача інша робота (вакантні посади), яку міг виконувати (займати) працівник, відносно якого вирішувалось питання про звільнення, чи пропонувалась йому така робота (посади) та чи надавав він згоду на переведення на іншу роботу. Відповідно до вимог ст.49-2 КЗпП України [PERSON] була попереджена про зміни в організації праці та скорочення посад, а також про внесення змін до штатного розкладу за два місяці, а також ознайомлена 13.05.2015 року з наказами від 13.05.2015 року №14-3 та №15-3, про що свідчить її особистий підпис (а.с.64-65, 67-69, 70-73). 13.05.2015 року [PERSON] ознайомилась з повідомленням ТОВ Макіта Україна, в якому зазначено, що у звязку із змінами в організації праці та скорочення посад, на підставі наказу директора ТОВ Макіта Україна №14-3 від 13.05.2015 року, також позивача повідомлено про скорочення займаної нею посади керівника відділу з обслуговування клієнтів з 15.07.2015 року та про можливе звільнення із займаної посади за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Окрім цього, позивачеві запропоновано з 15.07.2015 року переведення на декретну посаду старшого організатора зі збуту із заробітною платою 11600,00 грн. на місяць, або посаду організатора зі збуту із заробітною платою 11000,00 грн. на місяць на вибір. Крім того, [PERSON] повідомлено, що в разі неотримання її письмової відповіді на пропозицію щодо переведення у строк до 15.07.2015 року, керівництво ТОВ Макіта Україна буде вважати, що позивач відмовилась від переведення на запропоновану посаду (а.с.76). В даному повідомленні вказано, що [PERSON] відмовилась від переведення на запропоновані посади, що підтверджується її особистим підписом від 15.07.2015 року. Як вказує відповідач, оскільки [PERSON] від переведення на запропоновані посади відмовилась, а тому 15.07.2015 року директором ТОВ Макіта Україна було видано наказ про звільнення позивача на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у звязку із змінами в організації праці та скороченням посади. При вивільненні працівникові повинна бути запропонована робота за відповідною професією (спеціальністю) і тільки при відсутності такої роботи - інша робота, що є на підприємстві, в установі, організації. Що ж стосується вимог працівника про надання йому роботи вищої кваліфікації, ніж та, що він виконував, то це питання повинно вирішуватися роботодавцем відповідно до загальних положень про комплектування кадрів і просування по службі. Судом в ході розгляду справи встановлено, що відповідачем було запропоновано [PERSON] лише дві вакантні посади старший організатор зі збуту із заробітною платою 11600,00 грн. на місяць або організатор зі збуту із заробітною платою 11000,00 грн. на місяць. Як стверджувала позивач, посада начальника відділу логістики та обслуговування клієнтів за її наявності в новій організаційній структурі ТОВ Макіта Україна в порушення вимог трудового законодавства [PERSON] запропонована не була. В обґрунтування своїх заперечень на позовну заяву відповідачем вказано, що посада начальника відділу логістики та обслуговування клієнтів не могла бути запропонована позивачу, оскільки [PERSON] не відповідає кваліфікаційним вимогам, зокрема, щодо наявності спеціальної економічної освіти та знання англійської мови на високому рівні. Тому така посада була запропонована працівнику ТОВ Макіта Україна [PERSON] У посадовій інструкції начальника відділу логістики та обслуговування клієнтів зазначено, що професійна освіта має бути вища економічна (чи інша спеціальність), а знання української та англійської мови має бути активним (а.с.138-140). Відповідно до вимог ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема: особам, в сімї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Однак, відповідачем в порушення вимог ст.ст.42,49-2 КЗпП України не було запропоновано позивачеві весь перелік посад згідно нового штатного розкладу ТОВ Макіта Україна, зокрема, і посаду начальника відділу логістики та обслуговування клієнтів, враховуючи також той факт, що [PERSON] на час попередження про наступне звільнення мала вищу освіту (а.с.131-132), достатній безперервний стаж роботи на підприємстві (а.с.4) та на момент звільнення в сімї позивача не було інших працівників із самостійним заробітком. Натомість позивачеві було запропоновано лише дві вакантні посади - декретна посада старшого організатора зі збуту та посада організатора зі збуту, що, на думку позивача, нижчі за рівнем кваліфікації та оплати праці, ніж та посада, яку займала [PERSON] Представником відповідача в силу ст.60 ЦПК України не наведено жодного доказу на підтвердження того, що посада начальника відділу логістики та обслуговування клієнтів не відповідає фаху, кваліфікації та освіті позивача. Крім того, представником відповідача не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] на момент попередження про можливе звільнення було запропоновано весь перелік посад згідно штатного розкладу ТОВ Макіта Україна та що вона була ознайомлена з таким списком посад. Таким чином, суд приходить до висновку, що при звільненні позивача роботодавцем було порушено вимоги ст.49-2 КЗпП України. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність поновити позивача на посаді керівника відділу з обслуговування клієнтів ТОВ Макіта Україна з моменту звільнення, тобто з 15.07.2015 року. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 128992,15 грн. (101 день (з 16.07.2015 року по 07.12.2015 року) х середньоденну заробітну плату позивача, що складає 1277,15 грн.), який підлягає стягненню з відповідача ТОВ Макіта Україна на користь [PERSON] Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, поновити [PERSON] на посаді керівника відділу з обслуговування клієнтів ТОВ Макіта Україна з 15.07.2015 року; стягнути з ТОВ Макіта Україна на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 128992,15 грн. Згідно зі ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1289,92 грн. в дохід держави. Відповідно до п.2, п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку у межах суми платежу за один місяць у розмірі 23267,95 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.40, 42, 49-2, 235, 237 Кодексу законів про працю України, та,

Outcome: approved