Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.08.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом прийняття банком пропозиції відповідача, викладеній ним у заяві № 003-01082-150813 від 15.08.2013 року. Відповідно до умов даного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. В свою чергу відповідач скористався зазначеною вище кредитною лінією, однак одержані кредитні грошові кошти своєчасно не повернув, у зв'язку з чим станом на 11.06.2014 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 20198 грн. 00 коп., яка складається з: 10898 грн. 00 коп. - тіла кредиту; 4050 грн. 00 коп. - простроченого тіла кредиту; 0 грн. 00 коп. - заборгованості по відсоткам; 5250 грн. 00 коп. - заборгованості за комісіями. Оскільки відповідач в добровільному порядку зазначену вище заборгованість не повертає, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. В судове засідання представник позивача не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій вона позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Також просить стягнути з відповідача витрати на розміщення оголошення в газеті про виклик його в судове засідання в сумі 197,40 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в пресі. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого порядку вирішення спору. За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.08.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом прийняття банком пропозиції відповідача, викладеній ним у заяві № 003-01082-150813 від 15.08.2013 року (а.с. 3). Відповідно до частини 2 вищевказаної заяви позивач відкриває клієнту картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. Строк ліміту кредитної лінії - 364 календарних дні. Тарифний пакет - «Нова Готівочка». Згідно з п. 1. частини 3 заяви відповідача обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів банку, що є невід'ємною частиною договору. У відповідності до тарифів на обслуговування платіжних карток тарифного пакету «Нова Готівочка», затверджених рішенням Тарифного комітету АТ «Дельта Банк» (протокол № 395 від 08.11.2011 року), держатель зобов'язаний щомісячно погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається з: частки обов'язкового погашення тіла кредиту - 3,00 % від суми використаних коштів станом на день розрахунку; нарахованих процентів за кредит - 0,0001 % річних; плати за обслуговування - 3, 5 %; овердрафту; процентів за недозволений овердрафт - 48,00 % річних; штрафу за прострочену заборгованість - 0,01%, але не менше та/або не більше 150 грн. за кожен факт прострочення та суми заборгованостей минулих періодів (а.с. 3). Відповідно до п. 2.1. частини 3 заяви відповідача моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Зі змісту заяви відповідача № 003-01082-150813 від 15.08.2013 року вбачається, що представник ПАТ «Дельта Банк» підписав дану пропозицію та скріпив її печаткою 15.08.2013 року. У відповідності до п. 2.5. частини 3 заяви відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту відповідно до законодавства України. За змістом п. 7.1. частини 3 заяви відповідач погодився, що складовою та невід'ємною частиною цієї пропозиції є правила та тарифи банку, з якими він попередньо ознайомлений, повністю згодний, їх зміст розуміє й положення яких неухильно зобов'язується дотримуватись. Згідно з п. 11. частини 3 заяви відповідач підтвердив, що отримав картку 5488740006260575 та ПІН до картки йому відомий. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 003-01082-150813 від 15.08.2013 року, відкривши [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 11.06.2014 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 20198 грн. 00 коп., яка складається з: 10898 грн. 00 коп. - тіла кредиту; 4050 грн. 00 коп. - простроченого тіла кредиту; 0 грн. 00 коп. - заборгованості по відсоткам; 5250 грн. 00 коп. - заборгованості за комісіями, що підтверджується наданим банком розрахунком ціни позову (а.с. 8). Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюванню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором та утворення у зв'язку з цим заборгованості, суд вважає, що заборгованість на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору, а також 197,40 грн. витрат, пов'язаних з розміщення оголошення в газеті про виклик відповідача в судове засідання (а.с.31). На підставі викладеного та

Outcome: approved