Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

У січні 2020 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилався на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки, площею 7.040 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Приорільської (Пролетарської) сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, яка належала її відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 131595, виданого на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Пролетарської сільської ради народних депутатів № 138 від 21 червня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 7115 від 29 грудня 2001 року. За життя вона залишила заповіт від 9 листопада 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Магдалинівського нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2592, в якому вказала [PERSON] спадкоємцем земельної ділянки. У встановлений Законом шестимісячний строк, [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Юрченко Л.Л. в смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, але отримати свідоцтво про право на спадщину заявник не має можливості, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю вказано по батькові « [PERSON] », хоча правильно, відповідно до інших документів « [PERSON] ». Тому заявник змушений звертатися до суду та прохає встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заявник в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та прохав їх задовольнити. Від представника заінтересованої особи надійшла заява, в якій прохають суд розглядати справу без участі представника заінтересованої особи, проти заяви не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 131595 від 29 грудня 2001 року, виданий на ім`я [PERSON] , на підставі рішення 21 сесії 23 скликання народних депутатів Пролетарської сільської ради від 21 червня 2001 року № 138, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 7115 від 29 грудня 2001 року. Земельна ділянка, площею 7.040 га, розташована на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а. с. 7). Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., зареєстрованого в реєстрі 09 листопада 2012 року за № 2592, [PERSON] , [INFO] , вказала спадкоємцем земельної ділянки, площею 7.040 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Приорільської (Пролетарської) сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, яка належала її відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 131595, виданого на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Пролетарської сільської ради народних депутатів № 138 від 21 червня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 7115 від 29 грудня 2001 року - [PERSON] , [INFO] . (а. с. 5). [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 24 жовтня 2017 року, виданого Виконавчим комітетом Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. (а. с. 8). Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 4.14, 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, здійснюється нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Судом встановлено, що земельна ділянка, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фактично належала померлій [PERSON] .Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved