Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь суму понесених витрат у розмірі 40 595 грн. 65 коп., судовий збір у розмірі 1600 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 01 квітня 2015 року з вини відповідача, який керував автомобілем «ВАЗ», державний номер [NUMBER] була скоєна дорожньо транспортна пригода, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Мітсубіші», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який належить йому на праві власності. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2015 року. Розмір завданих збитків з урахуванням ПДВ за пошкодження транспортного засобу складає 40 595 грн. 65 коп. Відповідач на дату скоєня ДТП не виконав вимогу Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних. 22.05.2015 року представник власника автомобіля «Мітсубіші» за довіреністю [PERSON] скориставшись своїм правом подав відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Позивач здійснив виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 40 595 грн. 65 коп. Позивач звернувся до відповідача з листом з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була, тому, позивач вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі, не заперечував на розгляді справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого відшкодовується винним. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ст. 39 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним обєднанням страховиків, які здійснюють обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У судовому засіданні встановлено, що 01 квітня 2015 року о 23.00 годинні в м. Дніпропетровську, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-2103, номерний знак [NUMBER], по пл. Перемоги, під час руху відволікся від керування, не витримав безпечну дистанцію внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мітсубіші», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що підтверджується постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2015 року (а.с.4). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 30/04/15 від 27.04.2015 року, матеріальна шкода спричинена власнику автомобіля «Mitsubishi», номерний знак [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП складає 39\~845 грн. 65 коп. (а.с.11). Відповідно до ст. 41 п. 41.1 п. «а» вищевказаного Закону, МТСБУ страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідач на дату скоєння ДТП не виконав умов ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 22 травня 2015 року представник власника автомобіля «Mitsubishi», номерний знак АЕ 12741 ВХ [PERSON] подав заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вищевказаного Закону з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану [PERSON] у розмірі 39\~845 грн. 65 коп. (а.с.5) та суму витрат на проведення експертизи у розмірі 750 грн. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Зазначену суму у розмірі 40 595 грн. 65 коп. МТСБУ на підставі підпункту «а» п. 41.1 ст. 4.1 закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплатило власнику автомобіля [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 2896 від 09.06.2015 року (а.с.16). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. ст. 1187, 1188 ЦК України та згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого відшкодовується винним. Згідно ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки та за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Таким чином, суд прийшов до висновку, що до МТСБУ в межах сплаченої суми в розмірі 40 595 грн. 65 коп. (сума виплаченого відшкодування), перейшло право вимоги до [PERSON], який був визнаний судом винним у вчиненні ДТП. Тобто, з [PERSON] на користь МТСБУ необхідно стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 40 595 грн. 65 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved