Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У серпні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 0,9498 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Літочківської сільської ради Броварського району Київської області. Ще за життя, згідно рішення Літочківської сільської ради Броварського району Київської області № 63-X1У-1У від 29 грудня 2014 року «Про надання дозволу громадянам на підготовку проекту відведення земельних ділянок» спадкодавець [PERSON] отримала дозвіл на підготовку проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. На підставі вищевказаного рішення [PERSON] замовила виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,9498 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Літочківської сільської ради Броварського району Київської області. Рішенням Літочківської сільської ради Броварського району Київської області № 121-XУII-У від 26 березня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» сільська рада затвердила виготовлену технічну документацію проекту землеустрою та передала у власність [PERSON] вищевказану земельну ділянку. Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку отримати не встигла у зв'язку із смертю. Після смерті матері позивач звернулася до Держземагенства у Броварському районі Київської області для отримання державного акту на дану земельну ділянку, але отримала повідомлення про те, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку в архіві відсутній. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Як спадкоємець за законом позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, але отримала відмову, оскільки на земельну ділянку відсутній правовстановлюючий документ. Тому просить суд визнати за нею право на земельну ділянку площею 0,9498 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Літочківської сільської ради Броварського району Київської області, виділену [PERSON] на підставі рішення Літочківської сільської ради Броварського району Київської області № 63-X1У-1У від 29 грудня 2014 року, у порядку спадкування за законом. Позивач: [PERSON] та її представник - [PERSON] до суду не з'явилися, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали та просили розглянути справи за їх відсутності. Просили суд позов задовольнити повністю. Відповідач: Літочківська сільська рада Броварського району Київської області до суду не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника та про визнання позову. Дослідивши матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 137278 виданого 24 жовтня 2008 року виконавчим комітетом Літочківської сільської ради Броварського району Київської області. Із спадкової справи № 279/2009 до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] 31 березня 2009 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтв про право на спадщину за законом у встановлений законом строк. Згідно із рішенням Літочківської сільської ради Броварського району Київської області № 63-X1У-1У від 29 грудня 2014 року «Про надання дозволу громадянам на підготовку проекту відведення земельних ділянок» спадкодавець [PERSON] отримала дозвіл на підготовку проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, в подальшому з передачею у власність. Рішенням Літочківської сільської ради Броварського району Київської області № 121-XУII-У від 26 березня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» сільська рада затвердила виготовлену технічну документацію проекту землеустрою та передала у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,9498 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Літочківської сільської ради Броварського району Київської області. Із листа № 1401/02-14 від 31 березня 2009 року державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори видно, що позивачу [PERSON] було роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті її матері [PERSON] немає можливості, оскільки відсутній державний акт на право власності на неї. У ст. 174 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. За змістом положень ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкодавців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права документом. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Доказів неправомірності набуття спадкодавцем права власності на спадкові земельні ділянки судом не встановлено. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визнання за нею права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved