Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання державного акту на право власності на землю недійсним. Як підставу позову зазначив, що 19 травня 1999 року помер його батько, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 8,1148 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Заповіту померлий не залишив. Вказує, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. У визначений законодавством термін спадщину прийняла рідна сестра, [PERSON]. Оскільки на момент смерті батька він проживав з останнім однією родиною, він вважається таким, що прийняв спадщину. Звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини, отримано відмову в звязку з відсутністю документів, що підтверджують наявність у батька спадкового майна, зокрема земельної ділянки. Зазначив, що йому на праві власності належить 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований по вул. Бубліченка-45 в с. Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області та 1/2 частини земельної частки (паю). Проте, сестра [PERSON], отримавши свідоцтва про право на 1/2 частину спадщини після смерті батька, виготовила на земельну ділянку площею 8,1148 га державний акт на земельну ділянку в цілому на своє імя. Вказує, що це суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує його права як спадкоємця. Представник позивача просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 110789, площею 8,1148 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області, що виданий на імя [PERSON] У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та наполягав на його задоволенні. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів, позов визнають у повному обсязі і не заперечують проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 травня 1999 року у с. Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 8,1148 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Заповіту померлий не залишив. [PERSON] звернувся до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області для оформлення спадщини шляхом видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, проте отримав відмову в звязку з відсутністю документів, що підтверджують наявність у батька спадкового майна, зокрема земельної ділянки. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 27.01.2015 року за позивачем визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований по вул. Бубліченка-45 в с. Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області та на 1/2 частину земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ХР № 0192313, зареєстрованого за № 248 12.02.1997 року, розташованого на землях реформованого КСП «Нова Зоря» на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька, померлого 19 травня 1999 року у с. Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області. Проте, в ході розгляду справи за вищеухваленим рішенням з»ясувалось, що сестра позивача, [PERSON] після отримання свідоцтва про право на 1/2 частину спадщини серії АВР № 841548 після смерті батька виготовила на земельну ділянку площею 8,1148 га державний акт серії ХР № 110789 повністю на своє імя. Внаслідок викладеного, порушені права позивача, як спадкоємця. Положеннями ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 316, 319, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Outcome: approved