Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

У серпні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Обгрунтовуючи свій позов тим, що з 1955 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Вона є інвалідом 2 групи та отримує мінімальну пенсію, якої їй недостатньо для придбання ліків та оплати комунальних послуг. Відповідач не надає їй фінансову допомогу, тому просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини пенсії відповідача та всіх інших видів доходу. В судовому засіданні позивач та її представник позов просили задовольнити в повному обсязі, позивач суду пояснила, що розмір її пенсії складає 1160 гривень, інших доходів вона не має, відповідач отримує пенсію в розмірі 2400 гривень, допомоги їй не надає, з серпня 2014 року відповідач проживає окремо.Протягом шлюбу вона здійснювала догляд за відповідачем, надавала допомогу у випадку його хвороби. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечує. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 1955 року. В шлюбі сторони пробули 59 років, але стосунки у сторін не склалися, на теперішній час разом не мешкають, спільне господарство не ведуть. Повнолітні діти не надають допомогу на її утримання. Відповідач проживає у однієї з доньок. На підставі ч. ч. 1-4 ст. 75, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 77, ч. 1 ст. 79 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1,2 чи 3 групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи вії використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Утримання одному із подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі аліменти сплачуються щомісяця. Позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком в розмірі 1162 грн.80 коп., що підтверджується довідкою № 1107 від 7 серпня 2014 року. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність складає 949 гривень. В свою чергу відповідно до статі 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 р. №966-ХІУ (далі - Закон №966-ХГУ) «Прожитковий мінімум» - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані інвалідами в установленому порядку. З аналізу статті 1 Закону №966-ХІУ вбачається, що прожитковий мінімум включає в себе і витрати на сплату комунальних послуг і витрати на оплату ліків тощо (принаймні на мінімальний їх набір). Виходячи з викладеного позивачка не має права на утримання (аліменти) в розумінні статті 75 СК України, адже вона отримує пенсійне забезпечення більше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб, які втратили працездатність. Крім того, відповідно ж до положень статті 80 СК розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Позивач має трьох повнолітніх дітей, які відповідно до частини першої статті 202 СК зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. За таких обставин, суд вважає, що позивачка не має права на утримання (аліменти) в розумінні статті 75 СК України, адже вона отримує пенсійне забезпечення більше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб, які втратили працездатність, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed