Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У серпні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ НАСК «Оранта», де є третя особа: МТСБУ, про відшкодування відповідачем шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 26.08.2012 на а/д Київ-Одеса М-05 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], автомобіля [NUMBER], що належить Васильківській центральній районній лікарні та автомобіля позивача «Опель», д.н.з. [NUMBER], в результаті якої був пошкоджений автомобіль позивача «Опель» д.н.з. [NUMBER]. Постановами суду водія автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] визнано винними у ДТП, що сталася 26.08.2012. Позивач зазначив, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «Міська страхова компанія», яка перебуває у процесі ліквідації і вимоги до МТСБУ будуть заявлені ним в майбутньому. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в НАСК «Оранта», якою 15.02.2013 по страховій справі № 14069 позивачу було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 15 721,56 грн.(визначений матеріальний збиток у розмірі 32 463,11 грн : 2 = 15 721,56 грн.). Проте, згідно з висновком автотоварознавчого дослідження ТОВ «Бюро експертиз та оцінки майна Бюмекс», виконаного на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] складає 42 149,06 грн., про що була повідомлена страхова компанія «Оранта», де застрахована цивільна відповідальність власника автомобіля [NUMBER]. Згідно видаткової накладної № АД-0005435 від 16.10.2012 та акту виконаних робіт фактичний розмір понесених позивачем витрат на відновлення автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] склав 42 202 грн. Позивач, посилаючись на те, що відповідач відмовився здійснити доплату страхового відшкодування в розмірі 4 869,44 грн. (42 202 грн./2 - 510 грн. франшизи = 20 591 грн. - 15 721,56 = 4 869,44 грн.), просив суд стягнути з відповідача на його користь 4869,44. грн. Від позивача надійшла заява, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача просив розглядати справу за його відсутності, направив до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення, посилаючись на те, що НАСК «Оранта» в повному обсязі виконала свої зобов'язання перед позивачем, здійснивши виплату страхового відшкодування в розмірі 15 721,56 грн., щодо якої претензій чи зауважень від позивача не надходило, а вимоги про стягнення додаткової завищеної виплати відшкодування є безпідставними та необгрунтованими. Третя особа - МТСБУ в судове засідання представника не направила, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Вивчивши матеріали справи та докази, які знаходяться в матеріалах справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 26 серпня 2008 року на а/д Київ-Одеса М-05 31 км. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], автомобіля [NUMBER], що належить Васильківській центральній районній лікарні та автомобіля позивача «Опель», д.н.з. [NUMBER], в результаті якої був пошкоджений автомобіль позивача «Опель» д.н.з. [NUMBER]. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2012 року водія автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що призвело до пошкодження автомобіля позивача. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2012 року водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що призвело до пошкодження автомобіля позивача. Як зазначив позивач, цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «Міська страхова компанія», яка перебуває у процесі ліквідації в Господарському суді Донецької області, тому вимоги до МТСБУ будуть заявлені ним в майбутньому. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] Васильківської центральної районної лікарні на момент ДТП була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» з лімітом відповідальності 50 000 грн., франшиза 510 грн. Згідно з дослідженням № АІ9640ВТ-31.08/2, виконаним ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» на замовлення НАСК «Оранта» розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER], складає 32 463,11 грн. На підставі зібраних документів та заяви позивача по страховй справі № 14069 відповідачем було розраховано розмір страхового відшкодування в розмірі 15 721,56 грн. (матеріальний збиток 32 463,11 грн./ 50% відповідальності одного з двох винуватців - 510 грн. франшиза = 15 721, 56 грн.), яке 15.02.2013 було виплачено позивачу, що підтверджується сторонами та заявою на видачу готівки № 4 від 21.02.2013. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що згідно з висновком автотоварознавчого дослідження ТОВ «Бюро експертиз та оцінки майна Бюмекс» від 25.10.2012, виконаного на його замовлення, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] складає 42 149,06 грн., а згідно з видатковою накладної № АД-0005435 від 16.10.2012 та акту виконаних робіт фактичний розмір понесених позивачем витрат на відновлення автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] склав 42 202 грн. Таким чином, на думку позивача, розмір страхового відшкодування, яке повинен був виплатити відповідач, має становити 20 591 грн. (42 202 / 2 - 510 грн. франшизи) і доплата, яку повинен здійснити відповідач, становить 4 869,44 грн. (20 591 грн. - 15 721,56 грн.). 18 березня 2013 року позивач звернувся до відповідача з претензією щодо перегляду розміру страхового відшкодування, на яку отримав відповідь, що у разі надання оригіналів актів виконаних робіт зі станції технічного обслуговування та документів, що підтверджують дійсні витрати на відновлювальний ремонт (квитанції, чеки), страховиком буде проведено аналіз можливий перерахунок розміру вартості ремонтно-відновлювальних робіт на підставі вартості однієї нормо-години ремонтних робіт цього підприємства згідно з наданих актів виконаних робіт. Як зазначає позивач, 31.07.2013 він надіслав відповідачу завірені копії видаткової накладної № АД-0005435 від 16.10.2012 та акту виконаних робіт, проте відповідач так і не здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 4 869,44 грн. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 цього ж Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підтвердження понесених позивачем витрат на відновлення автомобіля, суду надано копію Акту виконаних робіт № 0032 (б/д) на суму 7 005 грн. та копію видаткової накладної № АД-0005435 від 16.10.2012 на суму 35 197 грн. Разом з тим, позивачем не надані належні та допустимі докази: чеки, квитанції, рахунки, тощо про фактичні та дійсні витрати на оплату матеріалів та запчастин, перелік яких міститься у видатковій накладній № АД-0005435 від 16.10.2012 та на оплату фактичного виконання робіт за актом виконаних робіт № 0032 (б/д) на загальну суму 42 202 грн. Наявні у позивача Акти виконаних робіт № 0032 (б/д) на суму 7 005 грн. та копія видаткової накладної № АД-0005435 від 16.10.2012 на суму 35 197 грн. самі по собі не свідчать про те, що позивачем було дійсно понесено витрати на відновлення автомобіля саме на суму 42 202 грн. Інших обставин, які могли б бути підставою для визнання відмови у доплаті страхового відшкодування неправомірною, позивачем наведено не було, та не надано інших належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed