Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить: - визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 18 лютого 2012 року, право на завершення процедури приватизації й одержання на її імя правовстановлюючого документу на: земельну ділянку, площею 0,044 га (цільове призначення для ведення садівництва), розташованої на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області в садовому товаристві «Наука» по вулиці Центральній, 12 (№ 46), та належала останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 3у-987 від 05 квітня 2007 року, виданого Сьомою київською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], яка померла 20 листопада 2005 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18 лютого 2012 року помер її дід, [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне майно, яким він при житті розпорядився, склавши 05 квітня 2007 року заповідальне розпорядження відповідно до якого заповів їй вищевказану земельну ділянку та грошові вклади із відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться у будь-якому банку України. У визначений законом строк для прийняття спадщини, вона як спадкоємець за заповітом звернулася до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно їй відмовлено з огляду на відсутність правовстановлюючого документу, виданого на імя померлої [PERSON] З підстав визнання права на завершення процедури приватизації та одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку у порядку спадкування змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. 27 вересня 2017 року надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання представника не направила. До суду надійшла письмова заява від сільського голови [PERSON] про розгляд справи без участі представника цієї сільської ради. Відповідач [PERSON] Держземагентства у Броварському районі Київської області у судове засідання свого представника не направило, про день, час та місце розгляду справи повідомлялося у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18 лютого 2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК за № 230467, виданим 20 лютого 2012 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 3371 (а.с.8). 20 листопада 2005 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 21 листопада 2005 року відділом реєстрації смерті у м. Києві. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу 03 вересня 1997 року зареєстровано шлюб між [PERSON] й [PERSON] Із заповіту, посвідченого 05 квітня 2007 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі № 3у-989 вбачається, що [PERSON] заповів [PERSON] належну йому ділянку, розташовану на території Київської області, Броварського району, [PERSON] сільської ради, СТ «Наука» вулиця Центральна, 12, ділянка 46 та грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться у будь-якому банку України. Із дослідженої судом копії спадкової справи № 297/2012 до майна померлого 18 лютого 2012 року [PERSON] вбачається, що 27 червня 2012 року до Сьомої київської державної нотаріальної контори, дотримуючись шестимісячного строку для прийняття спадщини, звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини позивач [PERSON] Будь-хто інший із спадкоємців наміру прийняти спадщину померлого не заявив. Позивач єдиний спадкоємець, яка прийняла спадщину померлого [PERSON] Постановою державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори [PERSON] від 01 липня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,044 га для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, [PERSON] сільська рада, СТ «Наука», вулиця Центральна, 12, ділянка 46, що належала померлому 18 лютого 2012 року [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи 08 червня 1995 року на імя [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,044 га для ведення садівництва, що розташована на території Броварського району, [PERSON] сільська рада, СТ «Наука», вулиця Центральна, 12, ділянка 46. 05 квітня 2007 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із земельної ділянки, загальною площею 0,044 га, розташованої на території Київської області, Броварського району, [PERSON] сільської ради, СТ «Наука» вулиця Центральна, 12, ділянка 46. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, отримав висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки, оформив акт перенесення та встановлення в натурі меж земельної ділянки. Згідно із листом [PERSON] Держгеокадастру у Броварському районі Київської області від 19 серпня 2016 року № Ф-1647/0-1584/6-16 державні акти на земельні ділянки на імя [PERSON] у архіві [PERSON] відсутні. Правилами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до статті 1217 ЦК України. Згідно частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно зі статтею 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 125 ЗК України (в редакції чинній на день смерті спадкодавця) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав . Частиною першою статті 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Правилами статті 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, оскільки вони є обґрунтованими з огляду на вищенаведені обставини. Так, при розгляді даної справи по суті встановлено, що до спадкової маси майна померлого [PERSON] належить право на завершення розпочатої процедури приватизації спірної земельної ділянки, яке повинно перейти до спадкоємців за загальними правилами спадкування.

Outcome: approved