Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У серпні 2014 року позивач ТОВ «Оратанія» звернувся із позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору позики та іпотеки, скасування рішення реєстратора, посилаючись на те, що на початку червня 2010 року між ТОВ «Оратанія» та [PERSON] було досягнуто домовленості щодо отримання товариством позики в сумі близько 900 000 грн. на строк 6 місяців. 17 червня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Оратанія» було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до умов якого ТОВ «Оратанія» позичає у [PERSON] грошові кошти у сумі 961223 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на день підписання договору становило 121520 доларів США, на строк шість місяців, а саме до 18 грудня 2010 року, без нарахування відсотків. Також, 17 червня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Оратанія», з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: 3/5 частин нежилих приміщень, що складаються із підсобного приміщення 15 пл. 7,6 кв.м., підсобного приміщення 16 пл.10,1 кв.м., кухні 17 пл. 8.2 кв.м., святкового залу 18 пл.156,9 кв.м., тамбура 19 пл. 5,4. кв.м., туалету 20 пл. 5,6 кв.м.. туалету 27 пл. 1,2 кв.м., туалету 28 пл.1,2 кв.м., в загальному 196,2 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], що належить ТОВ «Оратанія» на підставі свідоцтва про право власності від 23 серпня 2001 року. [PERSON] звої зобов'язання за договором позики від 17 червня 2010 року не виконала і не перерахувала на банківський рахунок ТОВ «Оратанія» грошові кошти, передбачені п.1 даного договору. На підставі вимог ст. 1051 ЦК України укладений договір позики від 17 червня 2010 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Оратанія» підлягає визнанню недійсним, оскільки позичені грошові кошти в сумі 961223 грн. не були одержані позичальником від позикодавця. Оскільки договір позики від 17 червня 2010 року та договір іпотеки від 17 червня 2010 року визнаються у судовому порядку недійсними, тому законні права та інтереси ТОВ «Оратанія» порушуються рішенням державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за [PERSON]. ТОВ «Оратанія» дізналося про порушення своїх прав лише весною 2013 року, коли [PERSON] розпочала процедуру стягнення на свою користь заставного майна, тому строк позовної давності необхідно рахувати з березня 2013 року. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Оратанія» просив визнати недійсним договір позики, укладений 17-го червня 2010 року між ТОВ «Оратанія» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером № 1936; визнати недійсним договір іпотеки, укладений 17-го червня 2010 року між ТОВ «Оратанія» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером № 1937; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Дурицької М.Є. про реєстрацію за [PERSON] права власності на 3/5 частини нежитлових приміщень, які розташовані в [ADDRESS]; зняти заборону відчуження на 3/5 частини нежитлових приміщень, що складаються із підсобного приміщення 15 пл. 7,6 кв.м., підсобного приміщення 16 пл.10,1 кв.м., кухні 17 пл. 8.2 кв.м., святкового залу 18 пл.156,9 кв.м., тамбура 19 пл. 5,4. кв.м., туалету 20 пл. 5,6 кв.м.. туалету 27 пл. 1,2 кв.м., туалету 28 пл.1,2 кв.м., в загальному 196,2 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], що належить ТОВ «Оратанія» на підставі свідоцтва про право власності від 23 серпня 2001 року. У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до ТОВ «Оратанія» про усунення перешкод у здійсненні права власності, користуванні та розпорядженні майном, посилаючись на те, що 17 червня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Оратанія» був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач ТОВ «Оратанія» взяв у борг грошові кошти в розмірі 961 223 грн., що на день підписання договору в еквіваленті становить 121 520 доларів США. Відповідно до умов п. 2 договору позики позичальник ТОВ «Оратанія» зобов'язався повернути позикодавцю [PERSON] отримані кошти частинами чи повністю в строк не пізніше 18 грудня 2010 року. Відповідно умов п. 3 договору позики передбачено, що на виконання зобов'язань по даному договору сторони укладуть договір іпотеки нерухомого майна. 17 червня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Оратанія» був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований під № 1937. У зв'язку із порушеннями ТОВ «Оратанія» умов договору позики щодо повернення грошових коштів у строк, передбачений договором, [PERSON] неодноразово зверталась через нотаріуса до ТОВ «Оратанія» з відповідними заявами про усунення порушень щодо виконання умов договору позики. ТОВ «Оратанія» своїх зобов'язань за договором не виконав, грошові кошти не повернув, у зв'язку з чим [PERSON] скористалася своїм правом на задоволення забезпечених договором іпотеки вимог за договором позики за рахунок предмета іпотеки у порядку, передбаченому п. 10.4., 10.5 договору іпотеки та ст. 37 Закону України «Про іпотеку». 05 червня 2013 року в порядку, передбаченому умовами договору іпотеки [PERSON] набула права власності на предмет іпотеки, а саме 3/5 частини нежитлових приміщень, що складаються із підсобного приміщення 15 пл. 7,6 кв.м., підсобного приміщення 16 пл.10,1 кв.м., кухні 17 пл. 8.2 кв.м., святкового залу 18 пл.156,9 кв.м., тамбура 19 пл. 5,4. кв.м., туалету 20 пл. 5,6 кв.м.. туалету 27 пл. 1,2 кв.м., туалету 28 пл.1,2 кв.м., в загальному 196,2 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], про що 15 липня 2013 року Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ Київської області видано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Починаючи з моменту виникнення права власності у [PERSON] на вказане майно, ТОВ «Оратанія» чинить їй перешкоди у користуванні ним, а саме самовільно без законних на те підстав, протиправно займає нежилі приміщення, не вчиняє дій, направлених на їх звільнення та надання доступу до них, не дає можливості власнику користуватися ними на власний розсуд. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила зобов'язати ТОВ «Оратанія» усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом звільнення нежилих приміщень, що складаються з підсобного приміщення 15 пл. 7,6 кв.м., підсобного приміщення 16 пл.10,1 кв.м., кухні 17 пл. 8.2 кв.м., святкового залу 18 пл.156,9 кв.м., тамбура 19 пл. 5,4. кв.м., туалету 20 пл. 5,6 кв.м.. туалету 27 пл. 1,2 кв.м., туалету 28 пл.1,2 кв.м., в загальному 196,2 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]; передати їй засоби доступу (ключі, коди сигналізації, електронні картки замків тощо) до нежилих приміщень, що складаються з з підсобного приміщення 15 пл. 7,6 кв.м., підсобного приміщення 16 пл.10,1 кв.м., кухні 17 пл. 8.2 кв.м., святкового залу 18 пл.156,9 кв.м., тамбура 19 пл. 5,4. кв.м., туалету 20 пл. 5,6 кв.м.. туалету 27 пл. 1,2 кв.м., туалету 28 пл.1,2 кв.м., в загальному 196,2 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]; заборонити ТОВ «Оратанія» вчиняти дії, спрямовані на розпорядження (відчуження) вказаними нежилими приміщеннями. Ухвалою суду від 21 січня 2015 року на підставі вимог ст. 201 ЦПК України первісну позовну заяву ТОВ «Оратанія» до [PERSON] про визнання недійсним договору позики та іпотеки, скасування рішення реєстратора залишено без розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судове засідання представник відповідача ТОВ «Оратанія» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 червня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Оратанія» було укладено договір позики, відповідно до умов п. 1 якого ТОВ «Оратанія» позичив у [PERSON] грошові кошти у сумі 961 223 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на день підписання цього договору становить 121 520 доларів США. Відповідно до умов п. 3 договору позики на виконання зобов'язань по даному договору, сторони зобов'язались укласти договір іпотеки нерухомого майна, а саме 3/5 частини нежитлових приміщень, що складаються із підсобного приміщення 15 пл. 7,6 кв.м., підсобного приміщення 16 пл.10,1 кв.м., кухні 17 пл. 8.2 кв.м., святкового залу 18 пл.156,9 кв.м., тамбура 19 пл. 5,4. кв.м., туалету 20 пл. 5,6 кв.м.. туалету 27 пл. 1,2 кв.м., туалету 28 пл.1,2 кв.м., в загальному 196,2 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], що належить позичальнику на підставі свідоцтва про право власності від 23 серпня 2001 року. На виконання умов п. 3 договору позики, 17 червня 2010 року [PERSON] та ТОВ «Оратанія» уклали договір іпотеки, відповідно до умов п. 1 якого цей договір забезпечує виконання ТОВ «Оратанія» зобов'язання, що випливають із укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем договору позики, за умовами якого іпотекодавець зобов'язаний повернути іпотеко держателю позичені кошти в сумі 961 223 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на день підписання цього договору становить 121 520 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 18 грудня 2010 року без нарахування відсотків за користування позиченими коштами, а також інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимогами. Відповідно до умов п. 2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: 3/5 частини нежитлових приміщень, що складаються із підсобного приміщення 15 пл. 7,6 кв.м., підсобного приміщення 16 пл.10,1 кв.м., кухні 17 пл. 8.2 кв.м., святкового залу 18 пл.156,9 кв.м., тамбура 19 пл. 5,4. кв.м., туалету 20 пл. 5,6 кв.м.. туалету 27 пл. 1,2 кв.м., туалету 28 пл.1,2 кв.м., в загальному 196,2 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], що належить позичальнику на підставі свідоцтва про право власності від 23 серпня 2001 року. Згідно вимог п. 8.12 договору іпотеки іпотеко держатель має право у випадку невиконання основного зобов'язання, задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у спосіб, визначений цим договором та чинним законодавством України. Відповідно до умов п. 10.4 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на вибір іпотекодержателя на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог іпотеко держателя. 05 червня 2013 року [PERSON] набула право власності на предмет іпотеки, а саме 3/5 частини нежитлових приміщень, що складаються із підсобного приміщення 15 пл. 7,6 кв.м., підсобного приміщення 16 пл.10,1 кв.м., кухні 17 пл. 8.2 кв.м., святкового залу 18 пл.156,9 кв.м., тамбура 19 пл. 5,4. кв.м., туалету 20 пл. 5,6 кв.м.. туалету 27 пл. 1,2 кв.м., туалету 28 пл.1,2 кв.м., в загальному 196,2 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом Реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 15 липня 2013 року, індексний номер витягу 6226208. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивач [PERSON] вважає, що ТОВ «Оратанія» чинить перешкоди у користуванні її майном, проте будь-яких доказів цьому не надав. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач звернувся до суду з негаторним позовом, підставою для подання якого є вчинення дій, які ускладнюють здійснення власником повноважень користування та розпоряджання майном. Однак, будь-яких доказів вчинення таких дій з боку відповідача суду надано не було. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] не надала достовірних, які обґрунтовують її вимоги. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорювані. Оскільки позивачем не надані належні докази по справі, суд розцінює доказування позивача як такі, що ґрунтуються на припущеннях. Суд враховуючи, викладене, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed