overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування предявлених позовних вимог представник позивача вказала, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль «Opel Omega», державний номерний знак [NUMBER], номер шасі /кузов/ VIN-WOL000026V1065019, 1997 року випуску. Вказаний автомобіль ним був набутий на підставі біржової угоди № 2Н-13 від 11 грудня 2009 року, про що здійснена відповідна відмітка у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Маючи намір на продаж автомобіля, 06 лютого 2012 року [PERSON] надав довіреність на імя відповідача щодо розпорядження та користування вказаним автомобілем з правом передоручення строком до 06 лютого 2017 року. За заявою [PERSON] 06 серпня 2013 року нотаріусом довіреність була відмінена. На неодноразові вимоги [PERSON] про повернення автомобіля, [PERSON] завжди відповідав відмовою. Тому про скасування довіреності [PERSON] був повідомлений через засоби масової інформації: оголошенням у газеті № 33 /961/ від 15 серпня 2013 року. 16 квітня 2015 року до управління ДАЇ у Дніпропетровській області була подана заява про оголошення автомобіля у розшук. Однак, дана заява не була задоволена. [PERSON] місцезнаходження автомобіля невідоме. Він фактично позбавлений права володіти та користуватися належним йому майном. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. При таких обставинах суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль «Opel Omega», державний номерний знак [NUMBER], номер шасі /кузов/ VIN-WOL000026V1065019, 1997 року випуску. У судовому засіданні також було встановлено, що 06 лютого 2012 року [PERSON] була нада довіреність на імя [PERSON] щодо розпорядження та користування автомобілем з правом передоручення строком до 06 лютого 2017 року. Відповідно до статті 387 ЦК України: «Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним». У судовому засіданні також було встановлено, що 06 серпня 2013 року нотаріусом довіреність на імя відповідача щодо розпорядження та користування автомобілем була відмінена. На неодноразові вимоги [PERSON] про повернення автомобіля, [PERSON] не реагує. Про скасування зазначеної довіреності [PERSON] був повідомлений належним чином. Місцезнаходження автомобіля [PERSON] невідоме. Оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з відповідачкою вони зареєстрували шлюб 19.12.2003 року в відділі реєстрації актів цивільного стану в м. Ізюм Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 457. До шлюбу вступив вдруге. Від подружніх стосунків з відповідачкою не мають спільних дітей. Подружні стосунки припинили з квітня 2014 року, не має наміру продовжувати відносини. Причиною розірвання шлюбу є: по-перше, впродовж часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, по-друге, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Сторонам було надано строк для примирення терміном 1 місяць, який вони не використали. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 грудня 2003 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від подружніх стосунків спільних дітей не мають. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з квітня 2014 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 листопада 2011 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 557. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з травня 2015 року у зв'язку з поведінкою відповідачки, яка постійно проявляла до нього неповагу, вчиняла сварки. І хоча вони проживають разом, але спільне господарство не ведуть. На підставі наведеного просить шлюб з відповідачкою розірвати в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій підтримав позов, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 листопада 2011 року року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 557. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2015 року у зв'язку з поведінкою відповідачки, яка проявляла до нього неповагу, вчиняла сварки. Сторони проживають разом, але не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн., підлягають відшкодуванню відповідачкою на його користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26 лютого 2011 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 08, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя та відносини між подружжям, через що в сім'ї виникло непорозуміння, яке переросло у сварки. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, не повідомила про причини неявки, у зв'язку з чим по справі відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалено заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 08 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбні відносини між подружжям припинені через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя та відносини між подружжям, через що в сім'ї виникло непорозуміння, яке переросло у сварки. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути завлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. За клопотанням позивача понесені ним при звернені до суду з позовом судові витрати, що складаються з судового збору, відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 4 вересня 2009 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 704. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх 2 років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, оскільки кожен має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. З червня 2014 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій підтримав позов, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила справу розглянути за її відсутності. У зв'язку з тим, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, судом на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалено рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 4 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 704. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з червня 2014 року у зв'язку з протилежними поглядами на шлюб, сім'ю. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн., підлягають відшкодуванню відповідачко на його користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 07 вересня 2001 року він з відповідачкою знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на шлюб, сімю, ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини були припинені з 06 червня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Спору стосовно проживання дитини не мають. Представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. \~Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. \~За змістом ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2001 року у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 358 (повторне свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 264830\~від 06 серпня 2015 року). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позов визнав, обидві сторони бажають розірвати шлюб та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 27 серпня 2005 року він з відповідачкою знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на шлюб, сім'ю, ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини були припинені більше року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. У судове засідання сторони не з'явилися. [PERSON] надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 990 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27 серпня 2005року). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23 листопада 2006 року, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції). Спір про місце проживання дитини відсутній. Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позов визнав, обидві сторони бажають розірвати шлюб та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.06.1998 року Першотравневою сільською Радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 11, мотивуючи свої вимоги тим, між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинено з причин взаємного непорозуміння та різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Суду додатково пояснив, що позовні вимоги обґрунтовані і, зокрема, втратою довіри до відповідача, оскільки остання влітку цього року подавала позов до суду про стягнення з нього по 15 000 грн. на кожну з трьох їх дітей тощо. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 02.06.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Першотравневою сільською Радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області 02.06.1998 року, актовий запис № 11 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих хто одружується. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved