Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, яким просив солідарно стягнути з відповідачів [PERSON] та ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» матеріальний збиток, завданий пошкодженням транспортного засобу в розмірі 119 588 грн. 45 коп., судовий збір в розмірі 1214 грн.. 45 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 1500 грн. 00 коп., витрати на діагностику ходової частини 357 грн. 00 коп. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14січня 2014 року, автомобіль позивача марки «ЛЄКСУС» д.н.з. [NUMBER] зіткнувшись з автомобілем марки «Хонда» д.н.з. [NUMBER], яким керувала [PERSON], зазнав значних ушкоджень, у зв'язку з чим автомобілю потрібен відновлювальний ремонт. Автомобіль «Хонда» д.н.з. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди перебував у власності [PERSON]. Вина [PERSON] у даній дорожньо-транспортній пригоді підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2014 року в адміністративній справі 752/1076/14-п, де [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Дане рішення не було оскаржене. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі за вищевказаними обставинами та стягнути з відповідачів на користь позивача 119 588 грн. 45 коп., судовий збір в розмірі 1214 грн.. 45 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 1500 грн. 00 коп., витрати на діагностику ходової частини 357 грн. 00 коп. Представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, посилаючись на їх обґрунтованість та вказали , що оскільки позивачем не було отримано страхові виплати, підстави для відшкодування йому матеріальних збитків - наявні. Представник ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , посилаючись на їх небгрунтованість та безпідставність та вказав , що оскільки позивачем не було направлено звернення до страхової компанії з приводу виплати страхового відшкодування підстави для відшкодування йому матеріальних збитків - відсутні. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступних обставин. В судовому засіданні встановлено , що [PERSON], керуючи автомобілем марки «Хонда» д.н.з. [NUMBER], який належав їй на праві приватної власності, у м. Києві по вул. Голосіївська (проспект Науки) м. Києва при переїзді перехрестя не переконалась в безпечності руху в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Лєксус»д.н.з. [NUMBER], що належить Позивачу (а.с.15,16)),що призвело до значного пошкодження транспортного засобу, чим порушила вимоги Правил дорожнього руху України,затверджених постановоюКабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року. Вина [PERSON] у даній дорожньо-транспортній пригоді підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2014рокувадміністративній справі №752/1076/14-п, якою [PERSON].притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Частиною 4 статті 61 ЦПК встановлено, що постанова суду у справі проадміністративне правопорушення обов'язкова для суду, який розглядає справу процивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, зпитань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Позивача марки «Лєксус» д.н.з. [NUMBER] зазнав значних ушкоджень у зв'язку з чимавтомобілю потрібен відновлювальний ремонт. Відповідно до Висновку експерта №20/01-тз від 23.01.2014 року про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу проведеного Суб'єктом оціночної діяльності [PERSON]. вартість матеріального збитку, завданого Позивачу в результаті пошкодження транспортного засобу «Лєксус» д.н.з. [NUMBER], складає 119 588 грн. 45 коп. ( а.с.25-29) Крім того в судовому засіданні встановлено , що на момент скоєння ДТП відповідач [PERSON]. керувала належним їй на праві приватної власності автомобілем «Хонда»д.з. [NUMBER], відповідальність водія якого була застрахована відповідно до Полісу ОСЦПВВНТЗ № АЕ2094424 в ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» ( а.с.85). Відповідно до укладеного полісу ліміт відповідальності за шкоду ,заподіяну майну ( на одного потерпілого ) складає 50000 грн. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 3 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що автомобіль «Хонда» д.н.з. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди належав на праві приватної власності [PERSON] Зважаючи на це, [PERSON] зобов'язана відшкодовувати шкоду, завдану автомобілю позивача. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї ж статті визначає, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У матеріалах справи відсутні докази виплати страхового відшкодування Позивачу з боку ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО». Відповідно до ч. 1 ст. 1 166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд погоджується із твердженням позивача, що покладення на потерпілого обов'язку звернутися до страхової організації, невиконання якого може стати підставою для відмови в задоволенні позову, є розширеним тлумаченням змісту ч. 1 ст. 1194 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Зазначені норми Цивільного кодексу України встановлюють обов'язок винної особи компенсувати шкоду, яка не була покрита страховим відшкодуванням.Натомість, відповідні норми не встановлюють підставу для звільнення винноїособивід відшкодування спричиненої нею шкоди, якщо таке відшкодування може бути здійснено за рахунок страхової організації. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку правомірність вимог позивача до відповідачів у частині відшкодування матеріальної шкоди Оцінивши зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, судприходить до висновку про те, що ДТП сталося з вини Відповідача [PERSON],а, отже, доводи Позивача про наявність підстав для притягненнядо відповідальності [PERSON] є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та є такими, що підлягають частковому задоволенню. Розмір шкоди , яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача , виходячи з розміру матеріального збитку спричиненого позивачу , з вини [PERSON],за Висновком № 20/01-ТЗ експертного дослідження становить 119 588,45 грн. , крім того позивачем не було отримано страхового відшкодування, становить 69 588,45 грн. (119 588,45 - 50 000,000= 69558,45). Крім того, позивач просить суд стягнути витрати на проведення експертизи в розмірі 1500 грн. 00 коп., витрати на діагностику ходової частини 357 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального Кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З матеріалів справи вбачається, що витрати на проведення експертизи в розмірі 1500 грн. 00 коп., було понесено не Позивачем а іншою особою - [PERSON] Суд критично ставиться до витрат понесених на діагностику ходової частини, оскільки експерт зобов'язаний самостійно та неупереджено визначити вартість відновлювального ремонту транспортного засобу. А тому суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо стягнення витрат на проведення експертизи та діагностику ходової частини. Щодо стягнення судового збору, суд зазначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Напідставівикладеного,

Outcome: partial