Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення, яким відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, передати малолітніх дітей органу опіки та піклування Рожнятівської РДА для вирішення питання подальшого влаштування дітей. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, а саме: на утримання [PERSON] у розмірі 930 грн. щомісячно, на утримання [PERSON] у розмірі 746 грн. щомісячно, на утримання [PERSON] у розмірі 746 грн. щомісячно. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що на обліку служби у справах дітей Рожнятівської РДА з 16 червня 2017 року перебувають малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах у зв'язку з неналежним виконанням їхньою матір'ю [PERSON] батьківських обов'язків. Відповідачка [PERSON], яка прибула з м. Стаханов Луганської області має статус внутрішньо переміщеної особи. З 01 березня 2014 року по 31 грудня 2016 року отримувала допомогу при народженні дитини, з 01 лютого 2015 року по 12 січня 2016 року та з 17 травня 2016 року по 30 вересня 2016 року отримувала соціальну допомогу як внутрішньо переміщена особа. Проте у зв'язку з байдужим ставленням до оформлення відповідних документів, допомогу та пільги, що передбачає даний статус згідно із законодавством, на даний час остання не отримує. Враховуючи відсутність житла, придатного для проживання, утримання та виховання двох дітей [PERSON] та [PERSON], Рожнятівським РЦССДМ вагітну [PERSON] у вересні 2016 року влаштовано на проживання в Івано-Франківський обласний центр соціально-психологічної допомоги, що в смт. Верховина. За час перебування в даному закладі з 09 вересня 2016 року по 11 жовтня 2016 року відповідачка неналежно ставилася до своїх обов'язків по догляду за дітьми, неодноразово залишала їх без нагляду, на зауваження працівників центру щодо виправлення поведінки не реагувала. Народивши [INFO] третю дитину, [PERSON] мала намір відмовитися від неї, однак за сприянням працівників соціальних служб Рожнятівського району, дитина залишилася з матір'ю. В листопаді 2016 року відповідачка [PERSON] з малолітніми дітьми з допомогою волонтера з м. Калуша [PERSON], переїхала на проживання в [ADDRESS], де всі зобов'язання по утриманню сім'ї благодійниця [PERSON] взяла на себе. З 24 листопада 2016 року по 10 травня 2017 року сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Калуського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. За час здійснення соціальної роботи [PERSON] надано допомогу в оформленні необхідних документів, також надавалась гуманітарна допомога одягом, продуктами харчування, дитячими іграшками. Проте остання маючи зобов'язання оформити остаточно відповідну соціальну допомогу, пройти медичний огляд дітей для влаштування їх у садочок у м. Калуші та належним чином ставитися до батьківських обов'язків, ігнорувала їх належне виконання. Крім того постійно зловживала матеріальною допомогою, яку їй надавала волонтер [PERSON] (оренда квартири, грошові кошти). Більше того в орендовану квартиру приводила чоловіків, зловживала алкогольними напоями, поводила себе аморально у присутності малолітніх дітей. У зв'язку з чим працівниками Калуського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо необхідності ведення здорового способу життя та відповідного ставлення до виконання своїх материнських обов'язків. У квітні 2017 року [PERSON] з трьома дітьми переїхала на тимчасове проживання до своєї подруги [PERSON] в смт. Брошнів-Осада Рожнятівського району. У травні 2017 року старших дітей відповідачки [PERSON] та [PERSON] за сприяння служби у справах дітей Рожнятівської РДА за заявою матері влаштовано до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації в с. Мединя Івано-Франківської області. Проте за період з травня 2017 року по лютий 2018 рік мати провідала дітей лише двічі - 16 травня 2017 року та 25 жовтня 2017 року. З того часу жінка дітей не відвідувала, їхнім життям та здоров'ям не цікавилася. Враховуючи переїзд [PERSON] з м. Калуш до смт. Брошнів-Осада Рожнятівського району та необхідність призначення соціальної допомоги за місцем проживання працівники Рожнятівського управління соціального захисту населення неодноразово звертали увагу жінки на необхідність надання документів для призначення такої соціальної допомоги, однак необхідний пакет документів так і не зібрано. Крім того, в Службу у справах дітей надійшла інформація про жебракування [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] в с. Підгірки Калуського району. При перевірці начальником служби у справах дітей спільно з інспектором ювенальної превенції Рожнятівського ВП 07 лютого 2018 року обстеження умов проживання [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] за місцем їх тимчасового проживання в [ADDRESS], куди відповідачка мала намір забрати своїх старших дітей [PERSON] та [PERSON] з центру соціально-психологічної реабілітації виявлено присутність незнайомих мужчин, один з яких перебував у стані алкогольного сп'яніння та агресивно поводив себе щодо членів комісії, квартира була заповнена тютюновим димом. Враховуючи дані обставини членами комісії було прийняте рішення про вилучення у [PERSON] її малолітнього сина [PERSON] із обстановки, що загрожує здоров'ю дитини та влаштування їх для проходження медичного обстеження дитини у дитяче відділення Рожнятівської ЦРЛ. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 08 лютого 2018 року відповідачка дану інформацію щодо свого жебракування разом із малолітнім сином [PERSON] не заперечила. Повідомила, що живе на гроші отримані в результаті жебракування. Також не заперечила, що лише двічі за п'ять місяців відвідала своїх старших дітей [PERSON] та [PERSON], влаштованих до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації в с. Мединя Івано-Франківської області. Враховуючи викладене, комісією з питань захисту прав дитини Рожнятівської РДА прийнято рішення про вилучення дітей у матері, у зв'язку з чим змушені звернутися з даним позовом до суду. У судовому засіданні представник Служби у справах дітей Рожнятівської райдержадміністрації Попович В.Я. позовні вимоги підтримала повністю покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила про задоволення позову. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що раніше вона піклувалася про дітей, діти її завжди були доглянуті, мали все необхідне для проживання, однак у зв'язку з важким матеріальним становищем вона не має змоги їх утримувати, тому на прохання служби у справах дітей вона дала згоду на влаштування дітей у центр соціально-психологічної реабілітації в с. Мединя. У зв'язку з відсутністю коштів, житла та роботи, вона не має змоги відвідувати дітей, та має намір повернутися у Луганську область. Визнала, що займалася жебракуванням, оскільки потрібні були кошти на проживання. Однак, на даний час має намір влаштуватися на роботу, що дасть змогу їй забезпечувати дітей та себе. Просила у позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України від 13 січня 2005 р. № 2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] являється матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження [NUMBER] від 22 червня 2017 року, [NUMBER] від 22 червня 2017 року,[NUMBER] від 22 червня 2017 року (а.с.8-10) та копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 06 липня 2017 року (а.с.11-12). Згідно наказів № 54/01-07, № 55/01-07, № 56/01-07 виданих Службою у справах дітей Рожнятівської районної державної адміністрації 16.06.2017 року, малолітніх дітей відповідачки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] поставлено на облік як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах (а.с.13-15). Відповідачка [PERSON], яка прибула з м. Стаханов Луганської області має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою № 0000064281 Управління соціального захисту населення Калуської міської ради від 12.12.2016 року (а.с.17). З 01 березня 2014 року по 31 грудня 2016 року відповідачка отримувала допомогу при народженні дитини [PERSON], [INFO], з 01 лютого 2015 року по 12 січня 2016 року та з 17 травня 2016 року по 30 вересня 2016 року отримувала соціальну допомогу як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідками про отримання допомоги (а.с.18-19). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї відповідачки [PERSON] від 22.11.2016 року по [ADDRESS] вбачається, що в період проживання відповідачки в м. Калуш, діти були забезпечені всім необхідним. Відповідачка крім допомоги при народженні на сина [PERSON], іншої допомоги не отримувала, планувала оформити допомогу при народження дитини на сина [PERSON], після отримання його свідоцтва про народження. Також зі слів останньої їй допомагала жінка - [PERSON], яка надавала продукти харчування, оплачувала квартиру тощо (а.с.20). З листів Калуського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 30.05.2017 року та 08.02.2018 року вбачається, що за час здійснення соціальної роботи відповідачці [PERSON] було надано допомогу в оформленні необхідних документів (сприяння у виготовленні довідки про взяття на облік ВПО, свідоцтва про народження [PERSON], ідентифікаційних кодів на дітей, оформлення державної допомоги при народженні дитини), надавалась гуманітарна допомога одягом, дитячими іграшками, продуктами харчування. Проводилась соціально-профілактична допомога з метою формування відповідального батьківства. Проте остання маючи зобов'язання оформити відповідну соціальну допомогу, пройти медичний огляд дітей для влаштування їх у садочок у м. Калуші та належним чином ставитися до материнських обов'язків, ігнорувала їх належне виконання. Крім того постійно зловживала матеріальною допомогою, яку їй надавала волонтер [PERSON] (оренда квартири, грошові кошти). Більше того в орендовану квартиру приводила чоловіків, зловживала алкогольними напоями, поводила себе аморально у присутності малолітніх дітей. У зв'язку з чим працівниками Калуського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо необхідності ведення здорового способу життя та відповідного ставлення до виконання своїх материнських обов'язків. Відповідачка завжди обіцяла змінити свою поведінку та виправитись, однак обіцянок не виконувала (а.с.21-22). З письмових пояснень волонтерки [PERSON] (а.с.24-26) вбачається, що відповідачка [PERSON] нехтувала наданою їй допомогою, вела неприпустимий для матері трьох малолітніх дітей спосіб життя, а саме приводила в житло, яке їй надавалось для проживання сторонніх людей, влаштовувала п'янки та гулянки, у зв'язку з чим надання їй допомоги було припинено, та виселено з орендованої квартири. З повідомлення Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області № 59/01-17 від 09.02.2018 року (а.с.23) вбачається, що за час перебування малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у зазначеній установі з 12.05.2017 року, мати [PERSON] провідала їх тільки двічі - 16.05.2017 року та 25.10.2017 року, з того часу станом здоров'я та життям дітей не цікавилась. Згідно повідомлення начальника поліції Рожнятівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області від 12.02.2018 року вбачається, що відповідачка [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS], 09.02.2018 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей) (а.с.31). У своїй письмовій заяві від 09 лютого 2018 року відповідачка [PERSON] зазначила, що немаючи засобів для проживання, вона в січні-лютому 2018 році в с. Підгірки Калуського району зі своїм малолітнім сином [PERSON] займалася жебракуванням (а.с. 30). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 07.02.2018 року по місцю проживання останньої в [ADDRESS], встановлено, що у квартирі, окрім власниці квартири [PERSON], відповідачки та її малолітнього сина [PERSON] перебували сторонні люди, в тому числі чоловік на ім'я [PERSON], який перебував в стані алкогольного сп'яніння, вів себе агресивно щодо членів комісії, на зауваження не реагував, квартира була переповнена димом від сигарет (а.с. 27). Розпорядженням голови Рожнятівської РДА [PERSON] № 36 від 09.02.2018 року «Про висновки комісії з питань захисту прав дитини» у зв'язку з загрозою для життя та здоров'я дитини, у відповідачки [PERSON] вилучено малолітнього сина [PERSON], [INFO] та тимчасово влаштовано в дитячий відділ Рожнятівської ЦРЛ з метою проведення комплексного медичного обстеження та продовжено термін перебування [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в Міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації в с. Мединя Надвірнянського району (а.с.28). Розпорядження голови Рожнятівської РДА [PERSON] № 39 від 12.02.2018 року малолітнього [PERSON], [INFO] влаштовано на повне державне утримання в Надвірнянський будинок дитини (а.с.29). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини № 86/04-13 від 19.02.2018 року, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], не дбає про фізичний та духовний розвиток дітей, не створюює належних умов для їх проживання, виховання. У травні 2017 року старших дітей [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] за сприяння служби у справах дітей Рожнятівської РДА за заявою матері влаштовано до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації в с. Мединя Івано-Франківської області. Проте за період з травня 2017 року по лютий 2018 року мати провідала дітей лише двічі - 16.05.2017 року та 25.10.2017 року, з того часу життям та здоров'ям дітей не цікавиться. Працівники Рожнятівського управління соціального захисту населення неодноразово звертали увагу відповідачки на необхідність надання документів для призначення відповідної соціальної допомоги. Проте до цього часу необхідний пакет документів останньою не зібрано. У зв'язку з загрозою для життя та здоров'я малолітнього [PERSON], [INFO], та невиконання відповідачкою батьківських обов'язків щодо дітей [PERSON], та [PERSON] орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати дітей у матері без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимог органу опіки та піклування про відібрання у відповідачки [PERSON] її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] без позбавлення її батьківських прав, оскільки наявні у справі докази свідчать про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. За правилами ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дітей від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставини, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що за станом здоров'я відповідачка є працездатною, інших осіб на утриманні не має, а тому суд, приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути аліменти на користь дітей дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 930 гривень щомісячно, синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 746 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки у користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved