Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

У серпні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору дарування. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Нетішинською державною нотаріальною конторою 13.06.1996 року, за реєстраційним № 2632, належала квартира [ADDRESS] . Зазначає, що 17.12.2007 року його дружина - [PERSON] , на підставі довіреності, посвідченої Франовською Л.С. приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу 23.11.2007 року за реєстраційним № 5777, від його імені, як дарувальника, уклала із їхнім сином [PERSON] , як обдарованим, договір дарування квартири, посвідченого Франовською Л.С. приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу за реєстраційним № 6170. Вказує, що за п. 1 Договору дарування дарувальник передав, а обдарований прийняв у дар квартиру [ADDRESS] . На підставі Договору дарування відповідач 25.12.2007 року зареєстрував у Комунальному підприємстві «Нетішинське бюро технічної інвентаризації» своє право приватної власності на квартиру, реєстраційний № 2848635. Станом на сьогодні відповідач одружився із [PERSON] , яка ніде не працює, має сумнівну компанію, зловживає спиртними напоями, а оскільки у відповідача мінімальна заробітна плата та він не може виконати усіх забаганок нової дружити, в тому числі й її бажання щодня вживати спиртні напої, [PERSON] схиляє відповідача до продажу останнім належної йому квартири. В зв`язку із чим відповідач неодноразово приходив до нас вимагав щоб він надав йому кошти або він продасть квартиру, на підставі чого у нього із відповідачем виникають постійні сварки і відповідач навіть застосовував щодо нього насильство психологічного та фізичного характерів. Також, відповідач зараз почав робити документи для продажу квартири, сусіди йому повідомили, що якісь сторонні люди почали приходити оглядати квартиру з метою її придбання. Таким чином, обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність оскільки у вказаній квартирі зростали його діти, а тому із нею пов`язані безціні спогади і він б ніколи її не продав, саме тому подарував означену квартиру сину, щоб останній там проживав, створив сім`ю і у вказаній квартирі зростали також і мої внуки. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи його було повідомлено судом у встановленому законом порядку, через розміщення оголошення на офіційному сайті суду. В судовому засіданні 29.10.2019 року в порядку забезпечення доказів була допитана свідок [PERSON] , яка пояснила, що вони з чоловіком подарували квартиру. Проте на даний час їхній син прийшов та зазначив, що буде продавати квартиру, мотивуючи це тим, що йому потрібні гроші, машина. Вказує, шо відповідач розійшовся із дружиною, є дочка від шлюбу. На даний час відповідач проживаю з іншою жінкою, яка ніде не працює, має сумнівну компанію, зловживає спиртними напоями. Встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що в позові слід відмовити повністю зважаючи на таке. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до договору дарування квартири зареєстрованого в реєстрі за №6170 та посвідченого приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Франовською Л.С., [PERSON] діючи від імені [PERSON] уклала договір з [PERSON] про те, що дарувальник подарував, а обдарований прийняв у дар квартиру під номером тридцять сім, загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 21,2 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] . Згідно з пунктом 6 Договору, сторони підтверджують, що вони не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними; укладення цього договору відповідає їх інтересам; волевиявлення є вільним, усвідомленим, відповідає їх внутрішній волі; умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому (а.с.11). Відповідно до Витягу з комунального підприємства Нетішинське бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССЕ №042220, власником об`єкта: [ADDRESS] , являється [PERSON] . Право власності набув на підставі договору дарування (а.с.15). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Правові підстави для розірвання договору дарування дарувальником, визначені ст. 727 ЦК України, а саме: дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив кримінальне правопорушення проти життя, здоров`я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо внаслідок недбалого ставлення обдаровуваного до речі, що становить культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена. Відповідно до ч.2 ст.727 ЦК України, дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. При цьому, частиною 4 ст.727 ЦК України визначено умову, за наявності якої дарувальник може вимагати розірвання договору дарування у випадку виникнення підстав для його розірвання, а саме - якщо на момент пред`явлення вимоги дарунок є збереженим. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами перед судом наявності будь-яких правових підстав для розірвання договору дарування, а отже в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦК України, враховуючи результат вирішення спору, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed