Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування квартирою. В обгрунтування своїх вимог зазначили про те, що вони, [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі по справі зареєстровані в будинку з 21.05.1996 року, але фактично не проживають у вказаному будинку з 2006 року і по теперішній час. Вони не звертались до відповідачів з проханням, щоб вони добровільно виписались з належного їм з сином будинку, оскільки останнє відоме їм місце проживання відповідачів - це адреса розташування їх будинку - [ADDRESS]. Зазначають, що вони з сином є пенсіонерами, а тому мають необхідність звернутись для оформлення субсидії, однак реєстрація осіб, які не є членами їх сім'ї , та понад 12 років у вказаному будинку не проживають є перешкодою для оформлення субсидії. Їх звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням - є однією із форм захисту власником своїх прав. З огляну на наведене, просять постановити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 06 листопада 2018 року о 17.00 год., позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились та подали заяви, з яких убачається, що вони просять розглядати справу без їх участі та проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 06 листопада 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засідання встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого 25 березня 2005 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №1288, є власником будинку [ADDRESS] проживає там та зареєстрований. Крім позивача, в даному будинку з також зареєстровані його мати, позивач по справі [PERSON], та відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] З 2006 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] в спірному будинку не проживають, не виконують обов'язки по договору житлового найму, не беруть участі в утриманні будинку тощо. Вищевказані обставини підтверджуються обставинами, які викладені в позовній заяві, та долученими до справи копіями договору довічного утримання від 25.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №1288, витягом про реєстрацію права власності від 28.04.2005 року, номер витягу№7139981, свідоцтва про право власності на жилий будинок від 12 травня 1995 року, довідки про склад сім'ї від 23 липня 2018 року №3379, актами [NUMBER] від 17 листопада 2016 року, [NUMBER] від 12 грудня 2017 року, [NUMBER] від 05 липня 2018 року та іншими доказами у справі. Судом також встановлено, що наявність реєстрації відповідачів [PERSON] та [PERSON] у вищевказаному будинку порушує права позивачів [PERSON] та [PERSON] як власників будинку, оскільки вони несуть зайві витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, а також є перешкодою для оформлення субсидії. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved