Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У січні 2017 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості звернулось Публічне Акціонерне Товариство «Альфа-Банк». Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що 30 листопада 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» і [PERSON] уклали Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов вказаного договору банк зобовязувався відкрити відповідачеві картковий рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску, а відповідач зобовязувався в порядку та на умовах що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користуванням кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок №26259001867457 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 (Два) роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії (сума Кредиту) 17000,00 грн. В порушення умов договору та відповідного законодавства відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту, в результаті чого станом на 12.12.2016 року виникла заборгованість: тіло кредиту 13820,65 грн., про строчка по тілу кредиту 7122,50 грн., відсотки за кредитом 108,02 грн., а також відповідно до ст. 549 ЦК України неустойка в розмірі 1085,69 грн. 13.12.2016 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення кредиту у звязку із порушенням останнім умов кредитного договору. Вимога, що була предявлена до позичальника щодо виконання зобовязання, залишена без задоволення. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача всю суму заборгованості та судові витрати за розгляд справи судом у розмірі 1378,80 грн. На неодноразові виклики суду сторони у судове засідання не зявилися, представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с. 35) у судове засідання подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 35). Відповідач [PERSON] причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлений належним чином (а.с.45, 48, 53). Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до заяви відповідача від 30.11.2013 року (а.с.25) він прийняв публічну пропозицію ПАТ «Альфа-Банк» про укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум готівка», який був укладений 30.11.2013 року і на підставі якого позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок №26259001867457 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2(Два) роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії (сума Кредиту) 17000,00 грн. (а.с. 4-24, 26). Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Умови Договору відповідачем [PERSON] порушені, в результаті чого станом на 12.12.2016 року виникла заборгованість: тіло кредиту 13820, 65 грн., прострочка по тілу кредиту 7122, 50 грн., відсотки за кредитом 108,02 грн., а також відповідно до ст. 549 ЦК України неустойка в розмірі 1085, 69 грн., про що свідчить розрахунок, наданий позивачем (а.с.27). 13.12.2016 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення кредиту у звязку із порушенням останнім умов кредитного договору. Вимога, що була предявлена до позичальника щодо виконання зобовязання, залишена без задоволення (а.с. 28). Обставин, які відповідно до закону можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобовязань за договором, та доказів, які їх підтверджують, відповідачем не наведено. Таким чином, заборгованість, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, становить 22136,86 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved