Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачі просять постановити рішення, яким визнати за ними право власності на домоволодіння, які знаходяться у [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був власником спадкових домоволодінь. Домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] , належало [PERSON] - батьку [PERSON] . Після смерті [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину однак належним чином право власності на спадкове майно не оформив. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та відповідачка [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідачка [PERSON] на спадщину не претендує. Для оформлення спадщини позивачі звернулися до нотаріуса, однак їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність документів про право власності на спадкове майно. За таких обставин позивачі не можуть у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з`явилися, позивачі та відповідачка направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачі позов підтримують, а відповідачка визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що для задоволення позову у порядку ст. 206 ЦПК є всі законні підстави, виходячи з наступного. У [ADDRESS] та [ADDRESS] , що підтверджується копіями технічних паспортів на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданими ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» (а. с. 21-27). Власником вказаних домоволодінь був [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копіями довідок № 00087 від 29 листопада 2018 року та № 00105 від 13 грудня 2018 року, виданими ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» (а. с. 51, 52) та копією свідоцтва про смерть (а. с. 15). [PERSON] доводився сином [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про зміну імені (а. с. 12, 13). На день смерті [PERSON] , жителя [ADDRESS] разом з ним були зареєстровані: син [PERSON] , невістка [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] , що підтверджується довідкою № 4833 від 18 вересня 2019 року, виданою Перегінською селищною радою (а. с. 18). [PERSON] був головою домогосподарства, яке знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 632, виданою Перегінською селищною радою 29 січня 2020 року (а. с. 31). Позивачка [PERSON] доводилася дружиною [PERSON] , а позивач [PERSON] - сином, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб (а. с. 11), про зміну імені (а. с. 13) та копією свідоцтва про народження позивача (а. с. 28). За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) , а відповідно до ст. 1217 названого кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦПК входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а стаття 1223 даного кодексу визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, здійснюється спадкоємство за законом. Право на спадкування за законом мають особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачами письмові докази у їх сукупності судом встановлено, що [PERSON] , який помер13 березня 2018 року, був власником домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] Права. Позивачі доводилися спадкодавцю відповідно сином та дружиною, як спадкоємці першої черги за законом, належним чином прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на час смерті постійно проживали з ним та подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а тому мають право на спадкове майно. Відповідачка, яка також є спадкоємцем першої черги за законом, на спадкове майно не претендує, спадщину не прийняла, не заперечує щодо присудження спадкового майна позивачам, що підтверджується її заявою про визнання позову (а. с. 38). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам відмовлено, що підтверджується листом приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу Ковальчука Т.П. № 129/02-14 від 12 червня 2019 року (а. с. 15). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивачі захистити не можуть, а тому право власності на спадкові домоволодіння за ними необхідно визнати рішенням суду.

Outcome: approved