Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

У серпні 2018 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в місті Донецьк, причина смерті є хвороба - набряк головного мозку, церебральний атеросклероз при гіпертонічній хворобі. В заяві зазначено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], де вказано, що [PERSON] є її матір'ю, та свідоцтвом про одруження між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 31 липня 1982 року Світлодарською сільрадою міста Дебальцеве, актовий запис № 46, в якому вказано зміну прізвища [PERSON] на [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 10 травня 2018 року, виданим так званим «Київським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки» Для отримання свідоцтва про смерть матері, заявниця звернулася до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, проте у видачі зазначеного документа їй було відмовлено через те, що свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла [INFO], ДНР [NUMBER] від 10.05.2018 видане Київським відділом ЗАГС м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки, який є незаконним органом на тимчасово окупованій території. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, що знаходяться на окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки орган РАЦС не має законних підстав приймати та розглядати незаконно видані документи. Оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті [PERSON], [INFO], та видати свідоцтво, про її смерть, заявниця вимушена звернутися з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO]. Встановити зазначений факт їй необхідно для вступу у спадщину, отримання допомоги на поховання, а також отримання заборгованості по пенсії від пенсійного фонду. У судове засідання заявниця не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на фактах, викладених у заяві, просять суд задовольнити вимоги заявника в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану та від оголошення особи померлою. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю заявниці, що підтверджується, свідоцтвом про народження [PERSON], зареєстрованого 5 січня 1961 року у с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, актовий запис № 4. Свідоцтвом про одруження між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 31 липня 1982 року Світлодарською сільрадою міста Дебальцеве, актовий запис № 46, вказано зміну прізвища [PERSON] на [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 10 травня 2018 року, виданим так званим «Київським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністрерства юстиції Донецької народної республіки». Для отримання свідоцтва про смерть матері, заявниця звернулася до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, проте у видачі зазначеного документа йому було відмовлено через те, що свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла [INFO], ДНР [NUMBER] від 10.05.2018 видане Київським відділом ЗАГС м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки, який є незаконним органом на тимчасово окупованій території. Оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті [PERSON], [INFO] та видати свідоцтво, про її смерть, заявниця вимушена звернутись із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» м. Ясинувата, Донецької області є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Оскільки заявниця [PERSON] є громадянкою України, проживає в [ADDRESS], її мати [PERSON], [INFO] також була громадянкою України та перебувала на тимчасовій окупованій території України - в місті Донецьк, де померла [INFO], про що було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 10 травня 2018 року, виданим так званим «Київським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністрерства юстиції Донецької народної республіки», згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання донькою померлої свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її матері [PERSON], [INFO] на тимчасово окупованій території України - в місті Донецьк. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Outcome: approved