Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

У серпні 2019 року до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої зазначено, що в зв`язку з безпідставним зверненням у липні 2013 року ПАТ «КБ «Приватбанк» до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, останньому нанесено моральну шкоду, яка оцінюється ним в 250 000 грн. Зауважив, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.07.2019 р. встановлено, що [PERSON] не укладав та не підписував кредитний договір № KRXRRX06560707 з ВАТ «КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк»), що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи № 5065-18 від 29 листопада 2018 року. Посилаючись на медичні довідки, які підтверджують його хронічну хворобу, та загостренням стану здоров`я в зв`язку з розглядом справи за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до нього, позивач вважає, що необґрунтованими діями банку йому нанесено моральну шкоду. Просив позов задовольнити та стягнути з АТ «КБ «Приватбанк» 250 000 грн у відшкодування нанесеної моральної шкоди. 03.10.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій викладені заперечення на позов. Зокрема відповідач зауважує, що розгляд справи 210/4971/13-ц за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором розглядався протягом тривалого часу саме з вини [PERSON] , який неодноразово просив вжити заходи щодо призначення та проведення експертизи у справі, і яка врешті була проведена на стадії апеляційного розгляду справи. Вважає що нанесення моральної шкоди позивачем не доведена. 23.10.2019 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній наполягає на своїй позиції, викладеній в позові. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач страждає на захворювання нервової системи, є інвалідом дитинства, має ІІ групу інвалідності. У липні 2013 року ПАТ «КБ «Приватбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Дзержинського районного суду м. Дніпропетровська від 08.06.2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» 18 799,89 грн. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.07.2019 року, рішення Дзержинського районного суду м. Дніпропетровська від 08.06.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.02.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом враховується, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судовим рішенням встановлена непричетність [PERSON] до отримання коштів за кредитним договором KRXRRX06560707. При цьому розгляд справи № 210/4971/13-ц тривав шість років. Отже в судовому засіданні встановлено, що позивачу діями відповідача завдано моральної шкоди, оскільки останній притерпів значних вимушених змін в своєму житті, пов`язаних з розглядом цієї справи, разом з тим, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1921 грн.

Outcome: partial