Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Олександровському районі м. Запоріжжя В обґрунтування заяви зазначила, що при видачі свідоцтва про шлюб Калінінським відділом ЗАГС м. Москва 26.10.1959 року, помилково прізвище чоловіка на російській мові було зазначено не «[PERSON]», а «»[PERSON]». У жовтні 2016 року її чоловік [PERSON] помер. За життя, згідно паспорту України її чоловіка його прізвище на російській мові - «[PERSON]», а на українській мові - «[PERSON]». Встановлення факту належності свідоцтва про одруження має для заявниці юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість отримання пенсії по втраті годувальника. На підставі викладеного, просить суд встановити факт, що свідоцтво про шлюб, яке видано Калінінським відділом ЗАГС м. Москви [NUMBER] від 26.10.1950 року, таким що належить [PERSON]. Заявниця надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, у зв'язку з її похилим віком, зазначивши, що на вимогах, викладених у її заяві, наполягає та просила суд її задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Олександровському районі м. Запоріжжя у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви заявника, представника заінтересованої особи по справі, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Берестове Андріївського району Запорізької області (а.с. 5-6). 26.10.1959 року заявниця та [PERSON] одружилися в Калінінському відділі ЗАГС м. Москва, актовий запис № 1297. При видачі свідоцтва про шлюб прізвище [PERSON] на російській мові було помилково зазначено не «[PERSON]», а «»[PERSON]». (а.с. 8). У жовтні 2016 року чоловік заявниці - [PERSON] помер (а.с. 9). Згідно паспорту України [PERSON] [NUMBER], виданим Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 24.06.1997 року, її прізвище та прізвище її чоловіка на російській мові пишеться - «[PERSON]», а на українській мові - «[PERSON]». Встановлення факту належності свідоцтва про одруження має для заявниці юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість отримання пенсії по втраті годувальника. Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має для неї юридичне значення, а саме: що свідоцтво про шлюб, яке видано Калінінським відділом ЗАГС м. Москви [NUMBER] від 26.10.1950 року, таким що належить їй, що передбачено п. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved