Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

У серпні 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 24 березня 2021 року між ним та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 186-0149, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у загальному розмірі 23700 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 23 березня 2026 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 56 % річних. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість відповідача перед банком з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми станом на 18 серпня 2021 року становить 27555 грн 61 коп., а саме: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 23305 грн 00 коп., заборгованість за відсотками - 4187 грн 11 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 45 грн 05 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 16 грн 12 коп., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 00 грн 40 коп., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів - 01 грн 93 коп., яку банк просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справа призначена до розгляду на 26 жовтня 2021 року. В зазначене судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 березня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 186-0149, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у загальному розмірі 23700 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 23 березня 2026 року (а.с. 5-15). Згідно п. 2.4.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Банку відповідну плату в розмірі 56 % річних. Пунктом 3.3.3. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 395 грн 00 коп. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з квітня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Однак відповідачем умови договору не виконувались, в зв`язку з чим станом на 18 серпня 2021 року заборгованість відповідача, перед банком, становить 27555 грн 61 коп., а саме: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 23305 грн 00 коп., заборгованість за відсотками - 4187 грн 11 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 45 грн 05 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 16 грн 12 коп., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 00 грн 40 коп., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів - 01 грн 93 коп. (а.с. 19). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість за основним боргом (кредитом) та відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також суд погоджується з доводами позивача щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат від простроченої суми основного боргу (кредиту), а також 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), оскільки така відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання прямо передбачена законом ст. 625 ЦК України. Отже, право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 27555 грн 61 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270 грн 00 коп.

Outcome: approved