Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У січні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса-2009» (далі ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009») звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просило: визнати незаконним прийняття на роботу [PERSON] на посаду заступника директора з фінансових питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» згідно з наказом від 15 червня 2012 року № 26 та від 12 липня 2012 року № 26/2; визнати недійсним наказ від 15 червня 2012 року № 26 щодо прийняття на роботу [PERSON] на посаду заступника директора з фінансових питань ТОВ «Яхт Клуб «Одесса-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000 грн; визнати недійсним наказ від 12 липня 2012 року № 26/2 щодо прийняття на роботу [PERSON] на посаду заступника директора з комерційних питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000 грн; визнати недійсним наказ від 30 липня 2012 року № 42 щодо переведення [PERSON] на посаду помічника генерального директора з фінансових та економічних питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з 01 липня 2012 року, з посадовим окладом 8 000 грн. 25.02.2013 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, який вона неодноразово уточнювала та змінювала. 16.03.2015 р. [PERSON] уточнила позовні вимоги, збільшивши їх, посилалась на те, що згідно наказу № 41 від 30.06.2012 р. на підприємстві було затверджено штатний розклад, коли [PERSON] було призначено генеральним директором та засновником ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», згідно протоколу загальних зборів № 14 від 22.09.2004 р. Згідно з наказом № 42 від 30.06.2012 р. її, [PERSON], було переведено на посаду помічника генерального директора з фінансових та економічних питань з 01.07.2012 р. з окладом 8 000 грн., таким чином заборгованість по невиплаченій заробтній платі за період з 01.07.2012 р. по 19.03.2015 р. складає 264 000 грн. (33 місяці Х 8000). Заяви про звільнення вона не писала, трудової книжки їй не було повернуто, оскільки підприємство зазнало рейдерського захоплення, на підприємство працівників не пускали озброєні козаки. Моральну та майнову шкоду позивач мотивувавала тим, що внаслідок зазначених обставин у неї відсутні гроші, які вона витрачала на утримання своєї сім'ї та лікування чоловіка. На підставі заначеного [PERSON] просила поновити її на посаді заступника директора по фінансовим питанням ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з 15.06.2012 р., зобов'язати ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» видати Наказ про поновлення [PERSON] на посаді генерального директора по фінансовим та економічним питанням ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з дати її незаконного звільнення, стягнути з ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 264 000 грн. та стягнути моральну і майнову шкоду в розмірі 100 000 грн. У судовому засіданні генеральний директор ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» відмовився від зазначених позовних вимог ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» і просив закрити провадження у справі у частині цього позову, на підставі чого ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 р. в цій частині провадження було закрито. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 р. позовні вимоги [PERSON] роз'єднано у самостійні провадження, вимогу про стягнення майнової шкоди виділено в самостійне провадження. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Представник ТОВ «Одеса-2009» в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечувала та у його задоволенні просила відмовити. В останньому судовому засіданні генеральний директор ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та просив їх задовольнити. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2014 року, позов ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» задоволено. Визнано незаконним прийняття на роботу [PERSON] на посаду заступника директора з фінансових питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» згідно з наказом від 15 червня 2012 року № 26 та від 12 липня 2012 року № 26/2. Визнано недійсним наказ від 15 червня 2012 року № 26 щодо прийняття на роботу [PERSON] на посаду заступника директора з фінансових питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000 грн. Визнано недійсним наказ від 12 липня 2012 року № 26/2 щодо прийняття на роботу [PERSON] на посаду заступника директора з комерційних питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000 грн. Визнано недійсним наказ від 30 липня 2012 року № 42 щодо переведення [PERSON] на посаду помічника генерального директора з фінансових та економічних питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з 01 липня 2012 року, з посадовим окладом 8 000 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2014 р. касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні правовідносини. Згідно з наказом ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» від 06 липня 2011 року б/н [PERSON] був звільнений з посади директора ТОВ «Яхт Клуб «Одесса-2009» на підставі ч. 1 ст. 41 КЗпП України за грубе порушення трудових обов'язків, передбачених статутом товариства, грубим порушенням ст. 92 ГК України, яка передбачає, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2012 року від 25.04.2012 року [PERSON] поновлено на роботі на посаді директора ТОВ «Яхт Клуб «Одесса-2009» з 06 липня 2011 року, допущено негайне виконання рішення суду. (том 1 а.с. 28-31) В п. 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено судам, що стосовно до правил ст.24 КЗпП рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Такого наказу (рішення) відносно [PERSON] з боку власника не було. Не було рішення суду виконано державним виконавцем. (т. 1 а.с. 32) Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.05.2012 р. визнано за [PERSON] право власності на частку у розмірі 30% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса-2009». (том 1 а.с. 33-36) 15.06.2012 року [PERSON] видав наказ № 25 з зазначенням того, що він приступає до виконання обов'язків директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2012 року. (т. 1 а.с. 77) Відповідно до Виписки серія ААВ номер 613716 від 15.06.2012 року [PERSON] являвся керівником без обмежень ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». (т. 1 а.с. 40-41, 86) Наказом від 15 червня 2012 року № 26, підписаним директором ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» [PERSON], [PERSON] прийнята на роботу на посаду заступника директора з фінансових питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000 грн. ( т. 1 а.с. 52 і 76) Тому суд приходить до висновку, що [PERSON], як директор ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» в силу вимог ст. ст. 21-24 КЗпП України, ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» мав право прийняття на роботу [PERSON] і переведення її на інші посади. Рішенням загальних зборів учасників від 19 червня 2012 року (протокол № 24), який був нотаріально посвідчений, [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 99 ЦК України було повторно усунено від виконання обов'язків директора ТОВ «Яхт Клуб «Одесса-2009» та встановлено режим обмеженого доступу до приміщень товариства. (том 1 а.с. 82-85) Оцінка наданих сторонами доказів в їх сукупності надає суду підстави для висновку про те, що рішення загальних зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» від 26 квітня 2012 року (протокол № 22) про виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2012 року щодо поновлення на посаді директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» [PERSON] та рішення загальних зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» від 26 квітня 2012 року (протокол № 23) про усунення на підставі ч. 3 ст. 99 ЦК України [PERSON] від виконання обов'язків директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009»; про призначення виконуючим обов'язки директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» [PERSON]; від 19 червня 2012 року (протокол № 24) не були доведені до відома [PERSON], [PERSON], інших працівників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», а тому не виконувались. Якби такі рішення були доведені до відома заінтересованих осіб і виконувались, то були б достовірні докази про те, що [PERSON] було повідомлено про час і місце, порядок денний проведення цих зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», і були б такі докази щодо повідомлення [PERSON] про прийняті рішення, що надавло б йому право їхнього оскарження в судовому порядку і позбавляло б права керівництва товариством. По-друге, в протоколі загальних зборів від 19.06.2012 року прямо вказується про запрошення на збори [PERSON], як директора товариства, хоча учасники нібито його таким з 26 квітня 2012 року не вважали. Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2013 року за позовом [PERSON] до ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» про визнання незаконним звільнення його 20.06.2012 року з посади в.о. директора встановлено з посиланням на позов [PERSON], пред'явлений в жовтні 2012 року, на пояснення його представника про те, що [PERSON] на цю посаду був призначений 14.10.2011 року, що [PERSON] на 16 червня 2012 року обіймав посаду директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». (т. 1 а.с. 210-212) Цілком очевидно, якби були вказані вище рішення загальних зборів від 26 квітня 2012 року, то [PERSON] та його представник [PERSON] послалися на них, зазнаючи, що саме з цього часу [PERSON] був призначений на посаду в.о. директора, а [PERSON] неправомірно, будучи усуненим, вважав себе директором. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31.01.2013 року за позовом [PERSON] до ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» про визнання незаконним звільнення його 20.06.2012 року з посади диспетчера вартівника також встановлено, що [PERSON] на 16 червня 2012 року обіймав посаду директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», а 19 червня 2012 року учасниками товариства його було відсторонено від посадових обов'язків. (т. 1 а.с. 214-216) В цьому рішенні суду та рішеннях Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2012 року і 12.12.2012 року вказується, що [PERSON] з 15 червня 2012 року займав посаду директора, а [PERSON] в червні 2012 року працювала на посаді фінансового директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». (т. 1 а.с.14-15, 16- 18) Правомірность перебування [PERSON] з 15 червня 2012 року на посаді директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» встановлена також рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2013 року, постановленим за позовом ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» до [PERSON] про визнання дій незаконними та скасування наказу про прийняття на роботу та за позовом [PERSON] до ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» про стягнення зарплати. (т. 2 а.с. 129) В усіх цих рішеннях, які набрали законної сили, суд встановлював законне перебування [PERSON] на посаді директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з 15 червня 2012 року. В матеріалах справи є низка судових рішень, які свідчать про тривале порушення корпоративних прав [PERSON], його права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», трудових прав з боку учасників цього товариства. Навіть учасники ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» створювали штучний спір в суді, в якому нібито один учасник оспорював протокол від 19.06.2012 року. (т. 2 а.с.101-104) Виходячи з конкретних обставин справи і, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, складовою якого є засада правової визначеності прав та обов'язків, конституційного положення, відповідно до якого кожному гарантується право знати свої права і обов'язки ( статті 8 і 57 Конституції України), суд приходить до висновку, що [PERSON] мав право приступити до виконання обов'язків директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», а значить приймати на роботу інших працівників і переводити їх на інші посади. 27 вересня 2012 року протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» № 26 була ліквідована посада директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», прийнято рішення щодо створення колективного виконавчого органу Дирекції у складі Генерального директора та Виконавчого директора та звільнено з посади директора [PERSON] Також був затверджений Статут ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» у новій редакції. Протоколом загальних зборів учасників товариства від 27 вересня 2012 року № 26/2 роз'яснено протокол від 27 вересня 2012 року № 26 стосовно звільнення [PERSON], а саме: у зв'язку з ліквідацією посади директора вважати [PERSON] усуненим від виконання обов'язків директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» на підставі рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом від 26 квітня 2012 року № 23 за ч. 3 ст. 99 ЦК України до винесення рішення у кримінальній справі № 08201100289. Рішенням Приморського районного суду від 04 листопада 2013 року, у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 30 вересня 2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким поновлено [PERSON] на посаді директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». Стягнуто з ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 175 142 грн 16 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі на посаді директора ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 5 580 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. (том 3 а.с. 41-44) Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19 серпня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», [PERSON], [PERSON], відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційних записів, рішення господарського суду Одеської області від 16 грудня 2013 року скасовано в частині відмови у позові та ухвалено нове рішення, яким визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», що зафіксовані у протоколі від 27 вересня 2012 року № 26/1, рішення загальних зборів учасників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», що зафіксовані у протоколі від 27 вересня 2012 року № 26/2. В решті рішення суду залишено без змін. У постанові Одеського апеляційного господарського суду від 19 серпня 2014 року вказано, що [PERSON] є власником корпоративних прав ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» у розмірі 30 %, незважаючи на відсутність відповідних записів у Єдиному державному реєстрі, про проведення загальних зборів ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» 27 вересня 2012 року [PERSON] повідомлений не був, ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» не передбачена компетенція зборів товариства на роз'яснення раніше прийнятих рішень. Відповідно до рішення господарського суду Одеської області від 02.02.2015 р. рішення господарського суду Одеської області від 04.12.2014 р. по справі 5017/2917/2012 скасовано, визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», зафіксовані в Протоколі № 26 від 27.09.2012 р., скасовано державну реєстрацію змін, проведених відділом державних реєстраторів виконавчого комітету ОМР на підставі протоколу № 26 від 27.09.2012 р., запису в державному реєстрі, стягнуто з ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» на користь державного бюджету України 1073 грн. судового збору. В цьому рішенні у абз. 4 с. 7 зазначено: «Протокол № 26 від 27.09.12 р. було занесено до єдиного реєстру 03.10.2012 р. та буди внесені зміни до відомостей про юридичну особу (запис 1 556 107 0022 003846). В результаті проведення цих неправомірних зборів (оскільки [PERSON] був повноправним директором підприємства, і як учасник володіє 30 % відсотками в статутному капіталі підприємства, мав бути повідомлений про час і місце їх проведення, і мав право брати у них участь.» В копіях трудових книжок [PERSON] та [PERSON] маються відповідні записи про роботу в ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». (т. 2 а.с. 142-144) В червні 2012 року [PERSON] нараховулась ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» зарплата в сумі 1317 грн. 65 коп. ( т.1 а.с. 251) Наказом від 12 липня 2012 року № 26/2, підписаним директором ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» [PERSON], [PERSON] прийнято на роботу на посаду заступника директора з комерційних питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з посадовим окладом у розмірі 6 000 грн, та Наказом від 30 червня (судом встановлена описка в частині місяця наказу - липень) 2012 року № 42, підписаним директором ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» [PERSON], [PERSON] переведено на посаду помічника генерального директора з фінансових та економічних питань ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» з 01 липня 2012 року з посадовим окладом 8 000 грн. (т. 1 а.с. 51) Ці накази [PERSON] підписані після його усунення з посади директора, тому він не мав повноважень підписувати ці накази. Доводи представників ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» про відсутність даних про нарахування і виплату [PERSON] зарплати в контролюючих органах, про відсутність посади в штатному розкладі не свідчать про неукладання з нею трудового договору особою, яка мала на це право. На виконання вимог суду касаційної інстанції і суду першої інстанції при новому розгляді справи [PERSON] уточнила предмет і підстави позову, посилаючись саме на незаконне її звільнення, а тому знаходження у вимушеному прогулі, за час якого вона просила стягнути з відповідача зарплату, а також моральну шкоду у зв'язку незаконним її звільненням. Вона вважає, що не пропустила строк звернення до суду, тому що не отримала копії наказу про звільнення та трудової книжки з відповідним записом. Такі предмет і підстави позову при зазначених обставинах позбавляють суд обов'язку встановлювати причини пропуску строку звернення до суду, передбаченого ч. 1 ст. 233 КЗпП України. В заяві про видачу судового наказу в листопаді 2012 року [PERSON] стверджувала, що продовжує працювати в ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» і за період з 1 липня по 1 листопада 2012 року їй нарахована, але не виплачена зарплата в сумі 32 000 грн. Ця заява та додані документи були підставою для видачі Приморським районним судом м. Одеси 23 листопада 2012 року судового наказу, який ухвалою суду від 05 лютого 2013 року був скасований. (т. 1 а.с. 169-170, 241) В цій ухвалі є посилання на пояснення представника ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009», яке на той час очолював [PERSON], відповідно до якого за період з 1 липня по 1 листопада 2012 року [PERSON] нарахована, але не виплачена зарплата в сумі 24 000 грн. Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Судом з'ясовно, що [PERSON] не була звільнена з роботи у ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». Вона не отримала копії наказу про звільнення та трудової книжки з відповідним записом. Наявність незаконного звільнення [PERSON] судом не встановлена, тому суд не стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Суд не задовольняє вимогу про стягнення моральної шкоди, яка являється похідною від підстави позову щодо незаконного звільнення [PERSON], а також у зв'язку з не встановленням вини ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009» у завданні такої шкоди. Сама [PERSON] вказує, що підприємство зазнало рейдерського захоплення, на підприємство працівників не пускали озброєні козаки. Відмова у позовних вимогах [PERSON] при їх визнанні представником відповідача на переконання суду, з урахуванням предмету та підстав позову [PERSON], ґрунтується на тому, що таке визнання суперечить закону або порушує права ТОВ «Яхт Клуб «Одеса-2009». ( ч.ч. 4 і 5 ст. 174 ЦПК України). Таке рішення суду не є перешкодою для сторін у справі вирішити ці питання у позасудовому порядку, а також для пред'явлення [PERSON] іншого позову на захист своїх трудових прав, а саме про припинення дій, які порушують її право на працю. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (статті 10 і 11 ЦПК України) Саме в межах заявлених [PERSON] вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, судом постановлено рішення по справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 4 цієї статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Outcome: dismissed