Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

у січні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними, просить суд стягнути з [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ 19390819) суму заборгованості у розмірі 128787 (сто двадцять вісім тисяч сімсот вісімдесят сім гривень) 72 коп. та судовий збір по справі у розмірі 1931 (тисячу дев'ятсот тридцять одну гривню) 82 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 25.10.2013 між сторонами укладено кредитний договір №910.24605 згідно умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 144093 грн 04 коп. зі сплатою 15,99% річних з погашення кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком кредитного договору, однак відповідачем у становлений термін кредит не повернув та не сплатив нарахованих інших платежів за кредитним договором, у тому числі проценти, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, 16.01.2019 подав клопотання про розгляду справи у відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 84). Відповідач у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, 12.07.2018 відповідачем подано відповідні заперечення (а.с. 70, 71). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 25.10.2013 між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір №910.24605 згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 144093 грн 04 коп. зі сплатою 15,99% річних з погашенням кредиту строком до 60 місяців для фінансування купівлі відповідачем транспортного засобу марки Skoda, моделі RAPID, 2013 р. випуску, номер кузова [NUMBER] у розмірі 138551 грн 00 коп., фінансування страхового платежу за страхування ТЗ на умовах повного КАСКО у розмірі 00 грн 00 коп.; фінансування страхового платежу за страхування життя відповідача у розмірі 5542 грн 00 коп. (а.с. 7-12). Згідно п. 1 розділу 9 у разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів від 1 до 60 днів. Банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) у розмірі 0,15% від простроченої суми боргу за кожен день прострочення. Згідно довідки розрахунку заборгованості у відповідача виникла заборгованість станом на 26.12.2017 у загальній сумі у розмірі 128787 грн 72 коп., яка складається із: основний борг 45299 грн 23 коп., прострочений бог у розмірі 28304 грн 15 коп.; строкові проценти урозмірі 1651 грн 98 коп.; прострочені проценти у розмірі 41214 грн 07 коп.; нарахована плата за обслуговування кредиут у розмірі 0 грн 00 коп.; простроченя плата за обслуговування кредиту у розміір 0 грн 00 коп. (а.с. 17). У зв'язку із виникненням боргу позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань від 05.12.2016 №12.4.2 910.24605 (а.с. 21). Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов'язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. На підставі наведеного суд, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вомог, а тому підлягають задоволенню. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, а також ним не було спростовано вищезазначених позовних вимог позивача на підставі чого позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1931 грн 82 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved