Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, процентів за користування позикою та трьох процентів річних від простроченої суми, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10 жовтня 2013 року він позичив відповідачу 26000 гривень на строк до 09 листопада 2013 року зі сплатою відсотків у розмірі 1 % на день, про що остання написала розписку, однак, у визначений строк грошові кошти не повернула. Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 26000 гривень, відсотки в розмірі 25740 гривень, три проценти річних в сумі 145,12 грн. та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, у поданій до суду письмовій заяві просила справу слухати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги визнає повністю, однак, клопоче про виплату боргу частинами. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши позицію відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 жовтня 2013 року [PERSON] позичила у [PERSON] 26000 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 1 % на день на строк до 09 листопада 2013 року, про що було надано письмову розписку, однак боргу у встановлений строк не повернула. Відповідно до ст.ст. 207, 526, 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, зобов'язання за договором позики повинні виконуватись обома сторонами. Одностороння відмова від їх виконання не допускається. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів. Договір є укладеним з моменту передачі грошей, і укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Договір позики може бути оформлений у формі письмової розписки. Оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала зобов'язання за укладеним між сторонами договором позики, тому з неї на користь позивача підлягають стягненню неповернуті грошові кошти в сумі 26000 гривень. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов'язання за договором позики, то позивач має право вимагати стягнення з боржника три проценти річних від простроченої суми, що становить на день вирішення спору: 34060 грн. (де 26000 грн. - основний борг та 8060 грн. - проценти від суми позики за 31 день)?0,03?365?124=347 грн. 13 коп. Однак, відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд стягує з [PERSON] три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 145,12 грн. (тобто в межах заявлених у позові вимог). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як убачається з письмової розписки від 10 жовтня 2013 року, розмір процентів за укладеним між сторонами договором позики становить 1 % на день. За таких обставин, позивач має право на одержання від [PERSON] процентів від суми позики в наступному розмірі: 26000 грн.?0,01?155=40300 грн. Однак, відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача проценти в розмірі 25740 грн. Що стосується прохання відповідача щодо виплати боргу за договором позики частинами, суд зазначає, що розстрочення суми боргу можливе шляхом укладення між сторонами мирової угоди на будь-якій стадії цивільного процесу, що є правом сторін, але не суду, або ж розстрочки за правилами ст. 373 ЦПК України, питання про яку може бути вирішено тільки під час виконання судового рішення. За таких обставин, позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved