Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, із врахуванням заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог від 03.11.2015 року, просить зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS]. На обгрунтування позову послалася на те, що 06.08.1997 року був укладений шлюб з відповідачем. Вказує, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20.12.2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. За час спільного проживання з відповідачем ними була придбана трикімнатна квартира [ADDRESS] в Житлово-будівельному кооперативі № 1. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 24.03.2015 року за нею та відповідачем визнано по 1/2 ідеальної частки у цій квартирі із її залишенням у спільній частковій власності. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13.06.2014 року її зобов'язано не чинити [PERSON] перешкод в користуванні власністю, а саме: квартирою [ADDRESS], вселено останнього у спірну квартиру; встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши їй у користування житлову кімнату площею 11,1 кв.м., [PERSON] - жилу кімнату площею 12,3 кв.м.; кімнату площею 15,8 кв.м., кухню, коридори, кладові, ванну кімнату, туалет, балкон (лоджію) - залишено у спільному їх користуванні. На підставі цього рішення відповідач вселився у квартиру та відразу змінив замки у дверях, через що не могла потрапити у квартиру. На її звернення до відповідача з вимогою надати ключі до квартири та не перешкоджати їй проживати у квартирі, позитивної відповіді не отримала. Проте, 03.09.2015 року останній надав їй ключі від квартири. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, вказаних у позовній заяві та заяві про уточнення (зменшення) позовних вимог від 03.11.2015 року, просять такий задовольнити. Крім цього, позивач пояснила, що на даний час перешкод у користуванні квартирою з боку відповідача не чиняться. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що такий безпідставний та необґрунтований. Представник третьої особи ВДВС Червоноградського МУЮ у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особиЖитлово-будівельного кооперативу № 1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 06.08.1997 року по 21.01.2014 року (а.с. 8). За час шлюбу сторони набули спільне майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 24.03.2015 року, крім іншого, визнано за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 ідеальної частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] із залишенням цієї квартири у їх спільній частковій власності (а.с. 8-11). В цій частині вказаного вище рішення залишено без змін, згідно з рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23.06.2015 року (а.с. 12-13). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13.06.2014 року, зокрема, [PERSON] зобов'язано не чинити [PERSON] перешкод в користуванні власністю, а саме: квартирою [ADDRESS]; вселено [PERSON] у квартиру [ADDRESS]; встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] у користування житлову кімнату площею 11,1 кв.м., [PERSON] - жилу кімнату площею 12,3 кв.м.; кімнату площею 15,8 кв.м., кухню, коридори, кладові, ванну кімнату, туалет, балкон (лоджію) - залишено у спільному їх користуванні. Як вбачається з Акту державного виконавця від 03.09.2015 року (виконання в/листа 459/609/14-4) при виході за адресою: [ADDRESS] боржник [PERSON] передав ключі від квартири та не чинив перешкоди при виконанні, встановлено користування [PERSON] помешканням, а саме: кімнатою площею 11,1 кв.м. (а.с. 30). Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас, відповідно до положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем [PERSON] не надано суду жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач перешкоджає (перешкоджав - на дату подання позовної заяви) їй у користуванні квартирою. В своїх поясненнях у судовому засіданні позивач [PERSON] вказала, що просить суд винести рішення, яким зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні квартирою в майбутньому. Враховуючи викладене, суд не вбачає жодних підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed