Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.03.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 57. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сім`ї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені з лютого 2018 року, сім`я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 26.11.2019 року на 13 год. 30 хв. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Також у підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов піддягає задоволенню виходячи з наступного. Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.03.2016 року, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 57. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини з лютого 2018 року, взаємини подружжя не підтримують, взаємних прав та обов`язків не виконують, тобто розлад у сім`ї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім`ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що він намагався зберегти сім*ю та доклав для цього будь-яких зусиль. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало неможливим. На підставі викладеного, ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved