Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У січні 2018 р. Дарницький дитячий будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про визнання обмежено дієздатною вихованки інтернату [PERSON], [INFO] (далі по тексту - [PERSON].). Заява обґрунтована тим, що рішенням суду від 18.02.2011 [PERSON] була визнана недієздатною, але за час, що пройшов, її психічний розвиток та поведінка значно поліпшилися. Дарницький дитячий будинок-інтернат надіслав заяву про розгляд справи у відсутність його представника. В судовому засіданні представник орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації заяву будинку-інтернату не підтримав пославшись на відсутність доказів поліпшення психічного стану [PERSON] Заслухпвши представника заінтересованої особи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON], [INFO], є особою з інвалідністю внаслідок психічного захворювання, з 01.08.2010 їй встановлена І група інвалідності. З чотирирічного віку [PERSON] проживає в Дарницькому дитячому будинку-інтернаті на повному державному утриманні. 18.02.2011 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення про визнання [PERSON] недієздатною. На обґрунтування вимог заявник посилається на психолого-психіатричну характеристику, за даними якої [PERSON] доступна продуктивному контакту, повністю оволоділа навичками самообслуговування та особистої гігієни, виконує посильну працю, останнім часом спостерігається високий рівень активності та інтересу до навчання. Водночас під час обстеження [PERSON] судово-психіатричним експертом в рамках проведення призначеної судом психіатричної експертизи (висновок судово-психіатричного експерта від 15.06.2018 № 403) встановлено, що у неї виявлені виражені порушення психічної діяльності, а саме: нездатність підтримувати продуктивний мовний контакт; бідний словниковий запас; примітивні, незрілі, судження; дезорієнтованість у часі; уповільнене, тугорухливе предметно-конкретне мислення; ослаблення пам'яті; значний недорозвиток інтелекту; значно обмежене коло інтересів; нездатність до абстрагування, узагальнення, синтезу та аналізу; вкрай низький запас загальноосвітніх знань; незрілість емоційно-вольової сфери; повна емоційна згладженість, одноманітність; відсутність реальних планів на майбутнє; значне ослаблення та формальний характер критичної оцінки свого стану в цілому. За результатами експертизи експерт дійшов висновку, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді помірної розумової відсталості, при цьому порушення її психічної діяльності виражені настільки, що повністю позбавляють її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У суду немає жодних підстав ставити під сумнів вищевказаний висновок експерта. Згідно з положеннями статті 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже з огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що внаслідок хронічного психічного захворювання [PERSON] повністю не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а відтак не знайшов підстав для визнання її обмежено дієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed