Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У січні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя , посилаючись на те, що 14.08.1997 року між сторонами було укладено шлюб, який вони розірвали 30.09.2010 року. За період шлюбу ними було набуто майно, а саме: автомобіль Сузукі, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], який проданий відповідачем, приблизною вартістю 120000 грн.; автомобіль Фольксваген Тігуан, 2010 року випуску, д.н.з. [NUMBER], приблизною вартістю 240000 грн.; садовий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,7 га. за тією ж адресою, приблизною вартістю 1600000 грн. Просив розділити між ними сумісно набуте майно, визнавши за ним право власності на: ? частину автомобіля Сузукі, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], який проданий відповідачем, приблизною вартістю 120000 грн.; ? частину автомобіля Фольксваген Тігуан, 2010 року випуску, д.н.з. [NUMBER], приблизною вартістю 240000 грн.; ? частину садового будинку за адресою: [ADDRESS] та ? частину земельної ділянки площею 0,7 га. за тією ж адресою, приблизною вартістю 1600000 грн. Стягнути з відповідача на його користь ? вартості автомобіля Сузукі, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], а саме 60000 грн. Стягнути з відповідача на його користь ? вартості автомобіля Фольксваген Тігуан, 2010 року випуску, д.н.з. [NUMBER], а саме 120000 грн.; Стягнути з відповідачки на його користь ? вартості садового будинку за адресою: [ADDRESS] та ? частини земельної ділянки площею 0,7 га. за тією ж адресою, а саме 800000 грн. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 14.08.1997 року було зареєстровано шлюб, який на підставі рішення дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2010 року розірвано. У шлюбі у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Після розлучення діти проживають разом з нею, перебувають на її утриманні. За період шлюбу на її ім'я придбано садовий будинок [ADDRESS] вартістю 31700 грн., та земельну ділянку, площею 0.0525 га, розташованою за цією ж адресою. На даний час у неї відсутня можливість сплатити вартість частки нерухомого майна, визначеної відповідачем у первісному позові та внести відповідну грошову компенсацію на депозитний рахунок суду. Окрім цього за час шлюбу було придбано легковий автомобіль Шкода Октавія Комбі А5, 2007 року випуску, дн [NUMBER], зареєстрований на ім'я відповідача. Беручи до уваги інтереси дітей, вона погоджується на припинення права на аліменти на дітей при визнані за неповнолітніми дітьми права власності на вищезазначене нерухоме майно ( садовий будинок та земельну ділянку), що відповідає положенням ст. 190 СК України. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила визнати за неповнолітніми дітьми право власності у рівних частках на садовий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0.0525 га, розташованою за цією адресою. Визнати за нею право власності на ? частину легкового автомобіля Шкода Октавія Комбі А5, 2007 року випуску, дн [NUMBER]. У ході розгляду справи позивач за первісним позовом неодноразово збільшував та уточнював позовні вимоги, остаточно просив визнати за ним право власності на ? частину садового будинку [ADDRESS], та ? частину земельної ділянки розташованою за цією ж адресою. Стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію за ? частину автомобіля Фольцваген Тігуан дн [NUMBER] у розмірі 27000 грн. Ухвалою суду від 17.03.2014 року зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя залишена без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, просили розглядати справу без їх участі. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, знаходить, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Положеннями ст. 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Виходячи зі змісту ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зважаючи на ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З огляду на ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Судом установлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.08.1997 року, який розірвано на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2010 року. За час перебування у шлюбі ними набуто наступне майно: садовий будинок [ADDRESS], земельна ділянка площею 0.525 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована в адміністративних межах Гатненської сільської ради, СТ «Турист», кадастровий номер 3222481600:02:008:0130, автомобіль «Фольцваген Тігуан » дн [NUMBER]. Вказані обставини підтверджуються :договорами купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки від 13 квітня 2006 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданого на ім'я [PERSON] від 22.02.2011 року, Державним актом на право власності на земельну ділянку від 18.02.2010 року, витягом про державну реєстрацію прав від 23.03.2011 року, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 13.04.2010 року. Таким чином, оскільки зазначене майно набуте сторонами в період зареєстрованого шлюбу, воно підлягає розподілу в рівних частках. Враховуючи наведені обставини та

Outcome: approved