Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] і просила суд розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 30.08.2004 року Ладижинським відділом реєстрації актів цивільного стану, Вінницької області, актовий запис№83. Після розірвання шлюбу\~ просила залишити їй прізвище «Стенічева». На обґрунтування позовних вимог позивачка повідомила, що з 30.08.2004року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 25.09.2007року народження. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Ведення спільного господарства не ведеться, шлюбні відносини припинено. Подальше спільне проживання та збереження сімї вважає за неможливе та таке, що суперечитиме її інтересам. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Стенічева». Позивачка та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу без їх присутності, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач з 30.08.2004року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] Спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинено. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та таким, що суперечитиме інтересам сторін. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, між ними відсутні взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, миритися вони не бажають, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу,\~\~залишити позивачці прізвище «Стенічева». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,2 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved