Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON], представник позивача за дорученням [PERSON], звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 21 листопада 2003 року померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,2944 га, розташована на території Стінянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області належна [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 016076, виданого 03 квітня 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією Томашпільського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона позбавлена змоги, в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, а тому з даним позовом вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник Стінянської сільської ради в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради [PERSON] надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, позовні вимоги визнає. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наспупного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 21 листопада 2003 року в с. Лозуватка Компаніївського району Кіровоградської області померла [PERSON]А.(а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,2944 га, розташована на території Стінянської сільської ради, посвідчена державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН № 016076 призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який виданий 03 квітня 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією, що підтверджується довідкою виданою Стінянською сільською радою № 4 від 19.01.2017 року. Крім того в довідці зазначено, що спадкоємцем за законом залишилася дочка, [PERSON], спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України не має ( а.с.16). Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 143735, виданого Стінянською сільською радою Томашпільського району Вінницької області [PERSON] дійсно є дочкою [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про одруження серії ІІ- АГ № 414960, виданого 26 серпня 1979 року Стінянською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, позивач уклала шлюб з [PERSON] прийнявши прізвище чоловіка [PERSON]П.(а.с.9). Згідно довідки, виданої Томашпільською державною нотаріальною конторою № 608/0116 від 27 грудня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на імя спадкодавця (а.с.12). Відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 25/0116 від 20 січня 2017 року спадкова справа після померлої 21 листопада 2003 року [PERSON] не заведена (а.с.17). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved