overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

У січні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.07.1988 Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва, актовий запис № 797. Подружжя має двох дочок: [PERSON] , 1986 р.н., яку відповідач удочерив, та [PERSON] , 1989 р.н. На протязі останніх шести років сімейне життя у сторін поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У сторін протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, зловживає спиртними напоями. На даний момент сторони не підтримують подружні стосунки. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач викликався в судове засідання повісткою, за останнім відомим місцем його реєстрації, проте до суду він не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.07.1988 Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва, актовий запис № 797. Подружжя має двох дочок: [PERSON] , 1986 р.н., яку відповідач удочерив, та [PERSON] , 1989 р.н. З позовної заяви вбачається, що протягом останніх двох років шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

У січні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.02.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 125. [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] . Одруження виявилось невдалим. Останні роки постійно виникають непорозуміння, внаслідок того, що кожен з нас має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Припинили підтримувати шлюбні відносини та вести спільне господарство. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяв сторін вбачається, що останні роки їх сім`я існує лише формально: вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

У січні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.06.2002 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 605. У подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] На даний момент між сторонами взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з позивачем. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяв сторін вбачається, що останні роки їх сім`я існує лише формально: не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

У січні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки виконавчий документ, який було повернуто стягувачеві на підставі п. 7 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» було втрачено під час пере поштової пересилки. Посилаючись на вказані обставини, просив суд видати дублікат виконавчого листа. У судове засідання учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30.07.2014 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто заборгованість у розмірі 13 507 доларів США 59 центів, що в еквіваленті на дату ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ становить 170 195 грн. 63 коп., пеню за несвоєчасну сплату процентів у сумі 128,36 доларів США, що в еквіваленті на дату ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ становить 1617 грн. 34 коп. Вказане рішення набрало законної сили, а тому на його виконання 08.12.2014 року Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2/756/3014/14. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року стягувач ПАТ «Брокбізнесбанк» замінено на [PERSON] у виконавчому провадженні з примусового викнання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.07.2017 року в справі за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Як вбачається з повідомлення Оболонського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві представнику ПАТ «Брокбізнесбанк», 13.01.2016 року державним виконавцем винесено постановою про відкриття виконавчого провадження №45976484. Постановою державного виконавця від 25.04.2016 року повернено виконавчий документ на підставі п. 7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно довідки Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 11.01.2019 року №45976484, оригінал виконавчого листа втрачено під час поштового відправлення. Відповідно до пп. 17.4 п. 17 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви стягувача про видачу дублікату виконавчого листа.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

У січні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.03.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області, актовий запис № 113, мотивуючи позов тим, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають різний характер та різні погляди на життя, останнім часом сторони не живуть однією сім`єю та не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини між ними припиненні. Спору щодо спільного майна подружжя, на теперішній час, не має Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавала, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. 08.05.2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 06.03.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області, актовий запис № 113. (а.с.4) Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

У січні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 510, мотивуючи позов тим, що одруження з відповідачкою виявилось не вдалим, шлюб фактично розпався, сторони втратили почуття поваги один до одного, проживають окрему, спільне господарство не ведуть. Майнового спору на теперішній час немає. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірванням шлюбу згодна. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 10.09.2013 року зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №510.(а.с.5) Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

У січні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управлінням юстиції Одеської області, актовий запис № 477, мотивуючи позов тим, з 23.02.2015 року сторони проживають окремо і спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спору щодо поділу спільного майна подружжя немає. Ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 25.10.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управлінням юстиції Одеської області, актовий запис № 477.(а.с. 3) Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з 23 лютого 2015 року. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

У січні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 273, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом року сторони сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ сумісного майна подружжя, утримання дитини та місця проживання дитини на теперішній час не має. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 30.06.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 273. (а.с.6) Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с. 7) Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved