Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У серпні 2013 року заступник прокурора м. Львова В.Голоюх звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради, в якому просить постановити рішення про витребування з незаконного володіння відповідача [PERSON] нежитлового приміщення по [ADDRESS], загальною площею 382,6 кв.м, вартістю 575 583,00 грн., повернути його у власність Львівській міській раді та визнати за Львівською міською радою право власності на вказане нежитлове приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що в ході перевірки прокуратурою м. Львова встановлено, що нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади м. Львова на підставі свідоцтва про право власності, яке видано 17 лютого 2006 року Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради. Згідно з Актом обстеження нерухомого майна №230 від 27 березня 2013 року вищевказане нежитлове приміщення (лазні) є вільним та договір оренди чи суборенди щодо цього приміщення ні з ким не укладався. В ході проведення перевірки також встановлено, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2012 року про закриття провадження у справі у зв'язку із визнанням мирової угоди право власності на вищевказане спірне нежитлове приміщення визначено за [PERSON]. 15 жовтня 2012 року на підставі цієї ухвали право власності [PERSON] на спірне приміщення було зареєстровано в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». В подальшому вказані нежитлові приміщення на підставі договору купівлі-продажу було відчужено відповідачу [PERSON] Відтак 27 травня 2013 року ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області скасована апеляційним судом Львівської області, а в подальшому позов по справі було залишено без розгляду. Оскільки майно - приміщення по [ADDRESS] вибуло з комунальної власності територіальної громади м. Львова без відповідної правової підстави, просить ухвалити рішення, яким витребувати вказане майно з незаконного володіння [PERSON] та визнати на нього право власності за Львівською міською радою. В судовому засіданні 20 січня 2014 року та 24 лютого 2014 року прокурор прокуратури м. Львова Леонтьєва Н.Б. та представник управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради Крикус В.В. позов підтримали, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судові засідання жодного разу не з'явились без поважних причин, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання 05 березня 2014 року всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення прокурора прокуратури м. Львова Леонтьєвої Н.Б. та представника управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради Крикус В.В., з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади м. Львова на підставі свідоцтва про право власності, яке видано 17 лютого 2006 року Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради на підставі розпорядження №172 від 17 лютого 2006 року. Згідно з Актом обстеження нерухомого майна №230 від 27 березня 2013 року вищевказане нежитлове приміщення (лазні) є вільним та договір оренди чи суборенди щодо цього приміщення не укладався. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2012 року про закриття провадження у справі у зв'язку із визнанням мирової угоди право власності на вищевказане нежитлове приміщення було визнано за [PERSON] 15 жовтня 2012 року на підставі цієї ухвали право власності [PERSON] на спірне приміщення було зареєстровано в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». В подальшому, 19 листопада 2012 року вказані нежитлові приміщення на підставі договору купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального кругу [PERSON] було відчужено відповідачу [PERSON] Відтак 27 травня 2013 року ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області скасована апеляційним судом Львівської області, а в подальшому позов по справі було залишено без розгляду. Оскільки ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2012 року - приміщення по [ADDRESS] вибуло з комунальної власності територіальної громади міста без відповідної правової підстави - за відсутності ухвали Львівської міської ради про продаж чи інше відчуження такого об'єкта - таке право підлягає поновленню. Положеннями ст. 330 ЦК України передбачено, що на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. У відповідності до ч.1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та з чужого незаконного володіння [PERSON] слід витребувати нежитлове приміщення загальною площею 382,6 кв.м. по [ADDRESS] та повернути його у власність Львівської міської ради, за якою таке право слід визнати. З відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави.

Outcome: approved