Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом у якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 28 листопада 2005 року, згідно договору дарування вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. В 1998 році в будинку був зареєстрований її племінник [PERSON] Однак, з 2006 року по даний час відповідач без поважних причин в будинку не проживає і житловою площею не користується. [PERSON] зловживає спиртними напоями, не працює і його теперішнє місце проживання не відоме. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання не прибув, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власниками будинку [ADDRESS], згідно договору дарування від 28 листопада 2005 року № 1-8789, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 3). Відповідач по справі [PERSON] 1 липня 1989 року зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується будинковою книгою, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с. 5-7). Згідно акту складеного депутатом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 11 серпня 2014 року відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 2006 року (а.с. 4). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач, або члени його сім'ї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні не доведено, що відповідач був відсутнім в будинку понад шість місяців з поважних причин. Не встановлені дані обставини і судом. Суд вважає, що позивач надав достатньо доказів про те що відповідач без поважних причин передбачених чинним законодавством понад 6 місяців не проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно статті 163 ЖК України відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням в житловому будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved