Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач), третя особа: Орган опіки та піклування в особі Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, в якому просила позбавити Відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2013 року Позивачка уклала шлюб з [PERSON] та зареєстрували його у Ватутінській сільській раді Нововодолазького району Харківської області, і прожила з ним до травня 2007 року. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який після народження перебуває на утриманні позивачки та проживає разом з нею. Майже одразу після народження сина сторони почали жити окремо, а згодом розлучилися. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, моральна та матеріально не підтримує дитину. Окрім того, Відповідач систематично порушував зобов'язання по сплаті аліментів, невчасно їх вносив, а згодом і зовсім припинив сплачувати кошти на утримання дитини, зокрема на час подачі позову до суду заборгованість Відповідача по сплаті аліментів складає майже 40 000,00 грн. та прокуратурою Оболонського району міста Києва порушено кримінальне провадження № 42015100050000093 про притягнення Відповідача до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, зовсім не цікавиться фізичним та розумовим розвитком сина, не відвідує з дитиною лікарів, хоча дитина перебуває на обліку у окуліста та кардіолога, не ставить запитань щодо його подальшого життя, зі свого боку дитина давно втратила інтерес до батька, ніколи не згадує про нього та не проситься на зустрічі з ним, так як дитина часто буває у бабусі і дідуся (батьків Відповідача), то регулярно бачиться там з батьком, але не отримує необхідної уваги до себе. Вищезазначене свідчить про те, що Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні 12.11.2015р. до участі у справі залучено орган опіки і піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с.25). Відповідачем подано суду заперечення на позовну заяву щодо позбавлення батьківських прав (а.с.34-36), в яких зазначено, що він перебував в шлюбі з Позивачкою з 2003 по 2011 рік. Через відсутність порозуміння та поваги один до одного, часті сварки, невдоволення Позивачки його матеріальним становищем - спільне родинне життя не склалося, втім від виховання дитини та своїх батьківських обов'язків він ніколи не відмовлявся і відмовлятися не збирається. На момент винесення Шевченківським судом рішення про стягнення з Відповідача аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно, він тимчасово не працював, в зв'язку з чим щомісячно сплачувати визначену судом суму грошових коштів не мав можливості. Разом з тим, передавав (переказував) Позивачці грошові кошти на утримання дитини, в прийнятних для його матеріального становища розмірах, про що Позивачкою було складено відповідні розписки. В своїй позовній заяві Позивачка сама зазначає про регулярні зустрічі дитини з батьком, під час перебування сина у батьків Відповідача. Твердження Позивачки, що Відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не відповідають дійсності та оцінка Позивачкою обсягу спілкування батька з дитиною є сугубо суб'єктивною та упередженою, зумовлена негативним ставлення Позивачки до Відповідача та невдоволенням сумою аліментів, що сплачуються ним на дитину. Окрім того, позбавлення Відповідача батьківських прав відносно спільної з Позивачкою дитини не враховує інтересів самої дитини, яка добре відноситься до батька та регулярно з ним спілкується. Позивачка подала суду додаткове обгрунтування позову про позбавлення батьківських прав (а.с.56-59), в якому зазначила, що станом на 04.12.2015р. згідно довідки-розрахунку ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві сума заборгованості Відповідача по сплаті аліментів складає 43 467,46 грн. Окрім того в 2015 році Відповідачем не було сплачено жодного платежу в рахунок оплати аліментів. Грошові кошти, на які посилається Відповідач як на сплату аліментів, сплачувались його матір'ю - [PERSON]. Ухилення Відповідача є навмисним, він повністю розуміє наслідки своєї поведінки, крім того Позивачка ніколи не створювала перешкод для сумісного піклування про їх дитину. Так, жодного разу Відповідач навіть не поцікавився за які кошти вона виховує дитину, про те, що дитину потрібно одягати, годувати, навчати, виховувати, а іноді і лікувати. Позивачка зазначила, що Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, що проявляється у тому, що батько самостійно не проявляє ініціативи в спілкуванні з дитиною, батько не бере участі у навчанні та позашкільному житті дитини, не турбується про стан здоров'я сина, не сплачує коштів на утримання дитини. Позивачкою було проведено всі можливі заходи для залучення Відповідача до виховання сина, але жоден з них не дав позитивних результатів, а тому застосування одного із виняткових заходів сімейно-правової відповідальності, яким є позбавлення його батьківських прав - є доцільним. В судовому засіданні Позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні, з підстав зазначених у запереченнях. Орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації надав суду висновок від 17.12.2015р. щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та просив розглядати справу без участі їх представника. Представник Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації - Кошовий Г.І. підтримав висновок, який був наданий органом опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації. Суд, вислухавши Позивача, Відповідача та представника органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що 01 жовтня 2003 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]) було укладено шлюб, який зареєстровано у Ватутінській сільській раді Нововодолазького району Харківської області, запис за № 15, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] (а.с.7). 31 травня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 179 від 31.05.2011р., що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 30.09.2011р. (а.с.8). У шлюбі сторін народився син - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 16.02.2007р. зроблено відповідний актовий запис за №365 та відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві видано Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно вказаного Свідоцтва про народження матір'ю [PERSON] записана [PERSON], а батьком - [PERSON]. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2012р. у справі № 2/2610/4342/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно з 26 жовтня 2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.73). Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2014р. у справі № 761/3623/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) у зв'язку із несплатою аліментів, позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] (пеню) в сумі 5 793 грн. у зв'язку з виникненням заборгованості по аліментах, судовий збір у розмірі 243,60 грн., а всього підлягає стягненню 6 036,60 грн. (а.с.70-72). Позивачка зазначила, що Відповідач ухиляється від сплати аліментів у визначеному судом розмірі 1000,00 грн. на місяць, в зв'язку з чим має заборгованість по сплаті аліментів станом на 02.09.2015р. в сумі 40 467,46 грн., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 32195809 про примусове виконання виконавчого листа № 2610/3429/2012, виданого 10.04.2012р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно (а.с.9), постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 43388107 про примусове виконання виконавчого листа № 761/3623/14, виданого 20.03.2014р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 6 036,60 грн. (а.с.10), довідкою-розрахунком по аліментах від 04.12.2015р. (а.с.60). Окрім того, Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 4201510005000093 за фактом ухилення [PERSON] з 26.10.2011р. від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої дитини [PERSON], 2007р.н. (а.с.12,13) Згідно довідки від 10.08.2015р. № 211 [PERSON], навчається в 3-А класі середньої загальноосвітньої школи № 45 - загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів Подільського району м. Києва (а.с.60-а). Відповідно до характеристики учня 3-А класу СЗШ № 45 м. Києва [PERSON], мама систематично відвідує батьківські збори та приймає активну участь у житті дитини, тато не цікавиться сином, жодного разу у школі його не бачили, дитина ніколи про нього не говорить (а.с.61). Згідно довідки з дитячого садка № 486 зазначено, що тато на протязі перебування дитини в дитячому садку не був, на батьківські збори і всі кошти сплачувала мама, про дитяче виховання в дитячому садку тато не цікавився, дитина ніколи про тата не розповідала. (а.с.64). Відповідно до довідок Дитячої громадської організації «Оболонь-гросмейстер» від 15.12.2015р. та Дитячого скаутського табору «Горка» зазначено, що [PERSON] з вересня 2013 року займається у гуртку по шахам та тричі у період з 2014 по 2015 рік тричі перебував на відпочинку у Дитячому скаутському таборі «Горка», ані в гуртку, ані в табору батько жодного разу не відвідував сина. Згідно довідки про доходи, виданої [PERSON] ТОВ «Торнадо» встановлено, що Відповідач працює у ТОВ «Торнадо» на посаді менеджеру відділу продажів на постійній основі з неповним робочим тижнем та за період з січня 2015р. по жовтень 2015р отримав заробітну плату в загальному розмірі 10 137,85 грн. (а.с.37). З матеріалів справи вбачається, що Відповідач в міру своїх матеріальних статків частково сплачував аліменти на утримання сина шляхом переказу грошових коштів на картку Позивачки або передачі останній грошових коштів у відповідних сумах, що підтверджується відповідними квитанціями та розписками (а.с.40-50). Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Разом з тим, в судовому засіданні Позивачка не заперечувала того факту, що неповнолітній [PERSON] часто відвідує дідуся та бабусю - батьків Відповідача, де бачиться та проводить час зі своїм батьком, вони разом граються та інколи гуляють разом. Акцентувала увагу на тому, що це не власна самостійна ініціатива Відповідача, а ситуація за якої він бачиться з сином по ініціативі саме батьків Відповідача, які беруть до себе онука, зокрема на вихідні. У висновку органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 21.12.2015р. № 106-10015 зазначено, що [PERSON] ставить питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], оскільки на її думку батько неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки до сина. Разом з тим, малолітній [PERSON] відвідував дитячого психолога. Відповідно до висновку психологічного обстеження, [PERSON] висловлює позитивне ставлення до батька, з батьком хлопчик любить спілкуватись та гратись у настільний теніс. В результаті проведеного психологічного обстеження, з'ясовано, що хлопчик має емоційну прихильність як до матері, так і до батька, має до них позитивне ставлення. Відтак, Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.82). Як вбачається з матеріалів справи, Позивачкою не надано достатніх, належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58-59 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, та таких не здобуто в судовому засіданні. Так, факт несплати Відповідачем в повному обсязі аліментів на утримання дитини та той факт, що батько самостійно не проявляє ініціативи в спілкуванні з дитиною, за встановлених у судовому засідані обставин, не може бути єдиними підставами для позбавлення Відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина. Навпаки, відповідач заперечує своє ухилення від виконання батьківських обов'язків стосовно неповнолітнього сина, бере та бажає брати участь у його вихованні. Будь яких достовірних доказів щодо негативного його впливу на дитину суду не надано. Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані по справі докази, оскільки судом не добуто належних та допустимих доказів того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, з урахуванням того, що відповідач працює та не має негативних характеристик, його бажання брати участь у вихованні сина та виконувати свої батьківські обов'язки, враховуючи також позитивне ставлення дитини до батька та батька до дитини, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківські обов'язки, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], - не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 19, 164, 165 Сімейного кодексу України, з урахуванням п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», та

Outcome: dismissed