Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 27 квітня 2007 року з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 64/2007/С (далі Кредитний договір). Згідно п. п. 1.1.-1.5. Кредитного договору [PERSON] надав позичальникові кредит для купівлі товару в розмірі 8910 грн на строк до 27 жовтня 2008 року. Відповідно до п. 2.5.2. Кредитного договору, погашення відповідної частини Кредиту, сплата процентів, здійснюється згідно умов зазначених у п. 2.5.6. цього Кредитного договору, шляхом договірного списання Банком коштів з Поточного рахунка Позичальника щомісяця в дату зазначену у Графіку. Процентна ставка за Кредитним договором встановлена на рівні 20 % річних (п. 1.4. Кредитного договору). За змістом п. 2.5.1. Кредитного договору Позичальник зобовязується щомісячно до 1 числа кожного календарного місяця поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів у касу Банку або безготівковим перерахуванням у сумі не менше суми чергового погашення відповідної частини кредиту встановленої у Графіку та суми нарахованих відсотків, згідно п. 2.4. Кредитного договору. Згідно п. 4.1. Кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 відсотка, що обчислюється із суми неповерненого кредиту та/або несплачених відсотків за кожен день прострочення. Заборгованість відповідача за Кредитним Договором станом на 29 червня 2015 року становить 12246,94 грн та складається із суми кредиту 8910 грн, процентів за користування кредитом 2996,59 грн, штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 340,35 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення заочного розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Так як відповідач від якої не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності у судове засідання не зявився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 27 квітня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір № 64/2007/С (а. с. 7-13) (далі Кредитний договір). За змістом п. п. 1.1.-1.5. Кредитного договору [PERSON] надає Позичальникові грошові кошти у сумі 8910 грн у порядку і на умовах, визначених цим Договором та Додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені у майбутньому і складатимуть невідємну частину цього Договору. Кредит надається Позичальникові для купівлі Товару. Кредитні кошти надаються терміном до 27 жовтня 2008 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 20 % річних. Згідно п. 2.4. Кредитного договору плату визначену п. 1.4. цього Договору Позичальник зобовязується вносити на фактичну суму наданих кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами із розрахунку рік рівний 365/366 дням, місяць рівний календарній кількості днів. Відповідно до п. 2.5.1. Кредитного договору Позичальник зобовязується щомісячно до першого числа кожного календарного місяця поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням у сумі не меншій сумі чергового погашення відповідної частини Кредиту, встановленої у Графіку (додаток № 1 до цього Кредитного договору) та суми нарахованих відсотків відповідно до п. 2.4. Договору. За змістом п. 3.3. Кредитного договору Позичальник зобовязаний щомісячно повертати частини кредитних коштів згідно з умовами визначеними у п. 2.5.1. цього Договору. Не пізніше визначеного п. 1.3. цього Договору строку повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п. 2.3. цього Договору, а також на вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню. П. п. 4.1., 4.4. Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 %, що обчислюється із суми неповерненого кредиту та/або несплачених відсотків за кожен день прострочення. За кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3. цього Договору, позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5 % від суми кредитних коштів, зазначеної у п. 1.1. цього Договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, що регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. У порушення умов Кредитного договору та зазначених правових приписів, станом на 29 червня 2015 року [PERSON] допустив заборгованість за Кредитним договором в розмірі 12246,94 грн, з яких: 8910 грн заборгованість за кредитом; 2996,59 грн заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 340,35 грн штраф за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (а. с. 4, 5). Згідно п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року № 63 у [PERSON] акціонерному товаристві «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» запроваджено тимчасову адміністрацію з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлена у 2015 році мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня 1218 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн, а саме 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved