Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, доповненим у подальшому до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвеєва В.А., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області ), посилаючись на те, що 20 серпня 2007 року між нею та Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі- ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АК Промінвестбанк» (далі- ПАТ «АК Промінвестбанк») було укладено договір про іпотечний кредит №69-01-750 ( далі-Кредитний договір), за умовами якого Банк надав їй кредит у сумі 503000,00 доларів США зі строком повернення до 19 серпня 2022 року. Позивачка зазначала, що 20 серпня 2007 року в якості забезпечення зобов'язань за вказаним Кредитним договором, між нею та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «АК Промінвестбанк» було укладено іпотечний договір №69-01-751 від 20 серпня 2007 року, за умовами якого вона передала в іпотеку банку домоволодіння [ADDRESS], та складається з: житлового будинку (літ. А), житлового будинку (літ. З), вбиральні ( літ. Г), огородження (1-4), цистерни (1), мостіння (11), що належало їй на праві власності. Вказувала, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 17 жовтня 2011 року, що набрало законної сили 22 квітня 2012 року, з неї на користь ПАТ «АК Промінвестбанк» було стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 581981,53 доларів США. 17 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов п.2.2 якого, внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальника належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставне майно, іншими правами вимоги за кредитними договорами забезпечення, зокрема, права вимоги до [PERSON] за кредитним договором. 06 травня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №762, щодо звернення стягнення на домоволодіння [ADDRESS], та складається з: житлового будинку (літ. А), житлового будинку (літ. З), вбиральні ( літ. Г), огородження (1-4), цистерни (1), мостіння (11), що належить їй на праві власності. Зазначала, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації належного їй домоволодіння, необхідно задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання нею, тобто боржником умов кредитного договору з 17 грудня 2012 року по 01 квітня 2014 року, а саме заборгованість за кредитом - 5340974,31 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 2749981,53 грн., та суми оплати, що здійснена ТОВ «Кредитні ініціативи» за вчинення виконавчого напису - 15755,00 грн., що разом становить суму загальної заборгованості станом на 1 квітня 2014 року у розмірі 8106710,84 грн. Вказувала, що на підставі виконавчого напису №762 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкрите виконавче провадження №49597501. Про наявність виконавчого напису №762 вона дізналася з вимоги державного виконавця від 03 березня 2017 року №09.1-1172/В-7. Стверджувала, що виконавчий напис №762 всупереч вимогам ст.88 Закону України «Про нотаріат» вчинено після спливу трьох років після виникнення права вимоги щодо повернення заборгованості за тілом кредиту, а також що при вчинені виконавчого напису, приватним нотаріусом не були дотримані вимоги діючого законодавства щодо його вчинення, оскільки приватний нотаріус при вчиненні цього напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин. Також вказувала, що виконавчий напис не міг бути вчиненим, оскільки ТОВ «Кредитні ініціативи» не було надано нотаріусу документів, які підтверджували факт безспірності суми заборгованості станом на 06 травня 2014 року, що є обов'язковою умовою для вчинення виконавчого напису, а також договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи». Крім того, позивачка стверджує, що виконавчий напис був виданий після спливу позовної давності. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №762, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А., 06 травня 2014 року, щодо звернення стягнення на домоволодіння [ADDRESS], та складається з: житлового будинку (літ. А), житлового будинку (літ. З), вбиральні (літ. Г), огородження (1-4), цистерни (1), мостіння (11), що належить їй на праві власності. Представник позивача, діючий на підставі договору про надання адвокатської допомоги та ордеру від 10 липня 2017 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі (а.с.5, 6). Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», діючий за довіреністю від 07 квітня 2017 року в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Раніше надав до суду заперечення проти позову від 10 жовтня 2017 року, а також відзив на доповнення до підстав позову від 12 січня 2018 року, та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 137-140,141). В обґрунтування заперечень, представник ТОВ «Кредитні ініціативи» за довіреністю від 07 квітня 2017 року посилався на те, що позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з підстав того, що нотаріусу при вчиненні виконавчого напису було надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень та іпотечну вимогу. Стверджував, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. За таких обставин, представник ТОВ «Кредитні ініціативи» вважає, що виконавчий напис №762 від 06 травня 2014 року, вчинений у відповідності до вимог закону, підстави для задоволення позовних вимог відсутні, тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 137-140). Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв В.А. в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини своєї не явки суд не повідомив (а.с. 181). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини своєї не явки суд не повідомив (а.с. 181). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому, при ухваленні рішення, суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Матеріалами справи встановлено, що 20 серпня 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «АК Промінвестбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №69-01-750, за умовами якого Банк надав останній кредит у сумі 503000,00 доларів США зі строком повернення до 19 серпня 2022 року (а.с.8-10). 20 серпня 2007 року в якості забезпечення зобов'язань за вказаним Кредитним договором, між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «АК Промінвестбанк» та позивачкою було укладено іпотечний договір №69-01-751 від 20 серпня 2007 року, за умовами якого остання передала в іпотеку банку домоволодіння [ADDRESS], та складається з: житлового будинку (літ. А), житлового будинку (літ. З), вбиральні ( літ. Г), огородження (1-4), цистерни (1), мостіння (11), що належало їй на праві власності (а.с.13-17). Встановлено, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 17 жовтня 2011 року, що набрало законної сили 22 квітня 2012 року, з [PERSON] на користь ПАТ «АК Промінвестбанк» було стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 581981,53 доларів США (а.с.18-19). З матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов п.2.2 якого, внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальника належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставне майно, іншими правами вимоги за кредитними договорами забезпечення, зокрема, права вимоги до [PERSON] за кредитним договором (а.с.21-23). Судом встановлено, що 06 травня 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвеєва В.А. із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки №69-01-751, що посвідчений 20 серпня 2007 року Гончаровою С.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу , за реєстровим номером Д-403, укладеному в забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору №69-01-750 від 20 серпня 2007 року, сторонами якого є ТОВ «Кредитні ініціативи» та позивачка, з вказівкою, що виконавчий напис може бути пред'явлений до виконання протягом одного року з моменту його вчинення (а.с.48-49). 06 травня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №762, щодо звернення стягнення на домоволодіння [ADDRESS], та складається з: житлового будинку (літ. А), житлового будинку (літ. З), вбиральні ( літ. Г), огородження (1-4), цистерни (1), мостіння (11), що належить на праві власності [PERSON] За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного домоволодіння, необхідно задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання позивачкою, тобто боржником умов кредитного договору з 17 грудня 2012 року по 01 квітня 2014 року, а саме заборгованість за кредитом - 5340974,31 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 2749981,53 грн., та суми оплати, що здійснена ТОВ «Кредитні ініціативи» за вчинення виконавчого напису - 15755,00 грн., що разом становить суму загальної заборгованості станом на 1 квітня 2014 року у розмірі 8106710,84 грн. У виконавчому написі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв В.А. зазначає період стягнення з 17 грудня 2012 року по 01 квітня 2014 року (а.с.46). Матеріалами справи встановлено, що за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» від 07 грудня 2015 року на підставі виконавчого напису №762 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкрите виконавче провадження №49597501, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 09 грудня 2015 року (а.с.90,94). З позовної заяви вбачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачка зазначала наявність спору щодо її заборгованості за кредитним договором, яка була вже з неї стягнута за рішенням суду, не надання нотаріусу належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості, вчинення виконавчого напису після спливу трьох років, який обчислюється з моменту виникнення права вимоги та не надання відповідачем нотаріусу договору про відступлення права вимоги. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1ст.1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення боржника. Відповідно до п. 2.1. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається відповідна заява. На виконання вимог Постанови Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» ТОВ «Кредитні ініціативи» було надано приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи на підтвердження безспірності заборгованості, а саме: заяву на вчинення виконавчого напису; копію кредитного договору № 69-01-750 від 20 серпня 2007 року; розрахунок заборгованості та виписку по кредитному договору № 69-01-750 від 20 серпня 2007 року станом на 01 квітня 2014 року; копії договорів про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, копію іпотечної вимоги з доказами її направлення Іпотекодавцю; копію реєстру поштового відправлення від 04 квітня 2014 року, копію графіка погашення кредитної заборгованості, копію заяви-анкети позичальника на отримання кредиту, копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копію державного акту на право власності на земельну ділянку, копію іпотечного договору, копію паспорту Іпотекодавця; копію податкового номеру у ДРФО Іпотекодавця; витяг з Реєстру позичальників до договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року; витяг з Додатку до договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року; копію довіреності представника ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с.46-86). Отже, відповідачем ТОВ «Кредитні ініціативи» було надано приватному нотаріусу всі необхідні документи, у відповідності до вимог чинного законодавства України, для вчинення виконавчого напису за кредитним договором № 69-01-750 від 20 серпня 2007 року. Згідно п. 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. З матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2014 року відповідачем ТОВ «Кредитні ініціативи» на адресу позивача було направлено письмову вимогу про усунення порушень та вимогу про добровільне виселення. В даній вимозі також зазначалось, що невиконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення кредиту вважається істотним порушенням умов Кредитного договору, тож банк буде змушений почати примусове стягнення заборгованості за кредитним договором. Також містилося попередження, що в разі невиконання вимоги, банк має право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом подачі позову про зверненя стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису. З моменту направлення вимоги, жодних документів на підтвердження її виконання до ТОВ «Кредитні ініціативи» не надходило (а.с. 68). Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєва В.А. виконавчий напис був виданий 06 травня 2014 року, тобто після спливу тридцяти днів з моменту надіслання письмової вимоги про усунення порушень. Як зазначено у ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність. Відповідно до умов договору про іпотечний кредит №69-01-750 від 20 серпня 2007 року, укладеного між позивачкою та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» строк дії вказаного договору до 19 серпня 2022 року. Пунктом 5.1 Іпотечного договору від 20 серпня 2007 року, укладеного між позивачкою та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації незалежно від настання строку виконання Іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за договором про іпотечний кредит - при виникненні підстав, вказаних у п.3.1.5 цього Договору (невиконання іпотекодавцем зобов'язань за договором про іпотечний кредит). Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність становить три роки. Згідно ч.1 ст.260 ЦК України, обчислення позовної давності починається з моменту, коли кредитор дізнався, або повинен був дізнатися про порушення умов договору. Згідно зі ст. 259 ЦК України, позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Кредитний договір не містить умов збільшення сторонами строків позовної давності по вимогам про стягнення заборгованості, а отже, для вимог банку про стягнення заборгованості з позивача встановлюється загальний строк позовної давності. Оскільки рішенням Южного міського суду Одеської області від 17 жовтня 2011 року, що набрало законної сили 22 квітня 2012 року, з [PERSON] на користь ПАТ «АК Промінвестбанк», яке є правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 581981,53 доларів США, то суд вважає що перебіг позовної давності був перерваний. Згідно ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, права на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином, за думкою суду з 22 квітня 2012 року, тобто з моменту набрання рішенням Южного міського суду Одеської області від 17 жовтня 2011 року законної сили, перебіг позовної давності почався заново. Суд вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв В.А. видав виконавчий напис від 06 травня 2014 року в межах загального строку позовної давності. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягають. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 640,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с.4а). Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судовий збір позивачу не повертається.

Outcome: dismissed