Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У серпні 2016 року заявники звернулися до суду з указанною заявою, посилаючись на те, що перебувають у шлюбі з 14.08.2004 року і від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер. З приводу виховання та утримання малолітнього сина 26.08.2016 року між ними укладено відповідний договір. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між ними не можливе, тому просять його розірвати. Заявники в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їхній відсутності. У поданих до суду заявах заявники вказали про підтримання заявлених вимог. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини заявників, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частинами 3, 4 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 14.08.2004 року між заявниками відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. 26.08.2016 року між заявниками укладено письмовий договір, яким відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України визначено з ким із них буде проживати їхній малолітній син, яку участь у забезпеченні умов життя дитини братимуть батьки та умови здійснення ними права на особисте його виховання. У зв'язку з відсутністю між заявниками взаєморозуміння наміру зберігати сім'ю вони не мають та заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved