Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

У січні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовну заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] в порушення умов договору від 15.10.2010 року, укладеного між сторонами, допустила заборгованість за кредитом, яка станом на 18.09.2019 року становить 39045 грн. 27 коп. Оскільки відповідач порушує взяті на себе за вказаним договором зобов`язання й не повертає заборгованість добровільно, позивач просить стягнути з неї заборгованість за договором та судові витрати у справі на його користь. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області 20 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилася до суду надала заяву про розгляд справи за ї відсутності Позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що погасила частину заборгованості за договором кредиту. Просила її врахувати при винесені рішення. Надала копію квитанції про оплату 24000 гривень за платіжними картками від 31.01.2020 року. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, які сповіщені про розгляд справи належним чином, так як надані докази є повними і достатніми для розгляду справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані по справі докази, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 15.10.2010 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання 15.10.2010 року заяви, в якій зазначено, що відповідач погодилася, що дана заява разом з «Умовами кредитування» та «Тарифами банку» складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її особистим підписом в заяві (а.с.15). [PERSON] погодилася з Умова та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку, що підтверджується її особистим підписом у довідці про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» (а.с.16). За твердженням позивача [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості у відповідача в порушення умов договору наявна заборгованість по кредиту, яка станом на 18.09.2019 року становить 39045 грн. 27 коп., та складається з наступного: 19141 грн. 21 коп. заборгованість за тілом кредиту; 8880 грн. 28 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; заборгованість по процентам відсутня; 7939 грн. 29 коп. - пеня за прострочене зобов`язання; 749 грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг\~500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1835 грн. 49 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, встановлено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами , висновками експертів, показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України). Заперечуючи позовні вимоги відповідач до суду 06.02.2020 року надала копію квитанції від 31.01.2020 року про сплату 24000 грн. за платіжними картками. Та надала підтвердження про направлення вказаного доказу по справі рекомендованим листом на адресу позивача. Станом на день розгляд справи від представника позивача не надійшло інформації про спростування та неналежність даного доказу. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Враховуючи, що надана відповідачем квитанція про сплату суми боргу належним чином обґрунтована, підтверджує часткове погашення заборгованості за договором кредиту, стосується предмета доказування, суд визнає його належним доказом та приймає його на підтвердження часткового виконання зобов`язання перед позивачем. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, враховуючи, що відповідач [PERSON] надала суду копію квитанцій від 31.01.2020 року, яка свідчать про часткове погашення заборгованості по кредиту, суд вважає за необхідне зменшити розмір стягнення з відповідача в частині заборгованості за тілом кредиту на загальну суму 4021 грн. 49 коп. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 8688 грн. 29 коп., яка складається з наступного: 7939 грн. 29 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 749 грн. 00 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. та штрафів - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 1835 грн. 49 коп. штраф (процентна складова), суд зазначає наступне. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року та № 6-1374цс17 від 01 жовтня 2017 року. Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості по пені в сумі 8688 грн. 29 коп. задоволенню не підлягають. Отже, суд знаходить позов обґрунтованим в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 15.10.2010 року в загальній сумі 6356 грн. 98 коп., яка складається з наступного: 4021 грн. 49 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 2335 грн. 49 коп. - штрафи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 313 грн. 12 коп.

Outcome: partial