Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON].) звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» в особі філії ТОВ «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» у м. Одесі, Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», третя особа: Непідприємницьке товариство Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03.10.2012 між ним та Непідприємницьким товариством Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» було укладено Договір №0000023-ДВС про виплату пенсії на визначений строк. Починаючи з обраної учасником дати настання пенсійного віку - 03.12.2012, адміністратор зобов'язався виплачувати позивачу пенсійні виплати, виходячи з коштів, які обліковувались на індивідуальному пенсійному рахунку учасника. Однак, починаючи з 03.12.2012 і по день звернення до суду адміністратором на користь позивача було сплачено одноразово лише 222,11 грн. Позивач зазначає, що у зв'язку з невиконанням адміністратором умов договору утворилась значна заборгованість у розмірі 10 784,89 грн., які позивач просив стягнути з відповідача-1. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.08.2016 у справі відкрито провадження. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.02.2017 замінено неналежних відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» в особі філії ТОВ «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» у м. Одесі та Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» на належного відповідача - Непідприємницьке товариство Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» (далі по тексту - Фонд), виключивши його з числа третіх осіб; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ТОВ «Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів»; направлено справу №522/14810/16-ц до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2017 справу №522/14810/16-ц прийнято до провадження Печерського районного суду м. Києва, судове засідання призначене на 30.05.2017 о 09:00 год. 08.08.2017 на адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення до позовної заяви, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 26 716 грн. 12 коп. Відповідно до Закону України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017, Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) викладено в новій редакції. Згідно п. 9 Перехідних положень ЦПК України, встановлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 05.04.2018 відповідачем через канцелярію суду подано відзив, відповідно до якого відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, просить відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що вимоги позивача є погашеними, оскільки, позивач ні до 13.04.2017 (крайній строк для заявлення кредиторами своїх вимог до Фонду), ні в подальшому не звернувся та не надав комісії з припинення Фонду письмову заяву про виплату йому заборгованості. У судове засідання, призначене на 11.04.2018, позивач не з'явився, водночас, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність (а.с. 89). Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні 11.04.2018 заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на те, що відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, водночас, не повідомив суду про причини своєї неявки, суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 03.10.2012 між позивачем та Непідприємницьким товариством Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» було укладено Договір №0000023-ДВС про виплату пенсії на визначений строк (далі по тексту - Договір). Згідно п. 1.1. Договору, предметом цього Договору є здійснення Пенсійним фондом пенсійних виплат Учаснику у розмірі, порядку та на умовах, зазначених у цьому Договорі. Учасник відповідно до умов Пенсійного контракту №0000842/1 від 22.02.2005 і вимог Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» має право на отримання пенсійних виплат (п. 1.2. Договору). Відповідно до п. 2.1. Договору, на момент підписання Договору, Учасником шляхом подання до Адміністратора відповідної заяви визначена дата настання пенсійного віку - 03.12.2012. За п. 2.2. Договору, розрахунок пенсії на визначений строк починається з обраної Учасником дати настання пенсійного віку. Згідно п. 2.3. Договору, розмір кожної пенсійної виплати розраховується Адміністратором у відповідності до чинного законодавства, виходячи з суми пенсійних коштів, що обліковуються на індивідуальному пенсійному рахунку Учасника на день розрахунку Виплати та кількості Виплат, які мають бути здійснені виходячи з строку, на який укладено Договір, та обумовленої Договором періодичності Виплат. Періодичність розрахунку та здійснення Виплат - 1 раз на місяць (місяць, квартал або рік) (п. 2.4. Договору). Обов'язки Адміністратора визначені у п. 3.2. Договору, серед яких, зокрема передбачено, що Адміністратор зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі здійснювати виплати, передбачені цим Договором. Права Учасника передбачені у п. 3.4 Договору, серед яких, зокрема передбачено, що Учасник має право на своєчасне і в повному обсязі отримання щорічних пенсійних виплат в порядку й на умовах, зазначених в цьому Договорі. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором, що спричинило наявність заборгованості у відповідача, що не заперечується останнім. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 по справі №815/5165/15, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017, задоволено позовні вимоги Фонду до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Ю.П., ФГВФО, третя особа: АТ «ІМЕКСБАНК» про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, бездіяльність ФГВФО щодо неповернення Фонду пенсійних активів у розмірі 31 018 863 грн. 35 коп. визнано протиправною, зобов'язано ФГВФО повернути Фонду пенсійні активи у розмірі 31 018 863 грн. 35 коп. Постановою державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Байрамова Т.Р. від 07.08.2017 відкрито виконавче провадження №54444599 з примусового виконання виконавчого листа №815/5165/15, виданого Одеським окружним адміністративним судом 13.06.2017. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 з примусового повернення 31 018 863 грн. 35 коп. пенсійних активів ФГВФО не виконане. Відповідно до протоколу зборів засновників Фонду №27/12-16 від 27.12.2016, зборами засновників було прийнято рішення та розпочато процедуру ліквідації Фонду. За п. 3 Розділу І. Загальні положення Порядку здійснення окремих дій, пов'язаних із припиненням недержавних пенсійних фондів, затвердженого Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг 29.08.2006 №6154, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2006 за №1058/12932, ліквідація - припинення діяльності пенсійного фонду, внаслідок якого відбувається його припинення як юридичної особи без правонаступників. Відповідно до пункту 1) частини першої статті 17 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», ліквідація пенсійного фонду здійснюється на підставі рішення засновників пенсійного фонду. Рішення про ліквідацію фонду прийняте відповідно до пункту 1 або 2 цієї частини погоджується з Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Рішення зборів засновників Фонду про ліквідацію Фонду, план ліквідації та персональний склад ліквідаційної комісії було погоджено Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг шляхом видачі розпорядження №199 від 02.02.2017. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Цивільного кодексу України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. При цьому, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (частина п'ята статті 105 ЦК України). Згідно із пунктом 5 плану ліквідації Фонду, строк для отримання вимог кредиторів Фонду становив два місяці із дати оприлюднення оголошення про ліквідацію Фонду у друкованому виданні газети «Україна-бізнес Ревю». Рішення про ліквідацію Фонду було оприлюднено належним чином у передбачений законодавством спосіб, зокрема у газеті «Україна Бізнес Ревю» №5-6 від 13.02.2017, а також 07.02.2017 на сайті Нацкомфінпослуг та 08.02.2017 на сайті адміністратора Фонду. З огляду на це, крайній строк для заявлення кредиторами своїх вимог до Фонду припав на 13.04.2017. Однак, ні до 13.04.2017, ні в подальшому [PERSON] не звернувся та не надав комісії з припинення Фонду письмову заяву про виплату йому заборгованості, у зв'язку з чим ліквідаційна комісія Фонду не включила [PERSON] до Реєстру кредиторів Фонду. Саме тому 21.04.2017 ліквідаційна комісія затвердила Реєстр кредиторів Фонду, до якого не було включено вимоги [PERSON] Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 112 Цивільного кодексу України, вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Розрахунок із кредиторами Фонду розпочався 07.08.2017 та був завершений 06.11.2017, за результатами якого ліквідаційною комісією був складений ліквідаційний баланс. При цьому, за результатами здійсненого розрахунку із кредиторами Фонду, що своєчасно заявили свої вимоги та були включені до відповідного реєстру, жодного майна для задоволення інших кредиторів, які несвоєчасно звернулися та/або взагалі не звернулися до Фонду, не вистачило, а тому здійснити відповідні розрахунку видалось за неможливе. Відповідно до ч. 5 ст. 112 ЦК України, вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними. За ч. 3 ст. 18 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», у разі ліквідації пенсійного фонду пенсійні кошти учасників фонду, які обліковуються на їх індивідуальних пенсійних рахунках, відповідно до їх письмових заяв переводяться до інших пенсійних фондів або на пенсійні депозитні рахунки, або до страхових організацій відповідно до договору страхування довічної пенсії в порядку, встановленому Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Визначення суми пенсійних коштів, що належать кожному учаснику фонду, здійснюється у порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону. Після закінчення терміну подання заяв учасниками фонду, що ліквідується, всі грошові кошти з окремого депозитного рахунка перераховуються на поточний рахунок такого пенсійного фонду, після чого окремий депозитний рахунок закривається. Передача пенсійних коштів здійснюється лише після затвердження Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ліквідаційного балансу пенсійного фонду і проводиться у строк, передбачений планом ліквідації пенсійного фонду, погодженим з Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, але не пізніш як протягом шести місяців з дня затвердження проміжного ліквідаційного балансу пенсійного фонду. Також, відповідно до пункту 32 Порядку №6154, після затвердження Нацкомфінпослуг проміжного ліквідаційного балансу комісія з припинення повинна визначити відкритий недержавний пенсійний фонд, до якого будуть переведені пенсійні кошти учасників, які не подали відповідних заяв про переведення належних їм коштів або про одноразову пенсійну виплату. При цьому, якщо учасник пенсійного фонду у строк, визначений у пункті 22 цього розділу, не подав письмової заяви та відповідних документів, пенсійні кошти такого учасника підлягають передачі до відкритого пенсійного фонду, визначеного комісією з припинення (пункт 34 Порядку №6154). Водночас, [PERSON] не звертався до Фонду та не повідомляв про здійснений ним вибір недержавного пенсійного фонду, до якого Фонд повинен перерахувати пенсійні кошти, які обліковуються на його пенсійному рахунку, які ще не нараховані у якості пенсійних виплат та не виплачені на його користь. У зв'язку з цим, пенсійні кошти, які були обліковані на індивідуальному пенсійному рахунку [PERSON] [NUMBER], на виконання приписів Порядку №6154, були перераховані Фондом до Непідприємницького товариства «Відкритий недержавний пенсійний фонд «ВСІ». Розпорядженням Нацкомфінпослуг №43 від 11.01.2018 виключено Фонд із Державного реєстру фінансових установ та анульовано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи, що свідчить про дотримання відповідачем процедури ліквідації та здійснення повного розрахунку із усіма кредиторами та учасниками Фонду. З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed