Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він з відповідачкою зареєстрували 19 грудня 1998 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кзил-Орда республіки Казахстан шлюб, актовий запис №\~1165. Від цього шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON], 03.07. [INFO], син [PERSON], 09.09. [INFO] та дочка [PERSON], 08.11. [INFO]. З січня 2015 року вони проживають окремими сім»ями. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сімя фактично розпалась, її збереження недоцільне. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кзил-Орда республіки Казахстан шлюб, актовий запис №\~1165. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про слухання справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, звернулась до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували 19 грудня 1998 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кзил-Орда республіки Казахстан шлюб, актовий запис №\~1165, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії\~І-ГУ № 415944 від 19 грудня 1998 року. Від цього шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON], 03.07. [INFO], син [PERSON], 09.09. [INFO] та дочка [PERSON], 08.11. [INFO]. Між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сімя фактично розпалась, її збереження недоцільне. Як вважає позивач, спір про право між сторонами відсутній. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Зі змісту ст. 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] до [PERSON], є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] до [PERSON], та зареєстрований 19 грудня 1998 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кзил-Орда республіки Казахстан шлюб, актовий запис №\~1165. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved