Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив суд зобов'язати уповноважену особу Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію АТ «Дельта Банк» - Кадирова В. В. внести [PERSON] до реєстру (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, посилаючись на визнання відповідачем договору банківського вкладу (депозиту) № 003-13500-250215 нікчемним. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у ньому. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважаючи, що позивач не правильно обрав спосіб захисту свого права. Суд, заслухавши обґрунтування представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Позивачем з ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 003-13500-250215 від 25.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривні на суму 200000 грн., строком до 24.08.2015 з процентною ставкою 13 % річних, яка за умов п. 1.4.1 договору збільшується за фактичну кількість днів кожного календарного місяця на 12 % річних /а. с. 11/. Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору № 003-13500-250215 від 25.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривні, сторонами погоджено зміни п. 1.8 ст. 1 договору, відповідно до якого зарахування вкладу на рахунок могло бути здійснено, у тому числі, шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента в день укладення сторонами цього договору. При цьому, у разі, якщо в день укладення сторонами цього договору не здійснюється зарахування / перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладений /а. с. 47/. Внесення грошових коштів у розмірі 200000,00 грн. 25.02.2015 на рахунок позивача № [NUMBER] здійснено з рахунку [PERSON] № [NUMBER], відкритого у ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується платіжним дорученням № 46468019 від 25.02.2015 /а. с. 46/. 02.03.2015 на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у AT «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT «Дельта Банк» призначено Кадирова В. В. Постановою НБУ № 664 від 02.10.2015, відкликано банківську ліцензію та ліквідовано AT «Дельта Банк». Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 20.02.2017 № 619, відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки до 04.10.2019. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. на два роки до 04.10.2019. Як вбачається з листа від 16.06.2016 № 060-12/1833, позивач 10.06.2016 звернувся до Філії ПАТ «Держаний експортно-імпортний банк України» в м. Львові та отримав відповідь, що він не внесений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до реєстру вкладників, яким АТ «Укрексімбанк» як банк-агент Фонду здійснює виплати гарантованих сум відшкодувань вкладникам ПАТ «Дельта Банк» /а. с. 10/. Позивач стверджував, що у телефонному режимі дізнався причину не включення його до реєстру, яка полягає у визнанні в односторонньому порядку договору банківського вкладу (депозиту) № 003-13500-250215 від 25.02.2015 нікчемним. Відповідно до частини 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, з метою, визначеною частиною 1 цієї статті Закону, - забезпечення збереження активів та документації банку (частини). Перелік підстав, за яких правочин (договір) неплатоспроможного банку є нікчемним, міститься у частині 3 статті 38 спеціального Закону. Таким чином, укладений позивачем з ПАТ «Дельта Банк» договір банківського вкладу (депозиту) від 25.02.2015 охоплювався перевіркою Фонду у порядку ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Сторонами не оспорювався факт того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб визнав в односторонньому порядку договір № 003-13500-250215 від 25.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривні нікчемним. У подальшому зазначене стало підставою для невнесення позивача до реєстру вкладників банку для отримання гарантованої суми у розмірі 200000 грн. Статтею 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, з яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до положень ст. 215 ЦК України, нікчемним є правочин, недійсність якого встановлена законом. Оскільки недійсність таких правочинів визначена безпосередньо у правовій нормі, то вони вважаються недійсними з моменту їхнього укладення та не визнаються нікчемними в судовому порядку. Окрім того, суд зазначає, що Уповноважена особа діє від імені банку в межах повноважень Фонду, визначених статтею 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», однак до меж її повноважень не входить затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, тобто внесення до вказаного реєстру складається із сукупності дій та не у повному обсязі залежить від рішення уповноваженої особи. Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 вказаного Закону, уповноважена особа Фонду повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права. На підставі встановлених судом обставин, що мають вирішальне значення у справі,

Outcome: dismissed