Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.02.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого йому як позичальнику було надано кредит у розмірі 15000,00 грн. на строк до 11.02.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,5 % річних при дотриманні графіку повернення кредиту та сплати відсотків, виходячи з 365 календарних дніву році. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань між кредитором та відповідачами [PERSON] та [PERSON] 11.02.2013 року укладено два договори поруки. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за договором станом на 31.08.2015 року виникла заборгованість в сумі 26085,25 грн., яка складається з: 4801,04 грн. - сума неповернутого кредиту; 17570,53 грн. - сума несплачених відсотків; 3713,68 грн. - сума інфляційних нарахувань. Тому позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 26085,25 грн. та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього заборгованості зі сплати суми неповернутого кредиту та несплачених відсотків. Після перерви в судовому засіданні представник позивача та відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи у їхній відсутності. В заяві представник позивача зазначив, що позов підтримує, а відповідач [PERSON] в заяві вказав, що позов визнає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Судом встановлено, що 11.02.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ДКЖ-539, на підставі якого йому як позичальнику було надано кредит у розмірі 15000,00 грн. на строк до 11.02.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,5 % річних. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит, сплачувати проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням позичальником обов'язку зі сплати коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором та інших платежів станом на 31.08.2015 року виникла заборгованість в сумі 26085,25 грн., яка складається з: 4801,04 грн. - сума неповернутого кредиту; 17570,53 грн. - сума несплачених відсотків; 3713,68 грн. - сума інфляційних нарахувань, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 543, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У забезпечення виконання позичальником зобов'язань між кредитором КС «Істок» та відповідачами [PERSON] та [PERSON] 11.02.2013 року укладено договори поруки № ДКЖ-539 ДП1, № ДКЖ-539 ДП2, згідно яких поручителі зобов'язалися відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання боржником [PERSON] зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору № ДКЖ-539 від 11.02.2013 року. Таким чином, оскільки відповідачами не виконано грошових зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору, тому з них у солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню 26085,25 грн. заборгованості за кредитним договором. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позову судовий збір у розмірі 260,85 грн., тобто по 86,95 грн. з кожного. Враховуючи викладене та

Outcome: approved