Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 06 жовтня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, а також вирішення питань. На даний час шлюб існує тільки формально, оскільки з початку 2018 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. На електронну адресу суду направив заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що позов підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги вона визнає в повному обсязі на розірвання шлюбу згідна. Просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, враховуючи умови визначені ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе винести рішення у цьому підготовчому судовому засіданні, задовольнивши позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 366, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 06 жовтня 2015 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про його народження Серія [NUMBER] виданим 12 квітня 2017 року. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітніх дітей, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки та користь позивача 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved