Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа - Фермерське господарство «Зустріч», про визнання недійсним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 17 листопада 2000 року Новояковлівською сільською радою Оріхівського району Запорізької області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №120, позивач є власником земельної ділянки площею 6,09 га в межах згідно з планом, розташованої на території Новояковлівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельній ділянці, належній позивачу на праві власності з 2000 року не був присвоєний кадастровий номер, вона не була зареєстрована у Державній національній кадастровій системі. На протязі всього часу позивач безперешкодно користувалася своєю земельною ділянкою, сплачуючи всі податки. В липні 2018 року на належній позивачу земельній ділянці було проведено польові роботи ФГ «Зустріч». При зверненні до Відділу в Оріхівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області було встановлено, що земельна ділянка, яка належить [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] площею 6,09 га, відповідно до позначки на державному акті, знаходиться в контурі 206-1. При детальному розгляді матеріалів паювання колишнього КСП ім.Шевченка та наданого на розгляд копії державного акту було встановлено, що згідно даних Державного земельного кадастру 10.11.2017 року була здійснена реєстрація земельної ділянки та присвоєний кадастровий номер: [NUMBER]. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 6,09 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - по 1/3 частині, на підставі розпорядження голови Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області №106 від 10.05.2018 року. Крім того, на вказану земельну ділянку зареєстровано право оренди строком на 10 років Фермерським господарством «Зустріч» на підставі договору оренди землі від 04.07.2018 року. Оскільки Розпорядженням Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області №106 від 10.05.2018 року «Про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність по колишньому КСП ім.Шевченко Комишуваської селищної (Новояківлівської сільської) ради Оріхівського району Запорізької області» фактично передано у спільну часткову власність (по 1/3 частці) відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 6,0900 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER], яка повністю співпадає із земельною ділянкою позивачки, яка набула право власності на цю ділянку раніше за відповідачів, указане розпорядження є таким, що порушує права позивача як власника земельної ділянки, яке в силу статті 321 ЦК України є непорушним і не може бути протиправно обмежене. Посилаючись на викладене, позивач просила визнати незаконним та скасувати спірне розпорядження Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області №106 від 10.05.2018 року та визнати недійним договір оренди землі від 04.07.2018 року, укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ФГ «Зустріч». Ухвалою суду від 17.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 11.10.2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого вона вказала, що до позивача у неї претензій немає. Дану земельну ділянку вона не забирала, є рішення райдержадміністрації про виділ землі. На момент оформлення документів на землю, спірна земельна ділянка нікому не належала і їй був присвоєний кадастровий номер. Її вини у тому, що сталося немає. Ухвалою суду від 12.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги на підставах, зазначених у позові. Також надала докази про понесені судові витрати. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не надходив. В підготовчому судовому засіданні представник відповідача вказав на те, що заперечень проти позовних вимог у Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області немає. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Пояснення на позов не надходили. Згідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів, які належним чином повідомлені про судове засідання, однак не повідомили причин своєї неявки. Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом установлено, що на підставі рішення Новояковлівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 11.05.2000 року № 4 [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 6,09 гектарів, розташована на території Новояковлівської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Підтвердженням зазначеного є Державний акт на прво приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 17 листопада 2000 року Новояковлівською сільською радою Оріхівського району Запорізької області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №120 Розпорядженням Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області №106 від 10.05.2018 року «Про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність по колишньому КСП ім.Шевченко Комишуваської селищної (Новояківлівської сільської) ради Оріхівського району Запорізької області» передано у спільну часткову власність (по 1/3 частці) відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 6,0900 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вказану земельну ділянку зареєстровано право оренди строком на 10 років Фермерським господарством «Зустріч» на підставі договору оренди землі від 04.07.2018 року. Із технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка виготовлялася на замовлення [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка виготовлялася на замовлення [PERSON] вбачається, що земельні ділянки, що належать [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачу накладаються одна на одну. Згідно з частиною другою статті 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 126 ЗК України, державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням. Згідно зі статтею 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Позивачем доведено факт порушення її прав як власника земельної ділянки, що підтверджується відповідними доказами у справі, зокрема, технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка виготовлялася на замовлення [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка виготовлялася на замовлення [PERSON], з яких вбачається, що земельна ділянка, що належать [PERSON], [PERSON], [PERSON] повністю накладається на земельну ділянку, яка належить позивачу. Враховуючи, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди спірної земельної ділянки із ФГ «Зустріч», то право користування ФГ «Зустріч» вказаною земельною ділянкою є похідним від права власності відповідачів. Тому у зв'язку із тим, що суд приходить до висновку про незаконність розпорядження Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області №106 від 10.05.2018 року «Про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність по колишньому КСП ім.Шевченко Комишуваської селищної (Новояківлівської сільської) ради Оріхівського району Запорізької області» про передачу у спільну часткову власність (по 1/3 частці) відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки площею 6,0900 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER], то укладений договір оренди землі щодо вказаної земельної ділянки також підлягає визнанню недійсним. Судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1409,60 грн. та витрат на сплату послуг правничої допомоги в розмірі 6000,00 грн. підлягають стягненню з відповідачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved