Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У січні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [PERSON] є його братом, який страждає на психічне захворювання та являється інвалідом І групи з дитинства. За своїм психічним станом, внаслідок психічного захворювання [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, не може самостійно приймати життєво необхідних рішень. У повсякденному житті у побуті не може себе обслуговувати та потребує опіки. Ситуацію ускладнилась після смерті їх батька [PERSON] у серпні 2015 р. Мати, [PERSON] [INFO] є інвалідом ІІ групи загального захворювання, і їй важко опікуватися братом. Тому посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд задовольнити заявлені вимоги та визнати [PERSON] недієздатним; призначивши його опікуном [PERSON] В судове засідання заявник не з'явився. До початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Оболонської РДА в м. Києві в судове засідання не з'явилась. До початку розгляду справи надала заяву в якій просила суд розглянути справу з її відсутності. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, встановив обставини, що викладені нижче. Заявник [PERSON] народився [INFO] р., актовий запис № 167, батьками є: [PERSON] та [PERSON].(а.с. 5). [INFO] р. народився [PERSON], актовий запис № 277, згідно якого батьками є: [PERSON] та [PERSON].(а.с. 6). Висновком Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (а.с. 35-36) встановлено, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді легкої розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими розладами (згідно з МКХ=10:F70.1). За своїм психічним станом на теперішній час [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час [PERSON] потребує встановлення над ним опіки. Згідно ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд, повно та всебічно оцінив зібрані в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що [PERSON] [INFO] дійсно страждає на хронічну хворобу, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, з метою захисту прав і законних інтересів [PERSON] та інших громадян, суд вважає на необхідне визнати його недієздатним. Згідно ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. У відповідності ч. 1 ст. 60 ЦПК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Тому суд вважає вимогу [PERSON] про призначення його опікуном над [PERSON], незаконною та такою, що не підлягає задоволенню у даному провадженні. Враховуючи викладене та

Outcome: partial