Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про розірвання договору довічного утримання посилаючись на те, що 11.07.2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений та нотаріально посвідчений договір довічного утримання, згідно якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]Правда» у м. Дніпропетровську. а [PERSON] у свою чергу прийняв на себе зобовязання повністю утримувати позивачку., а саме: забезпечувати її продуктами харчування, доглядом та необхідною допомогою, ліками та залишити їй у безоплатному користуванні зазначену квартиру. Відповідач умови договору не виконував. В звязку із чим позивачка вимушена була переїхати з м. Дніпропетровська до м. Краматорська, де вона проживає по теперішній час. Просила розірвати договір довічного утримання від 11.07.2006 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі під № 3522, зареєстрований в КП ДМБТІ під № 11719446; визнати за [PERSON] права власності на частку квартири № 18 по пр. ім. Газети «Правда», 68 в м. Дніпропетровську; зобовязати державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] зняти заборону відчуження , накладену на квартиру № 18 по пр. ім. Газети «Правда», 68 в м. Дніпропетровську, зареєстровану в реєстрі № 138/06. Позивачка у судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO]. 11 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання. За умовами цього договору [PERSON] передає у власність [PERSON] належну їй на праві власності ? частку квартири [ADDRESS]Правда» у м. Дніпропетровську, а [PERSON] приймає на себе обовязок повністю утримувати [PERSON], забезпечувати її щоденним триразовим харчуванням, доглядом, прибирання квартири один раз на тиждень, проводити за необхідністю ремонтні роботи в квартирі, забезпечувати у разі необхідності медикаментами, залишив в її довічному безкоштовному користуванні вказану квартиру. Вартість матеріального забезпечення (догляду,одягу, необхідної допомоги) була встановлена сторонами в сумі 100 грн. на місяць. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач виконувала умови договору довічного утримання неналежним чином. Однак поступово він повністю самоусунувся від виконання своїх обовязків. З початку 2013 року він взагалі перестав надавати позивачці будь-яку допомогу, відвідувати позивачку. Через це позивачка вимушена була переїхати з м. Дніпропетровськ до м. Краматорська до родини свого сина , де вона проживає до теперішнього часу. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] 09.081.2006 року зареєстрував право власності на ? частину квартиру [ADDRESS]Правда» у м. Дніпропетровську згідно договору довічного тримання від 11.07.2006 року Відповідно до ст. 744 ЦК України договір довічного утримання (догляду) є угодою, згідно з якою одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру (їх частину), інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання договору довічного утримання, укладеного 11.07.2006 року між [PERSON] та [PERSON] знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужував на буває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на частку квартири № 18 по пр. ім. Газети «Правда», 68 в м. Дніпропетровську законні та підлягають задоволенню. У задоволення іншої частини позовних вимог суд вважає необхідним відмовити, оскільки відповідно до п. 4 договору довічного утримання від 11.07.2006 року заборона відчуження предмету договору накладена в момент посвідчення договору і діє до припинення дії договору. Позивачка не надала суду доказів відмови нотаріуса у знятті заборони відчуження спірної квартири.

Outcome: partial