Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до Святошинського районного суд м.Києва із позовом до [PERSON] де просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Святошинського районного суду м.Києва від 09.11.2017 року, яким на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], відповідно з 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 31.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 1 300,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення останньою повноліття. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що 01.08.2018 р. позивач уклав шлюб з [PERSON], від якого у них також народилась спільна дитина - син [PERSON], [INFO], на утримання яких від вимушений витрачати значний розмір коштів. Згідно довідки з місця роботи від 03.08.2018 року № 81 [PERSON] працює в ТОВ «Європроект Україна ЛТД» та станом на час звернення до суду з позовом отримує заробітну плату у розмірі 6 500, 00 грн., сума до виплат - 5 232, 50 грн. Це ставить його у скрутне матеріальне становище, через що просить задовольнити позов. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2018 року провадження у справі відкрито, визначено подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.19-20). Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, не надав. Оскільки закінчились строки для подання відзиву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 18 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини та частин 7 і 8 статті 7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до статті 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. При цьому, для збільшення або зменшення розміру аліментів, достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни матеріального стану. Згідно зі статтею 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З системного аналізу норм СК України, якими визначені питання, що мають враховуватися при визначені розміру аліментів, їх зміні та інше (статті 192, 182, 188, 190 СК України) вбачається, що в разі вимоги позивача про зміну розміру аліментів у вигляді їх зменшення, останній має довести в суді обставини, які виникли після ухвалення попереднього рішення суду та негативно впливають на здатність сплачувати аліменти в раніше стягнутому розмірі. Судом достовірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] є батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], матір'ю якої є відповідачка [PERSON], з якою шлюб між сторонами був розірваний. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 09.11.2017 року з [PERSON] користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у сумі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 31.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8). З 01.08.2018 р. позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.9). Від шлюбу у них народилась спільна дитина: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11), які знаходяться на утриманні позивача та потребують матеріальної допомоги з його сторонни. Згідно довідки з місця роботи від 03.08.2018 року № 81 [PERSON] працює в ТОВ «Європроект Україна ЛТД» та станом на час звернення до суду з позовом отримує заробітну плату у розмірі 6 500, 00 грн., сума до виплат - 5 232, 50 грн.(а.с.12). Розмір аліментів 2 000, 00 грн., які [PERSON] сплачує за рішенням суду, становить 38% від суми, що він отримує на руки. Це ставить у скрутне матеріальне становище іншу дитину від другої дружини, які фактично отримують менше ніж дитина від попереднього шлюбу за рішенням суду. Відповідно до частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. З огляду на наведене вбачається, що у зв'язку зі сплатою аліментів у визначеному судовим рішенням розмірі, позивач опинився в скрутному матеріальному становищі, оскільки після сплати всіх необхідних та належних платежів, у тому числі і з житлово-комунальних послуг, в його розпорядженні залишається незначна сума доходу. Слід зазначити, що у даній справі наявні обидві обставини, передбачені статтею 192 СК України, а саме зміна сімейного (одруження, народження іншої дитини) та матеріального стану, які виникли після ухвалення попереднього рішення суду та негативно впливають на здатність сплачувати аліменти в раніше стягнутому розмірі, та дають підстави для зміни розміру стягуваних аліментів. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та наведених норм права, виходячи з того, що дитина як від першого шлюбу, так і дитина від другого шлюбу є рівними перед законом і мають однакове право на утримання від батька, та те, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, враховуючи розмір заробітної плати позивача, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розмір мінімальної заробітної плати, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, що стягуються за рішеннями суду на користь відповідача. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 300 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення останньою повноліття. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved