Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 24.01.2008 [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У зв'язку з порушенням умов договору відповідач свої зобов'язання за зазначеним договором не виконав, внаслідок чого має заборгованість станом на 05.05.2014 в розмірі 22667,99 грн., у тому числі: 2527,49 грн. - заборгованість за кредитом, 12370,50 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 7770 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, від цієї суми віднімається сума в розмірі 3285,98, яка була задоволена судовим наказом Красилівського районного суду Хмельницької області від 19.12.2008 з [PERSON] на користь ПАТ «Приватбанк», різниця становить 19382,01 грн., а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 969,10 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не прибув, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи чи повідомлення про причини неявки. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів - у порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 24 січня 2008 року відповідно до укладеного договору б/н від 24.01.2008 [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов'язався повернути одержаний кредит, погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки; при порушенні строків сплати відсотків за користування кредитом та в разі порушення строків повернення кредиту зобов'язався сплатити банку штрафи. [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів, внаслідок чого його прострочена заборгованість станом на 05.05.2014 становить 22667,99 грн., у тому числі: 2527,49 грн. - заборгованість за кредитом, 12370,50 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 7770 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 969,10 грн. - штраф (процентна складова). Від цієї суми слід відняти суму в розмірі 3285,98 грн., стягнення якої було задоволено судовим наказом Красилівського районного суду Хмельницької області від 19.12.2008 з [PERSON] на користь ПАТ «Приватбанк», різниця становить 20851,11 грн. Ці обставини підтверджуються заявою [PERSON] від 24.01.2008, Умовами та правилами надання банківських послуг, розрахунком заборгованості за кредитним договором, судовим наказом № 2-н-235/2008 від 19.12.2008 Красилівського районного суду Хмельницької області. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно стст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього, або розірвання договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також встановлені договором проценти. Згідно стст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, що підтверджено належними розрахунками, які надав позивач. [PERSON] не виконав у визначені строки зобов'язання з повернення грошових коштів Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк», яке відповідно до умов кредитного договору вправі стягнути неповернутий кредит, проценти за користування ним, заборгованість по комісії за користування кредитом та штраф. Отже, з відповідача [PERSON] на користь банку підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору, яка виникла станом на 05 травня 2014 року в розмірі 20851,11 грн., у тому числі: 2527,49 грн. - заборгованість за кредитом, 12370,50 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 7770 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 969,10 грн. - штраф (процентна складова), з відрахуванням суми в розмірі 3285,98 грн., стягнення якої було задоволено судовим наказом Красилівського районного суду Хмельницької області від 19.12.2008 з [PERSON] на користь ПАТ «Приватбанк». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

Outcome: approved