Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - відповідач) про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 25.04.2013р. було укладено Договір № 7627/00-13 про банківський вклад (депозит) на вимогу «Вільні гроші» в національній валюті (далі по тексту - Договір №1). Відповідно до умов вказаного Договору, позивач вносить грошові кошти в розмірі не менше ніж 10 грн., на строк з 25.04.2013р. до фактичної дати отримання позивачем коштів у повній сумі Вкладу, відсоткова ставка 10% річних. 17.07.2014р. між сторонами було укладено Договір-заяву № 331832/151484/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в національній валюті (далі по тексту - Договір № 2), відповідно до умов якого позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 25 000 грн., строком з 17.07.2014 по 17.08.2014, відсоткова ставка 21, 0 % річних. 15.12.2014р. сторони уклали Договір-заяву № 331832/268932/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в національній валюті (жалі по тексту - Договір № 3), відповідно до умов якого позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 50 000 грн., строком з 15.12.2014 по 15.03.2015, відсоткова ставка 22, 0 % річних. 09.02.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір-заяву № 331832/315215/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в національній валюті (далі по тексту - Договір № 4), відповідно до умов якого позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 80 000 грн., строком з 09.02.2015 по 09.03.2015, відсоткова ставка 18, 0 % річних. Після закінчення строку договорів, відповідач кошти по депозитному владу позивачу не повернув і продовжує користуватись коштами позивача. Його усні та письмові звернення залишаються поза увагою. Вважає дії відповідача такими, що порушують положення Договору, норми чинного законодавства та його права як споживача. Крім того, у зв'язку з неповерненням коштів в строки, позивачу також було завдано моральної шкоди. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь, заборгованість за Договором № 1 в розмірі 38 428, 46 грн., заборгованість за Договором № 2 в розмірі 25 338, 72 грн., заборгованість за Договором № 3 в розмірі 51 507, 64 грн., заборгованість за Договором № 4 в розмірі 80 550, 58 грн., суму пені за прострочення виконання зобов'язання за вказаними договорами в розмірі 173 770, 76 грн., суму інфляційних втрат за вказаними договорами в розмірі 1 110, 54 грн., 3 % річних за вказаними договорами в розмірі 479, 45 грн., та моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у їх відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав, тому суд вважає за можливе розглянути справу в цьому судовому засіданні, оскільки відповідач є юридичною особою з певним штатом працівників, а тому мав можливість забезпечити явку в судове засідання одного з них. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 25 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено Договір № 7627/00-13 про банківський вклад (депозит) на вимогу «Вільні гроші» в національній валюті (а.с. 5-6), відповідно до умов якого позивач зобов'язався внести грошові кошти в сумі не менше ніж 10 грн., на строк з 25.04.2013. по день фактичної дати отримання Клієнтом коштів у повній сумі вкладу, розміщеного в банку. Відсоткова ставка - 10 % річних. Для обслуговування Клієнта Банк відкриває Клієнту рахунки [NUMBER] та [NUMBER] (п.п. 1.2., 1.3., 1.4. Договору № 1) Позивач виконав умови Договору № 1, відповідно до Довідки від 01.07.2015р. за вих. № 9-314100/44, виданої начальником відділення № 183 «Придніпровського РД» ПАТ КБ «Фінанси та Кредит» Троніцькою Р.В., залишок на рахунку позивача станом на 01.07.2015р. становить 38 428, 46 грн. (а.с. 11). В судовому засіданні також встановлено, що 17 липня 2014 року між сторонами було укладено Договір-заяву № 331832/151484/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяці в національній валюті (а.с. 7), відповідно до умов якого позивач вніс. А відповідач прийняв на вкладний рахунок [NUMBER] грошові кошти в розмірі 25 000 грн., строком з 17.07.2014 по 17.08.2014р., відсоткова ставка 21, 00 % (п.п.1, 2 Договору № 2). Позивач виконав умови Договору № 2, вніс грошові кошти в розмірі 25 000 грн. Відповідно до Довідки від 01.07.2015р. за вих. № 9-314100/45, виданої начальником відділення № 183 «Придніпровського РД» ПАТ КБ «Фінанси та Кредит» Троніцькою Р.В., залишок на рахунку позивача станом на 01.07.2015р. становить 25 338, 72 грн. (а.с. 12). Судом також встановлено, що 15 грудня 2014 року між сторонами було укладено Договір-заяву № 331832/268932/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в національній валюті (а.с. 9). Відповідно до умов вказаного Договору, позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в розмірі 50 000 грн., на вкладний рахунок № 2630.7.046893.022, строком з 15.12.2014 по 15.03.2015, відсоткова ставка 22, 0 % річних (п.п. 1, 2 Договору № 3). Позивач виконав умови Договору № 3, вніс грошові кошти в розмірі 50 000 грн. Відповідно до Довідки від 30.06.2015р. за вих. № 9-314100/40, виданої начальником відділення № 183 «Придніпровського РД» ПАТ КБ «Фінанси та Кредит» Троніцькою Р.В., залишок на рахунку позивача станом на 30.06.2015р. становить 51 507, 64 грн. (а.с. 8). Також, в судовому засіданні встановлено, що 09 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір-заяву № 331832/315215/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в національній валюті (а.с. 10), відповідно до умов якого позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти на вкладний рахунок 2630.5.046893.024 в сумі 80 000 грн., на строк з 09.02.2015 по 09.03.2015, відсоткова ставка 18, 00 % (п.п. 1, 2 Договору № 4). Позивач виконав умови Договору № 4, вніс грошові кошти в розмірі 80 000 грн. Відповідно до Довідки від 30.06.2015р. за вих. № 9-314100/39, виданої начальником відділення № 183 «Придніпровського РД» ПАТ КБ «Фінанси та Кредит» Троніцькою Р.В., залишок на рахунку позивача станом на 30.06.2015р. становить 80 550, 58 грн. (а.с. 13). В судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2015 року позивач звертався до відповідача із заявою про повернення грошових коштів за Договором № 1 від 25.04.2013р. (а.с. 15), 25 червня 2015 року позивач звертався до відповідача із заявою про повернення грошових коштів за Договором № 2 від 17.07.2014р. (а.с. 16), 16 червня 2015 року позивач звертався до відповідача із заявою про повернення грошових коштів за Договором № 3 від 15.12.2014р. (а.с. 17), 10 червня 2015 року позивач звертався до відповідача із заявою про повернення грошових коштів за Договором № 4 від 09.02.2015р. (а.с. 18), однак відповідач кошти за вище вказаними договорами не повернув. У зв'язку з вище викладеним, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за Договором № 1 від 25.04.2013р. - 38 428, 46 грн., пеня за період з 20.05.2015 по 13.07.2015 в розмірі 63 406, 96 грн., інфляційні витрати - 480, 96 грн., 3 % річних 175, 89 грн., заборгованість за Договором № 2 від 17.07.2014 - 25 338, 72 грн., пеня за період з 29.06.2015р. по 13.07.2015 - 11 402, 40 грн., інфляційні витрати - 101, 35 грн., 3 % річних - 31,36 грн., заборгованість за Договором № 3 від 15.12.2014р. - 51 507, 64 грн., пеня за період з 30.06.2015 по 13.07.2015 - 21 633, 08 грн., інфляційні витрати - 206, 03 грн., 3 % річних - 59, 50 грн., заборгованість за Договором № 4 від 09.02.2015р. - 80 550, 58 грн., пеня за період з 12.06.2015 - 77 328, 32 грн., інфляційні витрати - 322, 20 грн., 3 % - 212, 70 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Разом з тим, не зважаючи на невиконання Банком своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, з огляду на наступне. 17.09.2015 року на підставі постанови Національного банку України №612 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) 17.09.2015 прийнято рішення №171 про запровадження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 (включно). Таким чином, станом на даний час Банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», частиною першою статті першої якого встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Положеннями ч. 5 ст. 35 вказаного Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до п. 1,3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Положеннями п. 1 ч. 6 ст. 36 вказаного Закону визначено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Отже, враховуючи все вище викладене та ту обставину, що на момент винесення рішення в ПАТ КБ «Фінанси та Кредит» введено тимчасову адміністрацію, а також ту обставину, що позивачем не надано доказів звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виплати належних за договорами йому сум та відмови Фонду у таких виплатах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, у зв'язку з тим, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені, інфляційних витрат, 3 % річних та моральної шкоди є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню в цій частині також.

Outcome: dismissed