Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №КЛ-2109/2-980 від 28.01.2014 року у розмірі 11672452 грн. 47 коп. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 28.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» та [PERSON] був укладений Договір на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії №КЛ-2109/2-980, згідно якого, банк надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії - кредит, позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі на умовах, що передбачені укладеним кредитним договором, а також додатковими договорами до нього. Згідно до п.1.1.1 Кредитного договору кредит надається у формі поновлювальної відкличної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 8500000,00 грн. Термін остаточного повернення кредиту 28.01.2017 року. Згідно до п.1.1.3 Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом 24% річних. В подальшому до Кредитного договору було укладено додаткові договори №№ 1,2,3,4,5,6,7,8 від 28.01.2014 року, 20.08.2014 року, 19.09.2014 року, 20.11.2014 року, 20.11.2014 року, 20.01.2015 року, 02.03.2015 року, 02.03.2015 року, 28.05.2015 року, 12.06.2015 року, відповідно. Так, Додатковим договором №3 від 19.09.2014 року до кредитного договору сторони домовились, що річна процентна ставка за користування кредитом складає 25%. Банк повністю та належним чином виконав свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором. У зв'язку з тим, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 03.10.2016 року має заборгованість у сумі 11672452 грн. 47 коп., з яких: 7290000 грн. 00 коп. - строкова заборгованість за кредитним договором; 880000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитним договором; 167418 грн. 03 коп. - нараховані відсотки за кредитним договором щодо повернення суми прострочених відсотків; 2559187 грн. 16 коп. - прострочені відсотки за кредитним договором щодо повернення суми прострочених відсотків; 205651 грн. 83 коп. - пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту; 570195 грн. 45 коп. - пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що Постанова НБУ 452/БТ рішенням суду визнана неправомірною та скасованою, в подальшому всі нормативні документи (постанови, рішення) прийняті НБУ та фондом гарантування вкладів, являються похідними від наведеної постанови №452/БТ щодо ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» та є неправомірними, тому уповноважена особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» [PERSON] неправомірно представляє інтереси банку, не має права підпису, та повноважень, заявляти до суду позовну заяву, а представник [PERSON] не може представляти інтереси ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» в суді по даній справі, так як довіреність підписана особою, яка не мала на те права. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позовна заява підписана особою, не уповноваженою на це, крім того, не надано було доказів в оригіналі. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що 28 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «РАДИКАЛ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №КЛ-2109/2-980 (відновлювальна відклична кредитна лінія) (арк.с.9-12). 28 січня 2014 року Публічне акціонерне товариство «РАДИКАЛ БАНК» та [PERSON] уклали Іпотечний договір (арк.с.36-42). В подальшому, між Публічним акціонерним товариством «РАДИКАЛ БАНК» та [PERSON] укладено декілька додаткових договорів до кредитного договору №КЛ-2109/2-980 (відновлювальна відклична кредитна лінія) від 28.01.2014 року, а саме: Додатковий договір №1 від 28.01.2014 року (арк.с.18); Додатковий договір №2 від 20.08.2014 року (арк.с.19); Додатковий договір №3 від 19.09.2014 року (арк.с.21); Додатковий договір №4 від 20.11.2014 року (арк.с.23); Додатковий договір №5 від 20.01.2015 року (арк.с.25); Додатковий договір №6 від 02.03.2015 року (арк.с.26); Додатковий договір №7 від 28.05.2015 року (арк.с.27); Додатковий договір №8 від 12.06.2015 року (арк.с.28). Відповідно до п.1.1. кредитного договору №КЛ-2109/2-980 від 28.01.2014 року кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти на умовах, визначених цим Договором та Додатковими договорами до нього, що складають невід'ємну частину Договору. Пунктом 1.1.1. кредитного договору визначено, що кредит надається у формі поновлювальної відкличної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 8500000 грн. 00 коп. В пункті 1.2. кредитного договору вказано, що кредит надається позичальнику на поточні потреби. Додатковим договором №3 від 19.09.2014 року сторони домовились, що річна процентна ставка за користування кредитом складає 25% річних та є фіксованою (арк.с.21). В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилась заборгованість відповідача перед позивачем, яка станом на 03.10.2016 року складає суму 11672452 грн. 47 коп., з яких: 7290000 грн. 00 коп. - строкова заборгованість за кредитним договором; 880000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитним договором; 167418 грн. 03 коп. - нараховані відсотки за кредитним договором щодо повернення суми прострочених відсотків; 2559187 грн. 16 коп. - прострочені відсотки за кредитним договором щодо повернення суми прострочених відсотків; 205651 грн. 83 коп. - пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту; 570195 грн. 45 коп. - пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1054 ЦК України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст.610 ЦК України. Аналізуючи зазначене, відповідач в судовому засіданні пояснив, що він не пам'ятає чи приходив до банку, як і те, що не пам'ятає чи підписував кредитний договір, іпотечний договір, та отримував грошові кошти. Зазначив, що його підпис є схожим на той, що наявний на копії кредитного договору, проте, оскільки оригінал йому не пред'явлено, то стверджувати зазначене не буде. Проте, суд критично оцінює вищезазначені посилання відповідача, та не приймає їх до уваги, оскільки відповідач та його представник не скористались своїм правом та не заявили перед судом клопотання про витребування необхідних, на їх думку, оригіналів доказів. Що стосується заперечень відповідача та його представника, про те, що позовна заява підписана не уповноваженою особою, то суд зазначає наступне. Встановлено, що на підставі постанови правління Національного банку України від 09 листопада 2015 року №769 «Про відкликання банківської ліцензії ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09 листопада 2015 року №203 про початок процедури ліквідації ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку (арк.с.8). Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк» і запроваджено процедуру тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] на два роки з 10 листопада 2015 року до 09 листопада 2017 року включно. Згідно п.17 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Відновідно до ч.3 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. У пункті 5 ст.37 вказаного Закону зазначено, що уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи. Отже, відповідачем, не надано жодного доказу на підтвердження заперечень останнього, зазначених обставин відповідач не довів, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. З огляду на наведені беззаперечні докази позивача, доводи відповідача, судом не беруться до уваги, оскільки є безпідставними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню сума 11672452 грн. 47 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 175086 грн. 79 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved