Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.06.2013 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим загальна сума заборгованості станом на 31.10.2016 року становить 12306,61 грн., яка складається з: 127,72 грн. заборгованість за кредитом, 7916,67 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 562,22 грн. штраф (процентна складова). Оскільки боржником умови договору не виконані, тому позивач просить стягнути з нього заборгованість в розмірі 12306,61 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило, а тому за письмовою згодою представника позивача на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір та позичальнику надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязався погасити заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки за його використання, а також здійснювати інші платежі, передбачені договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем обовязку зі сплати коштів в обумовлений договором строк у рахунок погашення боргу за кредитним договором та сплати інших платежів станом на 31.10.2016 року позивачем нараховано заборгованість у сумі 12306,61 грн., яка складається з: 127,72 грн. заборгованість за кредитом, 7916,67 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 562,22 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. У силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми боргу. Зважаючи на те, що згідно укладеного договору, пеня нараховується за несвоєчасне погашення заборгованості, а нарахування двох видів штрафів здійснюється у разі порушенні позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, що вказує на визначену договором подвійну цивільно-правову відповідальність за одне і те саме порушення, тому суд вважає неможливим стягнення з відповідача штрафу та пені одночасно і вважає необґрунтованим застосування до відповідача такого виду неустойки як штраф. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано належним чином грошових зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 11244,39 грн., яка складається з: 127,72 грн. заборгованість за кредитом, 7916,67 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1600,00 грн., сплачений за подання позову, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: partial