Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такаю, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказує, що підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.2013 року є власником будинку [ADDRESS]. В належному їй будинку зареєстрований син - [PERSON], [INFO], який не проживає за місцем реєстрації більше року, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, посвідченим головою селищного комітету с. Вороніна від 09.07.2018 року. Відповідач з 14.04.2017 року тобто більше року, без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, добровільно виїхав на інше постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS], у будинку, який належить його батькові. Покинувши зареєстроване місце проживання, відповідач участі в його утриманні не бере та не вжив дій по зняттю з реєстрації, на письмове прохання знятися з реєстрації від 20.07.2018 року відреагував написом на ньому, яким просив питання зняття з реєстрації розглянути без його участі. Реєстрація відповідача в належному позивачці домоволодінні перешкоджає в оформленні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, вартість яких розраховується, в тому числі, і виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 липня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори Шендрик\~Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1-409, є власником домоволодіння [ADDRESS]. Право власності на домоволодіння зареєстровано за [PERSON] державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори 30.07.2013 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7197756 від 30.07.2013 року. З даних домової книги для прописки громадян, які проживають в [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO], з 30.11.2000 року, [PERSON], 1977 року народження, з 17.03.1994 року, [PERSON], [INFO], з [INFO], [PERSON], [INFO], з 28.02.2001 року. Факт реєстрації відповідача [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], підтверджується також довідкою Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Полтавської міської ради № 16-19/15405 від 08.08.2018 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що її син [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] без поважних причин з 2017 року. На підтвердження того факту, що відповідач [PERSON] не проживає в належному їй будинку з 2017 року, позивачем надано суду Акт обстеження житлово-побутових умов № 201 від 09 липня 2018 року, складений головою селищного комітету с. Вороніна виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради [PERSON], якою у складі комісії: [PERSON], [PERSON], проведено обстеження будинку за адресою: [ADDRESS], виявлено, що за даною адресою зареєстрований син власниці [PERSON] - [PERSON], - який не проживає в будинку з 2017 року. Згідно довідки Покрівської сільської ради Зінківського району Полтавської області за вих. № 282 від 25.07.20.2018 року, виданої [PERSON], [INFO], паспорт громадяина України з безконтактним електронним носієм, 001081407, орган видачі - 5311, дата оформлення - 12.10.2017 року, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], він постійно з 14.04.2017 року без паспортної реєстрації проживає за адресою: [ADDRESS]. 20 липня 2018 року позивач [PERSON] письмово звернулася до відповідача [PERSON] з листом, в якому вказала, що у зв'язку з тим, що він зареєстрований в будинку [ADDRESS], власником якого являється вона, але тривалий час не проживаєте за місцем реєстарції, а фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], просила знятися з реєстрації в належному їй будинку до 29.07.2018 року. Вказала, що в разі невиконання її прохання буде змушена звернутися до суду. Як вабчається з напису, вчиненого відповідачем 30.07.2018 року на даному листі, він просить питання зняття його з реєстрації розглянути без його присутності в будь-яких інстанціях. Відповідно до положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS], за цією адресою не проживає з 14.04.2017 року без поважних причин, що створює перешкоди в користуванні будинком його власнику [PERSON], та обмежує її у праві вільно розпорядитись власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved