Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що\~ 25.06.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 275ВІ10130625001. Відповідно до умов кредитного договору\~ відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 19000 гривень, зі сплатою 33,00% річних\~ в розмірі\~ та порядку відповідно до графіку погашення кредиту. 25.06.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір\~ поруки № 275ВІ10130625001-ПОР. Банк зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач [PERSON] всупереч вимогам кредитного договору не здійснював платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам. В результаті порушення умов кредитного договору № 275ВІ10130625001 від 25.06.2013 року має заборгованість\~ станом на 03.08.2016 року в сумі 10955,01 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 9183,23 грн., заборгованість за відсотками 1462,45 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 160,49 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків -103,53 грн., інфляційні витрати за кредитом\~ - 29,05 грн., інфляційні витрати за відсотками 16,25 грн. На теперішній час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. \~ \~ \~ \~ Представник позивача до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково з урахуванням положень ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~ \~\~Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. \~Так, відповідно до умов кредитного договору\~№ 275ВІ10130625001 від 25.06.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 19000 гривень, зі сплатою 33,00% річних\~ в розмірі\~ та порядку відповідно до графіку погашення кредиту. Відповідач [PERSON] порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 03.08.2016 року в сумі 10955,01 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 9183,23 грн., заборгованість за відсотками 1462,45 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 160,49 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків -103,53 грн., інфляційні витрати за кредитом\~ - 29,05 грн., інфляційні витрати за відсотками 16,25 грн. 25.06.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір\~ поруки № 275ВІ10130625001-ПОР. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі укладених договорів поруки та ч. 1 ст. 554 ЦК України боржник і його поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.\~ В той ж У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Торецьк (колишній м.Дзержинськ). В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м.Торецьк (колишній м.Дзержинськ). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачам [PERSON], [PERSON], які проживають у м.Торецьку (колишній м.Дзержинськ), пеня нарахована також і після 14 квітня 2014 року. Таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені у загальному порядку після 14.04.2014 року є неправомірним. У звязку з цим суд вважає необхідним скасувати нараховану банком суму пені. В положеннях зазначеного Закону чітко визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування саме пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики. Отже, нараховані банком інфляційні витрати за кредитом у сумі 29,05 грн. та за відсотками в сумі 16,25 грн. не є штрафною санкцією або пенею в розумінні ст. 549 ЦК України. Виходячи з цього, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних витрат за кредитом та відсотками підлягають задоволенню в повному обсязі відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідачів. Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial