Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

у серпні 2019 [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що за рішенням Машівського районного суду від 04.06.2013 року він повинен сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання трьох дочок у розмірі Ѕ частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У лютому 2015 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] та у них народився син, у зв`язку з чим його витрати збільшились. Крім того, з квітня 2019 одна з доньок - [PERSON] , проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Таким чином, на утриманні позивача знаходиться четверо дітей, а томупозивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , 2003 р.н., [PERSON] , 2008 р.н. , [PERSON] ,2011 р.н. на підставі рішення Машівського районного суду від 04 червня 2013 року з Ѕ на 1/3 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач та третя особа не з`явилися, натомість направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с.17), третя особа позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення (а.с.18). Відповідачка у судове засідання не з`явилася , про дату, час та місце слухання справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання (а.с.28,37), причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи та дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що за рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 04 червня 2013 року з позивача - [PERSON] , стягнуто аліменти на користь відповідачки - [PERSON] , на утримання доньок: [PERSON] ,2003 р.н., [PERSON] ,2008 р.н. та [PERSON] ,2011 р.н. в розмірі Ѕ частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2013 року і до досягнення повноліття дітьми (а.с. 5). Позивач також являється батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.7). Як убачається з акту обстеження від 30.05.2019 р. проведеним в [PERSON] - позивача по справі, за участю депутата сільської ради [PERSON] та двох сусідів, при перевірці було встановлено, що [PERSON] проживає без реєстрації разом з батьком за адресою [ADDRESS] (а.с.8). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, з урахуванням встановлених вище обставин, слід змінити розмір стягуваних з позивача аліментів з 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/3 частку доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та позов задовольнити. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей, обов`язок по утриманню яких покладений і на позивача, та захистом прав останнього і його малолітнього сина [PERSON] . При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved