Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати, що домоволодіння за адресою: місто Миколаїв, вулиця Литовченка, №153 є спадковим майном після смерті матері [PERSON], яка померла 25.05.2009р. В обґрунтування позову вказував, що 25 травня 2009 року померла його мати [PERSON], а раніше 22 лютого 1971 року помер батько [PERSON], які проживали за адресою: [INFO], та знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 27 березня 1950 року. Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді цілого жилого будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями, розташованого на земельній ділянці, площею 900 кв.м за адресою: м. Миколаїв, вулиця Литовченка, №153. Далі зазначав, що він та відповідачка після смерті матері, померлої 25 травня 2009 року, у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. 06.06.2012 року йому та відповідачці видали свідоцтва про право на спадщину за законом по ? частині кожному на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, площею 0,06 га та площею 6,01 га, розташовані в межах території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у розмірі ? частині кожному, на жилий будинок №153 по вулиці Литовченка в місті Миколаєві відмовлено, оскільки батько [PERSON] не оформив право власності на спірний жилий будинок. Посилаючись на викладене, просив позов задовольнити. У вересні 2013 року [PERSON] змінив предмет та підставу позову і просив передати йому в порядку спадкування за законом після смерті матері- Білоножко [PERSON], померлої 25 травня 2009 року, яка фактично прийняла спадщину після смерті забудовника жилого будинку №153 по вулиці Литовченка в місті Миколаєві Білоножко Єруслана Лазаревича, померлого 22 лютого 1971 року в м. Миколаєві, однак не оформила своїх спадкових прав, права і обовязки забудовника на жилий будинок у розмірі 1/2 частини, в тому числі: право здачі і введення в експлуатацію житлового будинку, реєстрації права власності на нерухоме майно, отримання Свідоцтва на право власності на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього побутових та господарських будівель і споруд, що знаходиться на земельній ділянці площею 900 кв.м, розташований за адресою: місто Миколаїв, вулиця Литовченка, № 153. Позивач зазначав, що після смерті матері та батька відкрилася спадщина у вигляді цілого жилого будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями, розташованого на земельній ділянці, площею 900 кв.м за адресою: місто Миколаїв, вулиця Литовченка, №153. Він та відповідачка у встановлений законом строк після смерті матері [PERSON] звернулися до Пятої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак після смерті батька [PERSON] з заявами про прийняття спадщини ніхто до нотаріальної контори не звертався. Мати, яка була зареєстрована та фактично проживала за місцем відкриття спадщини, прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не оформила її. 06.06.2012 року йому та відповідачці видали свідоцтва про право на спадщину за законом по ? частині кожному на земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,06 га та площею 6,01 га, розташовані в межах території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок №153 по вулиці Литовченка в м. Миколаєві відмовлено, оскільки батько [PERSON] не оформив право власності на спірний жилий будинок. Також до нотаріальної контори не надано витягу з реєстру прав власності про реєстрацію права власності на жилий будинок № 153 по вулиці Литовченка в м. Миколаєві, який необхідний для оформлення спадкової справи, а правовстановлюючий документ - договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності- не пройшов реєстрацію у [PERSON] міжміському бюро технічної інвентаризації. Посилаючись на викладене, просив позов задовольнити. У червні 2014 року [PERSON] звернулася із зустрічним позовом про перевід прав та обовязків забудовника, в якому просила прийняти зустрічний позов до сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки обидва позови взаємоповязані і їх сумісний розгляд є доцільним. Також просила задовольнити її зустрічний позов про перевід прав і обовязків забудовника: передати їй в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], [INFO], померлого 22 лютого 1971 року у м. Миколаєві, права та обовязки забудовника жилого будинку, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вулиця Литовченка, № 153, у розмірі 3/8 частини, а всього передати їй в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 22,02.1971р. у м. Миколаєві, і після смерті матері [PERSON], [INFO], померлої 25.05.2009р. в м. Миколаєві, яка фактично прийняла спадщину, права і обовязки забудовника жилого будинку, розташованого за адресою: м [PERSON], вулиця Литовченка, №153 у розмірі 5/8 частин, в тому числі: право здачі та введення обєкту нерухомого майна до експлуатації, реєстрацію права власності на нерухоме майно, отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно на 5/8 частин жилого будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових споруд і будівель, який знаходиться на земельній ділянці площею 1107,90 кв.м., розташованої за адресою: місто Миколаїв, вулиця Литовченка, № 153 (у минулому Миколаївська область, Октябрьський район, селище Октябрське, вулиця Петровського, №83, вулиця Литовченка, №149). Первісний позов просила задовольнити частково та передати позивачу права та обовязки забудовника жилого будинку у порядку спадкування за законом у розмірі 3/8 частин жилого будинку №153 по вулиці Литовченка в м. Миколаєві. Посилаючись на викладене просила зустрічний позов задовольнити, а первісний позов задовольнити частково. [PERSON] також зазначала, що 25.05.2009р. померла мати [PERSON], яка проживала і була зареєстрована за адресою: [INFO], знаходилася у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 27 березня 1950 року, яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак не оформила свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON], померлого 22.02.1971р., після смерті сина [PERSON], померлого 03.03.1984 року та після смерті сина [PERSON], померлого 08.01.1997року. Після смерті чоловіка [PERSON], померлого 22.02.1971 року, відкрилася спадщина у вигляді цілого жилого будинку, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вулиця Литовченка, № 153 (у минулому Миколаївська область, Октябрьський район, селище Октябрське, вулиця Петровського, №83, вулиця Литовченка, №149). Земельна ділянка площею 1107,90 кв.м. для індивідуального будівництва жилого будинку за адресою: Миколаївська область, Октябрьський район, селище Октябрське, вулиця Петровського, №83, ( на теперішній час м. Миколаїв, вулиця Литовченка, № 153 ) була відведена [PERSON] на підставі рішення виконкому Октябрьського районної ради депутатів трудящих Миколаївської області від 22.03.1957 року за № 83 Про відвід земельних ділянок під індивідуальні забудови громадянам в селищі Октябрське. 16.04.1957р. між виконавчим комітетом Октябрської сільської ради депутатів трудящих Миколаївської області і [PERSON] був укладений Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до пяти включно. 27.04.1957р. вказаний договір забудови був посвідчений державним нотаріусом Жовтневої державною нотаріальною контори [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за № 772 від 27.04.1957р., а в подальшому був зроблений відвід земельної ділянки в натурі за вищезазначеною адресою та зареєстрований на імя [PERSON]. У встановленому законом порядку була виготовлена проектна документація, отримані дозволи компетентних служб, на земельній ділянці був побудований жилий будинок, підсобні будівлі та споруди. Однак правові документи на будинок батьком належним чином не були оформлені, а саме жилий будинок не був прийнятий в експлуатацію, право власності на спірний будинок не був зареєстрований в ММБТІ, земельна ділянка не приватизована. Позивач зазначала, що вона та брат [PERSON] є дітьми померлих і є спадкоємцями першої черги, за заповітом після смерті батьків спадкоємців немає. Посилаючись на наведене, вважає, що вона має право на перевід прав та обовязків забудовника на її імя після смерті батька та матері, яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка за законом, однак не встигла оформити спадщину у звязку із смертю, та просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 17.06.2014р. зустрічний позов [PERSON] був прийнятий судом та обєднаний з первісним позовом в одне провадження. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, які викладені в заяві про зміну підстав та предмету позову. Зустрічний позов визнали частково та пояснили, що тільки він та відповідач звернулися до нотаріальної контори за спадщиною і тому мають право на перевід прав та обовязків забудовника по ? частині спірного будинку та передати йому в порядку спадкування за законом після смерті матері та батька. Відповідачка та її представник зустрічний позов підтримали, а первісний позов визнали частково з підстав, викладених у зустрічному позові. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив вирішити спір згідно із законом. Третя особа: Пята [PERSON] державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, однак направила заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що первісний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.03.1950 року та були зареєстровані і мешкали в жилому будинку № 153 по вулиці Литовченка в м. Миколаєві ( у минулому будинок № 83 по вулиці Петровського в селищі Октябрському Миколаївської області). Згідно з довідками [PERSON] МБТІ № 813 від 19.03.2012р. та № 2-2106 від 14.01.2014р. право власності на житловий будинок №153 по вулиці Литовченка в місті Миколаєві (у минулому Миколаївська область, Октябрьський район, селище Октябрське, вулиця Петровського, №83, вулиця Литовченка, №149 ) не зареєстроване. Користувачем земельної ділянки був [PERSON]. Рішенням № 83 виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих Миколаївської області від 22.02.1957 року Про відвід земельної ділянки для будівництво індивідуальних жилих будинків і про дозвіл будівництва у селищі Октябрське Миколаївської області [PERSON] виділена земельна ділянка, площею 900 кв.м для індивідуального будівництва жилого будинку у селищі Октябрському по вулиці Петровського, №83 (нині місто Миколаїв, вулиця Литовченка, № 153). 16.04.1957 р. між виконавчим комітетом Октябрської сільської ради депутатів трудящих Миколаївської області і [PERSON] був укладений Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до пяти включно та надано йому земельну ділянку, площею 900 кв.м. для будівництва житлового будинку за адресою: селище Октябрське Миколаївської області, вулиця Петровського, № 83 (нині м. Миколаїв, вулиця Литовченка, №153 ). 27.04.1957р. цей договір забудови був посвідчений державним нотаріусом Жовтневої державною нотаріальною контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 772 від 27.04.1957р. У встановленому законом порядку спадкодавцями була виготовлена проектна документація, а на земельній ділянці площею 900 кв. м вони побудували жилий будинок, підсобні будівлі та споруди. Однак забудовник [PERSON] своєчасно не оформив право власності на жилий будинок у селищі Октябрське Миколаївської області, вулиця Петровського, № 83 (нині місто Миколаїв, вулиця Литовченка, №153 ), не здав його в експлуатацію та не зареєстрував право власності на жилий будинок в ММБТІ згідно з технічною документацією на жилий будинок. 22.02.1971р. батько сторін- забудовник [PERSON] помер. На день смерті спадкодавця у спадковому будинку проживали та були зареєстровані: його дружина [PERSON], яка померла 25.05.2009р., син [PERSON], який помер 08.01.1997р., дочка [PERSON], син [PERSON], який знятий з реєстрації 24.01.1973р. та син [PERSON], який знятий з реєстрації 24.01.1973р., тобто вони фактично прийняли спадщину у рівних частках після смерті [PERSON], проте не отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не зверталися з заявами до нотаріуса. 25.05.2009 року померла мати сторін [PERSON]. Після її смерті позивач, як син спадкодавця, та [PERSON], як дочка спадкодавця, у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Інші спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері не зверталися та на день смерті спадкодавця з нею не проживали і не були зареєстровані за місцем її проживання. 25.08.2009р. була відкрита спадкова справа № 424/2009 та внесена до ЄРЗСС за № 47811036, що підтверджується копією виписки про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36293150 від 11.01.2014р. При зверненні сторін до Пятої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті матері, ними була отримана відмова з тих підстав, що дублікат Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності не пройшов реєстрацію в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в ММБТІ, тобто право власності за спадкодавцем на спадковий будинок не було зареєстровано у встановленому порядку. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 06.06.2012 року державним нотаріусом Пятої державної нотаріальної контори, спадкоємцями [PERSON], яка померла 25.05.2009р., є [PERSON] та [PERSON] та їм видано свідоцтво про право на спадщину за законом по ? частині кожному на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,01га, кадастровий № 4823380600:08:000:0383 та площею 0,06га, розташованих в межах території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області. Однак у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок № 153 по вулиці Литовченко в м. Миколаєві не видали, оскільки батько [PERSON] не оформив право власності на спірний жилий будинок. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на день відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину у вигляді цілого жилого будинку № 153 по вулиці Литовченка в м. Миколаєві після смерті чоловіка [PERSON], померлого 22 лютого 1971 року, в силу ч.1 ст. 529 ГК УССР. Частиною 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з часу державної реєстрації, вказаний порядок зазначений у Тимчасовому положенні Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України за № 7/5 від 07.02.2002р. після прийняття у встановленому законом порядку нерухомого майна в експлуатацію. З матеріалів справи вбачається, а саме технічного паспорту, виготовленого 14.01.2014р., домоволодіння за адресою: місто Миколаїв, вулиця Литовченка, № 153 складається з жилого будинку літ. А, житловою площею 36,70 кв. м, загальною 53,80 кв. м; літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, шії погребу, літ. Впд, поверх 1, погребу з шиєю Впд - підвал, вбиральні літ. Е, душу літ Ж, навісу літ. З, гаражу літ. И, тамбуру до літньої кухні літ -б, замощення 1, воріт № 2, огорожі № 3, № 4, № 5, басейну № 6, загальною вартістю 167173грн. Відповідно до норм ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного з спадкоємців по закону є рівними. Обєктами цивільних прав відповідно до ст.177 ЦК України та ст.190 ЦК України є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, а також майнові права. Відповідно до ч.1 ст. 178 ЦК України обєкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від одної особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або є невідємними частинами фізичної або юридичної особи. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування регламентовано, що при здійсненні будівництва згідно із законом, у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки, як забудовника, входять до складу спадщини. З поданих сторонами доказів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (уроджена [PERSON]) В.Є. прийняли спадщину після смерті матері [PERSON], яка в свою чергу успадкувала будинок після смерті чоловіка [PERSON], що є забудовником спірного будинку. Оскільки у сторін не має інших способів захисту свого права на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за спадкоємцями прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial