Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 16 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 26 зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею. Спільне сімейне життя із [PERSON] не склалося, за останній рік між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен має різні погляди та сімейне життя. Відповідач застосовує до неї фізичну силу на очах у дитини, погрожує її життю. За таких обставин вважає, що подальше сумісне життя з відповідачем та збереження шлюбу є не можливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 26 зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. При розгляді даної справи встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше його збереження суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 21, 24, 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved