Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просив встановити порядок користування жилим приміщенням квартирою №\~45 у будинку №\~15 по вулиці Черняховського у місті Бровари Київської області, виділити йому в користування житлову кімнату площею 14,9 м2 із прилеглою до неї лоджією, відповідачам [PERSON] і [PERSON] виділити в користування дві житлові кімнати площею 16,9 м2 і 10,0 м2 із прилеглою до неї лоджією, усі інші приміщення квартири залишити в спільному користуванні сторін (а.\~с. 1-3, 30). В обґрунтування позову зазначав, що він і двоє відповідачів є співвласниками вказаної трикімнатної квартири, кожному з них належить по 1/3 частки цієї квартири. Домовленості щодо порядку користування квартирою вони не досягли, з цього приводу між ними виникають спори. Витрати за комунальні послуги сплачує лише він, хоча відповідачі теж повинні нести витрати по утриманню квартири. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов визнає, проти виділення [PERSON] у користування житлової кімнати площею 14,9 м2 із прилеглою до неї лоджією не заперечував, житлові кімнати площею 16,9 м2 і 10,0 м2 із прилеглою до неї лоджією просив залишити в користуванні відповідачів, усі інші приміщення квартири залишити в спільному користуванні співвласників. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04 серпня 2015 року належить 1/3 частка трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 68,9 м2, житловою площею 41,8 м2. Відповідно до технічного паспорта дана квартира складається з наступних приміщень: трьох окремих житлових кімнат площею 14,9 м2, 16,9 м2 і 10,0 м2, кухні площею 7,3 м2, ванної кімнати площею 2,6 м2, вбиральні площею 1,0 м2, коридору площею 11,6 м2, вбудованої шафи площею 1,0 м2 та двох лоджій, які є прилеглими до житлових кімнат площею 14,9 м2 і 10,0 м2. У ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пленум Верховного Суду України в абзаці першому п. 14 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності розяснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Виходячи із житлової площі спірної квартири 41,8 м2, належності позивачу на праві власності 1/3 частки даної квартири, суд вважає, що [PERSON] має право на виділення йому в користування у цій квартирі житлової кімнати площею 14,9 м2. Виділення позивачу [PERSON] у трикімнатній квартирі [ADDRESS] в користування житлової кімнати площею 14,9 м2 із прилеглою до неї лоджією відповідає належній йому частці у квартирі, прав інших осіб не порушує та відповідачем [PERSON] не заперечується. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved