Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, в якому зазначила наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з березня 2009 року, який у грудні 2015 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 15.04.2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, з 23 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів призначений за рішенням суду на сьогоднішній час, є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. З цих підстав позивач просила збільшити розмір аліментів, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], визначивши їх мінімальний розмір - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, погодившись з тим, що на утримання дитини необхідно сплачувати аліменти, розмір аліментів, який з нього вже стягується судом вважає достатнім. Більший розмір аліментів сплачувати немає можливості, так як він є інвалідом 3 групи, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1312 гривень на місяць, офіційно ніде не працює, інколи має випадкові заробітки. Просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з березня 2009 року, який у грудні 2015 року було розірвано. [INFO] року народилася [PERSON] батьками якої є позивач та відповідач у справі. (а.с. 5) Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 15.04.2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, з 23 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.7). Дане рішення в примусовому порядку не виконувалось. Між сторонами погоджено, що відповідач сплачує аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції Закону № 2901-IV від 22.09.2005 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року. Даним Законом ч.2 ст.182 СК України викладено в наступній редакції: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 2 статті 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин, враховуючи зміни в законодавстві щодо мінімального розміру аліментів, суд вирішує задовольнити позов, збільшивши розмір аліментів, які сплачуються відповідачем на користь позивачки на дитину [PERSON], [INFO], визначивши їх мінімальний розмір - 50 відсотків прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved