Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення, в позові зазначав наступне. [PERSON], є власником ? частини квартири 73 в буд. 6-а по вул Яценко в м. Запоріжжя на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду Запоріжжя від 26 лютого 2015 року, зареєстрованого Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області 12.06.2015 року за № 10083937. Частину квартири позивач успадкувала після смерті 14 липня 2011 року її баби [PERSON]. Співвласниками зазначеної квартири є відповідач [PERSON], який разом зі своєю родиною - відповідачкою [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] зареєстрований та мешкає у спірній квартирі. При розгляді справи про визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на ? частину квартири [PERSON] прав позивача не оспорював, але на цей час у добровільному порядку користуватися власністю перешкоджає, до квартири позивача не впускає , ключів від квартири не передав, чим порушує її право власності. Просила суд усунути перешкоди в користуванні та володінні належною [PERSON], власністю 1/4 частиною квартири 73 в буд. 6- А по вул.Яценко в м. Запоріжжя, вселив її у зазначену квартиру. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про час день та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні Право власності є непорушним. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, відповідно до якого закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON], є власником ? частини квартири 73 в буд. 6-а по вул Яценко в м. Запоріжжя на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду Запоріжжя від 26 лютого 2015 року, зареєстрованого Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області 12.06.2015 року за № 10083937. Частину квартири позивач успадкувала після смерті 14 липня 2011 року її баби [PERSON]. Співвласниками зазначеної квартири є відповідач [PERSON], який разом зі своєю родиною - відповідачкою [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] зареєстрований та мешкає у спірній квартирі. Право на повагу до житла гарантує ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. За ст. 321 ч 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст. 383 ч 1 ЦК України власник житлового будинку, квартири мас право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з позбавленням володіння його нерухомого майна. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно зі\~ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Крім того, відповідно до\~\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст.150 ЖК України\~власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Обмеження власника у цих правах допускається лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з положеннями ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом зобов'язання відповідача не чинити перешкод у користуванні власністю у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом. Вищенаведені норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності. Підставою позову слугувало також те, що у добровільному порядку відповідачі перешкоджають позивачу користуватися власністю, до квартири позивача не впускає , ключів від квартири не передав, чим чинять перешкоди Позивачу у здійсненні права власності.Вказані обставини відповідачами не спростовано, заперечень проти позову не надали. Оскільки позивач є власником 1/4 частини житлового приміщення і відповідачі без законних підстав перешкоджають позивачу у користуванні житловим приміщенням, чим порушує права власника цього майна та підлягає судовому захисту. Обраний позивачем спосіб захисту його прав відповідає вимогам закону. Отже вимоги позивача є законними, обґрунтованими і таким,що підлягають задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. у рівних частках з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved