Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду, вказавши, що 06.04.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (Генеральна угода) № б/н від 06.04.2016 року, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 30935,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік. Крім того, відповідач дала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт ([PERSON]М.) дає Банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даної угоди є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Проте відповідачем було порушено умови вказаного договору щодо своєчасного повернення грошових коштів та відсотків для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, та іншими витратами, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредиту в сумі 35784,05 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі в розмірі 1600,00 грн.. Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність,\~ в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, висловивши думку про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON]\~ було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 06.04.2016 року на суму 30935,50\~ грн. зі сплатою 18.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Наведені позивачем обставини в обґрунтування позовних вимог підтверджуються наявними в матеріалах справи анкетою-заявою позичальника [PERSON], Умовами та Правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою. Так, із анкети-заяви позичальника встановлено, що [PERSON] була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку та згодна, що її заява разом із зазначеними умовами, правилами та тарифами банку складає кредитний договір між нею та позивачем. Пунктом 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію боргу передбачено, що згідно ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України, при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день, по зобовязаннях, строк яких не наступив, Сторони погодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з дня виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 1376,93 грн.. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статі 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом зясовано, що позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, тоді як відповідач [PERSON] всупереч умовам кредитного договору порушила строки повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 15.12.2016 року склала 35784,05 грн., із них: заборгованість по кредиту 28856,59 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2039,75 грн., заборгованість за пенею 3510,78 грн., а також нарахований відповідно до п.2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію штраф 1376,93 грн.. Вирішуючи обґрунтованість вказаного позивачем розміру заборгованості, судом враховується, що кредитним договором було передбачено повернення коштів щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості до 25 числа місяця, наступного за звітним. Таким чином, оскільки відповідач дані умови порушив, то відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору заборгованість по кредиту у розмірі 3705,78 грн. є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Згідно з умовами кредитного договору відповідач отримав кредит зі сплатою 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Отже, оскільки борг по процентах станом на 15 грудня 2016 року становив 2039,75 грн. і на даний час він не сплачений, вимоги позивача про стягнення вказаної суми є обґрунтованими. При цьому судом приймається до уваги те, що сумнівів у розрахунку боргу наданого позивачем немає, а жодних належних та допустимих доказів, які б вказували, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, стороною відповідача не надано. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 3510,78 грн. та штрафу в розмірі 1376,93 грн., суд враховує положення ст. 611 ЦК України, якою встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За п.1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених чинним договором, більше, ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Згідно з п.1.1.5.21 Умов та Правил надання банківських послуг, при непогашенні кредита в строк, встановлений Графіком погашення кредиту, процентів і винагороди, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого в заяві на приєднання до дійсного Договору для процентів, з дня виникнення простроченої заборгованості. У випадку непогашення вказаного простроченого зобовязання протягом 30 днів, всі платежі, що будуть сплачуватись після вказаної дати, являтимуться пенею, крім платежів, що направляються з урахуванням встановленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. Разом із цим, судом приймається до уваги, що згідно з положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільноправової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання зазначених положень Конституції України. Зазначені висновки відповідають правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду України №6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в позові банку в частині стягнення пені в розмірі 3510,78 грн. слід відмовити. Підсумовуючи вищенаведене, загальний розмір боргу за кредитним договором, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» становить 32273 грн. 27 коп. (28856,59 грн. тіло кредиту + 2039,75 грн. проценти за користування кредитом + 1376,93 штраф). В силу вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог банку на 90%, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 1440 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved