Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» (далі по тексту рішення Банк) та просив визнати недійсним «вчинений відповідачем правочин в частині видачі йому 12 серпня 2016 року кредитної картки VISA Gold № 4149 6258 0452 8972». Позивач суду пояснив, що у серпні 2014 року він уклав із відповідачем договір та отримав пластикові картки: картку для виплат, бонусну картку та кредитку картку VISA Gold № 4149625804521972. Було погоджено сторонами та встановлено кредитний ліміт на видачу коштів в ромірі 4000,00 грн. У подальшому Банк, не попередивши його, збільшив кредитний ліміт, чим скористалися шахраї, які 5 липня 2016 року зняли кредитні кошти в загальній сумі 19\~351,28 грн. із зазначеної картки. Позивач звернувся до банку з вимогою заблокувати кошти та припинити нарахування відсотків та пені, але Банк відмовив. Позивач посилається на дисбаланс прав та обовязків на шкоду споживача в укладеному договорі. На думку позивача, у порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не уклав з ним письмовий договір про надання споживчого кредиту, умови якого чітко б зазначали суму наданого кредиту, відсоткову ставку, сукупну вартість кредиту, і таке інше. Представник відповідача позов не визнав. Суду пояснив, що між Банком та клієнтом [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом надання клієнтом анкети-заяви від 29 січня 2013 року із зазначенням своїх реквізитів. В анкеті прямо зазначено, що клієнт ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що разом з тарифами складають договір про надання банківських послуг. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку, з якими клієнт має можливість регулярно ознайомлюватись. Згідно ст. 634 ЦПК України зазначений договір є договором приєднання, коли є стандартна анкета-заява з індивідуальними умовами договору та реквізитами сторін, та є уніфікована, однакова для всіх частина договору. Договір укладено добровільно та його форма не суперечить цивільному законодавству. Право Банку збільшувати кредитний ліміт відповідає умовам укладеного з клієнтом договору. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи: між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 29 січня 2013 року було укладено договір про надання банківських послуг шляхом заповнення клієнтом анкети-заяви із власними реквізитами, згодою на таку форму договору та згоду на Умови та правила надання банківських послуг. 12 серпня 2014 року позивач отримав кредитну картку VISA Gold № 4149625804521972 із встановленим кредитним лімітом в розмірі 25 000,00 грн., що підтверджується фото клієнта із карткою у відділенні. [PERSON] добровільно використав власну кредитну картку та термінал самообслуговування 05 липня 2017 року. Діючи свідомо, спілкуючись із невідомими особами по телефону, перерахував кошти в сумі 9 068,00 грн. та 9539,00 грн. на картковий рахунок 5168**6828, що належить [PERSON] Перерахунок коштів супроводжувався введенням правильного ПІН-коду, було застосовано фізично картку позивача, що він і підтвердив у телефонній розмові зі службою підтримки 3700 та не заперечував в судовому засіданні. За заявою [PERSON] органами досудового слідства порушено кримінальну справу по факту шахрайських дій, вчинених невстановленими особами. 12 вересня 2016 року [PERSON] повністю погасив заборгованість за вказаним кредитним договором. Станом на час розгляду справи заборгованість за позивачем не обліковується. У відповідності до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержанння у момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 статті 203 цього кодексу. Зокрема, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачу. Згідно частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати інші умови договору. Відповідно до пункту 2.1.1.2.3. Розділу «Кредитні картки» Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку; клієнт надає право банку у будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Сам факт укладання ним договору з Банком у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку 29 січня 2013 року позивач не заперечував. Анкета-заява має застереження, що разом з памяткою клієнта Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, вона складає договір між клієнтом та банком на надання банківських послуг. Отже, надані докази не дають суду підстав для висновку про те, що договір між [PERSON] та Банком укладений з недодержанням письмової форми, а видача Банком позивачу 12 серпня 2016 року кредитної картки VISA Gold № 4149625804521972, є недійсним правочином. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 215-218 ЦПК України,

Outcome: dismissed