Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

У серпні 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини земельної ділянки. Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року в одне провадження з первісним позовом об'єднано зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частину земельної ділянки. Первісний позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON], який був позивачам рідним батьком. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]) площею 2,3501 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Спадщину, відкриту після смерті батька, прийняли позивачі, як його діти по 1/3 частині кожний, та його мати - [PERSON], яка померла [INFO], та спадщину після якої прийняв відповідач - [PERSON]. З заявами про прийняття спадщини після смерті батька позивачі звертались до Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області, у зв'язку з чим відкрита спадкова справа. Однак відповідно до постанови нотаріусу від 17.08.2018 їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності та державну реєстрацію права власності, відповідно до вимог чинного законодавства. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вони не мають змоги, позивачі просили суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом по 1/3 частині кожному земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]) площею 2,3501 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. У свою чергу, зустрічний позов [PERSON] обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON], яка була позивачу по зустрічному позову рідною матір'ю. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]) площею 2,3501 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, яку вона прийняла після смерті свого сина - [PERSON] померлого [INFO]. Спадщину, відкриту після смерті матері, прийняв її син - позивач по зустрічному позову, як спадкоємець за заповітом. З заявою про прийняття спадщини після смерті матері позивач по зустрічному позову звертався до Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області, у зв'язку з чим відкрита спадкова справа. Однак відповідно до постанови нотаріусу від 22.08.2018 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності та державну реєстрацію права власності, відповідно до вимог чинного законодавства. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку він не має змоги, позивач по зустрічному позову просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частину земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]) площею 2,3501 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Позивачі за первісним позовом до суду не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Раніше від представника позивачів по первісному позову - адвоката [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Відповідач за первісним позовом до суду не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Надав до суду заяву, відповідно до якої зустрічну позовну заяву підтримує у повному обсязі, просить справу слухати за його відсутності, без фіксації технічними засобами. Представник третьої особи за первісним та зустрічним позовом - Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області до суду не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Надав до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі. Заперечень до позовної заяви відсутні. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який був рідним батьком позивачам за первісним позовом. Факт смерті підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим 06.12.2011, актовий запис № 01 (а.с. 9). Факт родинних зв'язків між позивачами по первісному позову та померлим [PERSON] підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] виданого 23.11.1988, запис № 3376, де в графі «батько» зазначено [PERSON]; та копією Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого повторно 28.06.1995, запис № 05, де в графі «батько» зазначено [PERSON] (а.с. 10, 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]) площею 2,3501 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Вказана земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 05.02.2008, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010826000061 (а.с. 12). Згідно з матеріалами спадкової справи № 19/2011, наданої суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою Запорізької області, вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON], померлого [INFO], прийняли його діти - [PERSON] і [PERSON], та мати - [PERSON], про що ними складено відповідні заяви, що знаходяться в матеріалах спадкової справи. Зазначені вище особи є спадкоємцями за законом першої черги, як діти та мати померлого. Спадщину, відкриту після смерті [PERSON], позивачі за первісним позовом прийняли у встановленому законодавством порядку, а саме: на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори. При оформленні [PERSON] та [PERSON] своїх спадкових прав на спірну земельну ділянку з'ясувалось, що документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності, згідно з чинним законодавством, відсутній, тому державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] позивачам по первісному позову відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та 17.08.2018 видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 793/02-31. Мати померлого [PERSON] - [PERSON], яка прийняла 1/3 частину його спадщини, померла [INFO] Факт смерті підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 12.01.2015, актовий запис № 33 (а.с. 16 зворотня сторона). Після смерті [PERSON] залишився заповіт, складений 22 вересня 2011 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 384. Відповідно до заповіту, [PERSON] все належне їй майно заповідала [PERSON], [INFO] Згідно з матеріалами спадкової справи № 249/2018, наданої суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою Запорізької області, вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON], померлої [INFO], прийняв її син - [PERSON], про що ним складено відповідну заяву, що знаходиться в матеріалах спадкової справи. Позивач за зустрічним позовом є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] Спадщину, відкриту після її смерті, позивач за зустрічним позовом прийняв фактично, тому що проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою. При оформленні [PERSON] своїх спадкових прав на спірну земельну ділянку з'ясувалось, що документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності, згідно з чинним законодавством, відсутній, тому державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] позивачу по зустрічному позову відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та 22.08.2018 видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 803/02-31. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно зі ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2011 року № 868. правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог за первісним та зустрічним позовом, і, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved