Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії та бездіяльність посадових осіб органів державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, а саме прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 - Рибалка А.П. в частині невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви-повідомлення про злочин та старшого дізнавача відділення поліції №2 Криворізького районного управління національної поліції в Дніпропетровській області - Мядзель М.М., в частині ненадання відповіді на клопотання від 28 серпня 2020 року щодо прийняття рішення про закриття провадження, в частині часткового задоволення клопотання від 09 березня 2021 року, в частині непроведення слідчих дій (розшукових) та в частині невиконання рішення суду від 31 березня 2021 року. Стягнути з Державної казначейської служби України моральну шкоду в сумі 120 000 грн. В обґрунтування позову позивач зазначав, що внаслідок бездіяльності посадових осіб органів досудового розслідування, що полягають у невнесенні відомостей до ЄРДР, невиконанні ухвали суду про внесення відомостей в ЄРДР, ненадання відповідей на клопотання позивача та непроведення слідчих дій та прийняття рішення про закриття провадження у справі позивачу завдано моральну шкоду, відшкодування якої передбачено статтею 1167 ЦК України. На підставі викладеного [PERSON] просив стягнути з Держави Україна на його користь моральну шкоду в сумі 120000 грн. Ухвалою судді від 10 серпня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до Державної казначейської служби України, треті особи: [PERSON] , [PERSON] - про визнання неправомірними й незаконними рішень, дій та бездіяльності посадових осіб органів державної влади. Оскільки спір у даній справі в частині вимог позивача про визнання неправомірними й незаконними рішень, дій та бездіяльності посадових осіб органів державної влади, стосується саме незгоди [PERSON] із рішеннями, діями та бездіяльністю органів досудового розслідування, за результатами розгляду його заяви з перевірки фактів про вчинення відносно нього злочину керівництвом ТОВ «Альфа Преміум Груп» в частині звільнення з особистих мотивів і невиплати заробітної плати за відпрацьований період, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства. Ухвалою судді від 10 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Державної казначейської служби України, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про відшкодування моральної шкоди та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23 вересня 2021 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відзив від відповідача не надійшов. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 20 липня 2020 року позивач подав заяву-повідомлення до Криворізької місцевої прокуратури № 1 про внесення відомостей до ЄРДР та притягнення до кримінальної відповідальності за фактом грубого порушення законодавства про працю України товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Преміум Груп» (далі - ТОВ «Альфа Преміум Груп») в особі [PERSON] , а саме за фактом того, що керівництво ТОВ «Альфа Преміум Груп», де позивач працював охоронником з 21 квітня 2020 року до 17 липня 2020 року з особистих мотивів звільнили позивача із зазначеної посади, не виплативши заробітну плату за відпрацьовані місяці, а саме травень, червень та 17 днів липня 2020 року. 30 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Криворізької місцевої прокуратури № 1 щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення злочину від 20 липня 2020 року. 07 серпня 2020 року відомості за вказаною заявою [PERSON] внесено до ЄРДР за ч. 1 ст. 175 КК України. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року провадження за скаргою [PERSON] закрито у зв`язку з внесенням відомостей про злочин до ЄРДР. Згідно з листом Криворізької місцевої прокуратури № 1 від 19 серпня 2020 року на ім`я [PERSON] , проведення досудового розслідування за заявою-повідомленням позивача доручено підрозділу дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області. 28 серпня 2020 року [PERSON] подав до інспектора сектору дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області Мядзель М.М. клопотання, в якому просив повідомити чи визначена інша підслідність; чи передано кримінальне провадження до іншого органу досудового розслідування; чи проводиться у даний час досудове розслідування тощо. На клопотання заявника від 25 серпня 2020 року, інспектором сектору дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області, старшим лейтенантом поліції Мядзель М.М. 27 серпня 2020 року [PERSON] направлено повідомлення (вихідний №48.1/4-563 від 27 серпня 2020 року), в якому зазначено, що враховуючи вимоги ст.218 КПК України виникла необхідність у вирішенні питання про територіальну підслідність та подальше місце проведення досудового розслідування, оскільки місцем вчинення кримінального правопорушення є: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що клопотання [PERSON] не було розглянуто, він 09 березня 2020 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мядзель М.М. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року скаргу [PERSON] на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мядзель М.М. - задоволено частково. Визнано бездіяльність інспектора сектору дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мядзель М.М. щодо порушення вимог ст.220 КПК України, а саме: ненадання відповіді на клопотання від 28 серпня 2020 року, зареєстроване за вхідним №4/937. Зобов`язано інспектора сектору дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мядзель М.М. надати [PERSON] відповідь на клопотання від 28 серпня 2020 року, зареєстроване за вхідним №4/937. 31 грудня 2020 року старший інспектор сектору дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Мядзель М.М. винесла постанову про закриття кримінального провадження від 07 серпня 2020 року № 42020041710000063 за заявою [PERSON] . Не погоджуючись із вказаним рішенням [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою на постанову старшого інспектора сектору дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Мядзель М.М. Ухвалою Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2021 року скаргу [PERSON] задоволено. Скасовано постанову старшого інспектора сектору дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Мядзель М.М. від 31 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження від 07 серпня 2020 року № 42020041710000063 за заявою [PERSON] . Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №42020041710000063 від 07 серпня 2020 року направлено для організації дізнання до Металургійного відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області. 09 березня 2021 року [PERSON] направив до старшого інспектора сектору дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Мядзель М.М. клопотання про ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій. 11 березня 2021 року старший інспектор сектору дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Мядзель М.М. винесла постанову про часткове задоволення клопотання [PERSON] про ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій. Не погоджуючись з вказаною постановою [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою на рішення та бездіяльність старшого інспектора сектору дізнання ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мядзель М.М. Ухвалою Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2021 року скаргу [PERSON] на рішення та бездіяльність старшого інспектора сектору дізнання ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мядзель М.М. - задоволено частково. Скасовано постанову старшого інспектора ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мядзель М.М. від 11 березня 2021 року про часткове задоволення клопотання потерпілого [PERSON] у кримінальному провадженні №42020041710000063 від 07 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України. Зобов`язано старшого інспектора ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мядзель М.М., у кримінальному провадженні №42020041710000063 від 07 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України, вжити необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо виклику осіб, на які вказує потерпілий [PERSON] у клопотанні про ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій від 09 березня 2021 року, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , допитати останніх в якості свідків по обставинам кримінального провадження. В іншій частині скарги - відмовлено. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди: а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду на державу. Звертаючись до суду із позовом позивач вказував на те, що внаслідок бездіяльності відповідачів позивачу завдано моральну шкоду в сумі 120000 грн. Позивач вважає, що моральна шкода, яка завдана протиправною бездіяльністю посадових осіб органів досудового слідства, підлягає відшкодуванню державою за рахунок Державного бюджету України. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач має довести факт заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, яка за змістом ст. 1167 ЦК України завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, а також відповідно до того, яких саме втрат немайнового характеру він зазнав, обґрунтувати розмір відшкодування моральної шкоди. Недоведеність позивачем зазначених обставин по справі є підставою для відмови у задоволенні позову . Ураховуючи наведене, слід дійти висновку про те, що позивач не довів, що внаслідок бездіяльності інспектора сектору дізнання Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Мядзель М.М. та прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Рибалка А.П. йому завдано моральну шкоду, а також причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою посадових осіб органів досудового слідства. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed