Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, вказуючи на те, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 24.04.09 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що проживають сторони проживають окремо і не мають наміру примиритися. Вважає, що сину буде набагато краще проживати разом з нею, оскільки зможе подбати про моральний, духовний та фізичний розвиток дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав висновок Органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 23.06.15 року. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 24.04.09 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №130, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільне господарство, мешкають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 22.06.15 року №107-4723/40, враховуючи вік та інтереси дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON]. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Сама по собі зміна місця проживання дитини, її оточення можуть серйозно вплинути на психіку дитини. Щоб цього не сталося, потрібен певний період адаптації, дитина має готуватися до плавного переходу від одних умов життя до інших. Крім того, згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. І тому, оцінюючи у сукупності пояснення сторін, письмові докази, суд приходить до висновку, що можливо визначити місце проживання [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON].

Outcome: approved