Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до відповідача та просив суд визнати гараж б/н, який входить в блок гаражів, розташованих по вул. Сергія Слісаренко - вул. Михайла Грушевського у м. Кам'янське, спадковим майном після смерті [PERSON], померлого 19 липня 2016 року та визнати за ним, [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого 19 липня 2016 року [PERSON], на гараж б/н, який входить в блок гаражів, розташованих по вул. Сергія Слісаренко - вул. Михайла Грушевського у м. Кам'янське, загальною площею 26,6 кв. м., що дасть підстави для присвоєння адреси і реєстрації права власності в органах державної реєстрації. В обґрунтування уточнених позовних вимог вказав наступне: 19 липня 2016 року помер [PERSON], який доводиться родичем позивачу. 25 квітня 2014 року [PERSON] зробив заповіт на ім'я позивача та на ім'я його дружини - [PERSON], в рівних частках заповідаючи їм все своє майно, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 729. У встановленому законом порядку, після смерті спадкодавця, позивач звернувся у [PERSON] державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], в той же час із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась його дружина, [PERSON]. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою, він отримав у спадщину квартиру № 42 у будинку № 2/34 п вул. Сергія Слісаренко у м. Кам'янське в цілому та зареєстрував право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 січня 2017 року за реєстровим номером об'єкта нерухомого майна: 1154676912104. Постановою державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 травня 2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на гараж б/н по вул.. Сергія Слісаренка - [PERSON] у м. Кам'янське, який належав спадкодавцю, оскільки в ОКП «ДБТІ» відсутні дані про реєстрацію права власності на його спадкодавця, та рекомендовано звернутись до суду, тому за захистом своїх прав він вимушена звернутися до суду. Позивач до початку судового розгляду справи звернулися з письмовою заявою, в якій вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить суд розглянути справу у його відсутність та не заперечують проти розгляду справи без застосування технічних засобів. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, направили на адресу суду письмові заяви в яких не заперечували проти задоволення позовних вимог, просили суд розглянути справу без їх представника. На підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень сторонами відсутня, що дозволило суду ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників процесу згідно зі ст. 158 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернувся до Дніпровського виконкому 01 листопада 1978 року з заявою про виділ земельної ділянки під будівництво гаража для особистого транспорту, згідно Рішення виконкому Дніпровської райради №330 від 15 червня 1979 року у ГБК, розташованому в районі ДГ-1 по вул. Скаліка (нині вул. С [PERSON]), йому була виділена земельна ділянка. Згідно рішення Дніпровського райвиконкому № 364 від 20 червня 1980 року [PERSON] дозволено будівництво гаража в районі ДГ-1 вул. Скаліка - вул. Димитрова (нині вул. [PERSON] - вул. [PERSON]) та зроблено викопіровку генплана розміщення гаражних боксів. Згідно оціночного акту від 19 березня 1981 року, були проведені будівельні роботи, і з 1980 року, гараж після закінчення будівництва, використовувався за призначенням, [PERSON] сплачував місцеві податки, в тому числі податок на землю, та комунальні платежі. З матеріалів справи вбачається, що ГБК припинив своє існування у 90-роках і тому гараж б/н, який належав спадкодавцеві, входить в блок гаражів, розташованих по вул. Сергія Слісаренко - вул. Михайла Грушевського у м. Кам'янське. Судом встановлено, що 25 квітня 2014 року [PERSON] зробив заповіт на ім'я позивача та на ім'я його дружини - [PERSON], в рівних частках заповідаючи їм все своє майно, заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 729. Як встановлено в судовому засіданні, 19 липня 2016 року помер [PERSON], після його смерті позивач звернувся до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, в той же час із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась його дружина, [PERSON]. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою, позивач отримав у спадщину квартиру № 42 у будинку № 2/34 п вул. Сергія Слісаренко у м. Кам'янське в цілому та зареєстрував право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 січня 2017 року за реєстровим номером об'єкта нерухомого майна: 1154676912104. Як вбачається з Постанови державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 травня 2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на гараж б/н по вул.. Сергія Слісаренка - [PERSON] у м. Кам'янське, який належав спадкодавцю, оскільки в ОКП «ДБТІ» відсутні дані про реєстрацію права власності на його спадкодавця, та рекомендовано звернутись до суду, Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1234 ЦК України Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ч. І ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. І ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. І ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Суд вважає, що [PERSON] правомірно набув право власності на гараж б/н, розташований у блоці гаражів по вул. Сергія Слісаренко - вул. Михайла Грушевського у м. Кам'янське, оскільки він побудував його за свої особисті кошти та за рахунок власних сил на земельній ділянці, що була виділена йому у встановленому законом порядку саме для будівництва гаража та отримав необхідні на той час документи, таким чином позивач має всі підстави стати власником спадкового майна після померлого [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, вважає, що оскільки до цього часу відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позбавлений можливості в повному обсязі здійснювати свої повноваження власника, розпорядитися спадковим майном, продати, подарувати та інше, таким чином вимога позивачки щодо визнання спадковим майном та визнання права власності на спадкове нерухоме майно у вигляді гаражу, підлягає задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved