Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

у серпні 2021 року [PERSON] через свого представника - адвоката Голубничого О.І. звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просила видати обмежувальний припис строком на шість місяців стосовно [PERSON] , яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та в будь-якому іншому місці, де б не проживала [PERSON] ; заборонити [PERSON] наближатись на відстань 300 метрів до [PERSON] ; заборонити [PERSON] переслідувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватись із нею. В обґрунтування заяви зазначено про те, що у період з 2005 року по січень 2015 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу, в період якого у останніх народилась спільна дочка - [PERSON] , [INFO] . Заявник зазначає, що після припинення сімейних стосунків, спільна донька сторін залишилась проживати із заявником. Заявник зазначає, що відносини із донькою носять конфліктний характер, більшість побутових конфліктів завершується фізичним насильством по відношенню до заявника. 27.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] прибули до квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з метою забрати речі доньки у зв?язку із переїздом. У зв?язку із агресивною поведінкою [PERSON] , заявник викликала працівників поліції. В подальшому працівниками поліції видано терміновий заборонний припис серії АА № 004377 від 27.07.2021 року, а також заявника направлено на медичне обстеження з метою встановлення тяжкості тілесних ушкоджень. Заявник зазначає, що 27.07.2021 року [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно заявника, а саме: забрав особисті речі заявника. в тому числі ключі від квартири, де проживає заявник; висловив чисельні погрози, через які заявник постійно перебуває в постійному страху за своє життя та здоров?я; застосував до заявника фізичну силу, чим завдав заявнику травм, які носять характер тілесних ушкоджень. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.08.2021 року відкрито провадження у справі. 25.08.2021 року до суду надійшла заява-відзив від заінтересованої особи [PERSON] , в якій останній просив відмовити у задоволенні заяви [PERSON] з наступних підстав. Заінтересована особа зазначає, що у поданій заявником заяві викладена неправдива інформація, зокрема, спільна донька сторін постійно жила у страху, оскільки матір принижувала її та била, у зв?язку із чим [PERSON] звертався до Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. 27.07.2021 року [PERSON] разом з донькою прибули до квартири за місцем проживання заявника з метою забрати речі доньки, де сталася чергова конфліктна ситуація, яку спровокувала заявник. Жодних погроз та тілесних ушкоджень [PERSON] завдано не було. 15.09.2021 року [PERSON] подано заяву про видачу обмежувального припису у новій редакції, в якій, окрім вимоги, які були раніше заявлені, заявник просила стягнути з [PERSON] компенсацію у розмірі 23 039,85 грн., що складається із суми на лікування у розмірі 1040 грн., ремонту телефону у розмірі 2300 грн., вартості старого телефону у розмірі 9 199,85 грн., вартості нового телефону у розмірі 10 500 грн., а також вирішити питання про стягнення витрат на правову допомогу. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги та просила суд задовольнити заяву. Представник [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення учасників справи, а також дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку про те, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2019 року, зокрема, встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім?єю з початку 2005 року по січень 2015 року. [INFO] народилась [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва серії [NUMBER] , виданого 10.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом?янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 26). Матеріали цивільної справи містять копію термінового заборонного припису, складеного 27.07.2021 року відносно [PERSON] , згідно змісту якого 27.07.2021 року приблизно о 21.30 год. за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство фізичного характеру стосовно [PERSON] , 1968 року народження; припис видано строком на 5 діб з 28.07.2021 року по 02.08.2021 року (а.с. 43). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА, [PERSON] , 2005 року народження, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 69). Квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] , 2005 року народження, на підставі договору дарування квартири, посвідченого 17.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Адамською О.М. за реєстровим номером 1272 (а.с. 67), що стверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.08.2017 року (а.с. 68). З даних довідки, виданої 12.08.2021 року ОСББ «Ірпінська, 69Б», станом на 12.08.2021 року [PERSON] , 2005 року народження, проживає у квартирі [ADDRESS] з батьком з червня 2021 року (а.с. 70). Відповідно до рапортів працівників Управління патрульної поліції в м. Києві (а.с. 112-114), 27.07.2021 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27.07.2021 року о 20.37 год. за адресою: [ADDRESS] , колишній чоловік [PERSON] забрав у заявниці [PERSON] ключі від квартири, порпається в її речах, відмовляється покидати помешкання. У заявниці конфлікт щодо розподілу майна. З листа Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.09.2021 року № 2736/Б вбачається, що згідно з реєстрацією викликів за період з 27 липня 2021 року по 28 липня 2021 року до [PERSON] з приводу «кримінальна травма» зареєстровано два виклики та здійснено два виїзди бригад екстреної (швидкої) допомоги. З карт виїзду швидкої медичної допомоги вбачається, що у [PERSON] попередньо діагностовано забій м?ягких тканин шиї, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Згідно з частиною першою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон № 2229-VIII). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону № 2229-VIIIрішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом Закону № 2229-VIII. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Закон № 2229-VIIIвизначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом № 2229-VIIIна строк від одного до шести місяців. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях(стаття 81 ЦПК України). У даному конкретному випадку, судом встановлено, що між заявником [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] , а також між заявником [PERSON] та її донькою [PERSON] , 2005 року народження, склалися вкрай конфліктні відносини, постійні конфлікти та сварки виникають на побутовому ґрунті, в тому числі щодо нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово звертались до органів поліції, служби у справах дітей з приводу нанесення тілесних ушкоджень. При цьому, у поданих [PERSON] заявах зазначається про побиття останньої донькою [PERSON] та колишім цивільним чоловіком [PERSON] ; натомість, у поданих [PERSON] заявах йдеться про побиття матір? [PERSON] своєї доньки [PERSON] , 2005 року народження. Листом Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.06.2021 року повідомлено неповнолітню [PERSON] , 2005 року народження, про проведення профілактичної бесіди з [PERSON] з приводу неприпустимості вчинення насильства та усвідомленого, відповідального батьківства, а також повідомлено про адміністративну відповідальність у разі невиконання батьківських обов?язків. направлено клопотання до Голосіївського УП ГУНП в м. Києві щодо проведення профілактичної роботи з [PERSON] та розгляду питання про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173 ч. 2 КУпАП (а.с. 91). Суд зазначає, що належних та допустимих доказів, які б стверджували про вчинення саме [PERSON] домашнього насильства відносно [PERSON] , останньою в розпорядження суду не надано.За їх відсутності, суд позбавлений можливості перевірити вказані [PERSON] у заяві обставини з приводу протиправних дій саме [PERSON] . За даних конкретних обставин, враховуючи ненадання заявником в розпорядження суду доказів в обґрунтування викладених у заяві обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування обмежувального припису відносно [PERSON] .

Outcome: dismissed