Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на гараж, площею 22,1 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці, яка закріплена за домоволодінням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] разом із службовими приміщеннями. За вказаним домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 0,0193 га, що підтверджується договором оренди землі від 28.08.2014 року. На території земельної ділянки, що закріплена за даним домоволодінням, знаходиться службове приміщення нежитлова будівля сарай, який перебудований в гараж площею 22,1 кв.м. Перебудова сараю фактично розпочалась з 15.08.2001, після придбання позивачем квартири [ADDRESS]. Посилаючись на те, що вона являється власником гаража, а також на те, що вказаний гараж перебудований із сараю відповідно до технічних норм, а відповідач не визнає таке право власності, [PERSON] просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявилась, у матеріалах справи міститься заява, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, а також письмові заперечення. В своїх письмових запереченнях представник відповідача фактично не заперечує право позивача на спірне майно (а. с. 42-43, 50). Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив (а. с. 48). Відповідно до\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15.08.2001, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 3194, а також, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 4-5). З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а. с. 6) від 04.09.2014 вбачається значиться, що 03.09.2014 проведено державну реєстрацію договору оренди землі серія та номер 225 від 28.08.2014, укладеного між позивачем та Житомирською міською радою, згідно якого Територіальною громадою м. Житомира в особі Житомирської міської ради було передано в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 0,0193 га, кадастровий номер 1810136600:03:030:0007 для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель та споруд за адресою: м. Житомир, вул. Адмірала Щасного, 4 (а. с. 13-15). 19.11.2014 Управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради було видано Будівельний паспорт продовження розпочатої реконструкції існуючого сараю за рахунок надбудови в плані зовнішніх габаритних розмірів під господарську будівлю на орендованій земельній ділянці, з дотриманням необхідних вимог ДБН 360-92 (а. с. 8-9). Закінчений будівництвом обєкт, будівництво якого здійснювалось на підставі будівельного паспорту, було прийнято в експлуатацію шляхом реєстрації інспекцією ДАБК поданої Декларації про готовність обєкта до експлуатації. Як вбачається з довідки № 345 від 22.10.2014, виданої КП ВЖРЕП №3 Житомирської міської ради, позивач проживає [INFO]. Відповідно до наявної документації, нежитлова будівля на прибудинковій території будинку № 4 по вул. Адмірала Щасного, 4 в м. Житомирі включає в себе приміщення сараїв, якими користуються мешканці вказаного будинку, зокрема [PERSON] користується приміщенням, що реконструюється. КП ВЖРЕП № 3 Житомирської міської ради не заперечує проти реконструкції такого сараю власницею з відповідним оформленням документів (а с. 7). У положеннях\~ст.2 ЦПК України\~зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1\~ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.2\~ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту реєстрації. Однак згідно ч.4 цієї статті зазначено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації , передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення , або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою Кабінету Міністрів України 25.12.2015 № 1127, тобто після уже виникнення у позивача права на гараж площею 22,1 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці, яка закріплена за домоволодінням квартира [ADDRESS], власником якого є [PERSON] Як вбачається зі\~ст.376 ЦК України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, виходячи з викладеного та враховуючи, що земельну ділянку у встановленому порядку надано позивачу в оренду строком на 10 років під уже збудоване нерухоме майно, при продовженні виконання будівельних робіт були дотримані містобудівні вимоги і не порушено права інших осіб, іншої законної можливості у позивача введення гаража в експлуатацію не має, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved