Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, в якому просила суд постановити рішення, яким: скасувати арешт та заборону відчуження усього нерухомого майна, що належить [PERSON], із вилученням запису про обтяження за реєстраційним № 84503 щодо всього нерухомого майна, що належить [PERSON], та який був накладений у виконавчому провадження №33412341, а також скасувати арешт та заборону відчуження усього нерухомого майна, що належить [PERSON], із вилученням запису про обтяження за реєстраційним № 8056355 щодо всього нерухомого майна, що належить [PERSON], та який був накладений у виконавчому провадження №45719405. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 27 січня 2015 року Шевченківським районним судом м. Львова у справі №466/8679/13-ц ухвалено заочне рішення про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно шляхом набуття права власності на квартиру [ADDRESS], що належало [PERSON], а тепер належить їй, [PERSON] Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 березня 2015 року [PERSON] відмовлено у перегляді заочного рішення. 03 вересня 2015 року апеляційний суд Львівської області виніс рішення у цій справі, яким рішення Шевченківського районного суду м. Львова змінив та постановив рішення, яким стягнуто із [PERSON] в її користь заборгованість за договором позики у сумі 1 291370,78 грн. В рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед нею, [PERSON], за договором позики №345 від 28.02.2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття [PERSON] права власності на предмет іпотеки квартиру, яка складається із чотирьох житлових кімнат, кухні, комори в підвалі площею 1,5кв.м., загальною площею 73,3кв.м., житловою площею 44,6кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. П. Панча, 22/74, за ціною не нижче 949 000 грн. У процесі проведення підготовки до реєстрації речового права (права власності) на нерухоме майно нею отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 05.10.2015 року №45084436 та з»ясувалося, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, що у свою чергу відповідно до п.2.1 Глави 2 Наказу №296/5 від 22.02.2012 року Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» є підставою для відмови у вчиненні дії, в тому числі і щодо реєстрації прав власності. Так, у виконавчому провадженні ВП № 33412341 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції 04 лютого 2013 року накладено арешт на все нерухоме майно, в тому числі і на квартиру за адресою: м. Львів, вул. П. Панча,22/74, про що внесено запис №84503 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, у виконавчому провадженні ВП № 45719405 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції 12 грудня 2014 року накладено арешт на все нерухоме майно, в тому числі і на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. П. Панча,22/74, про що внесено запис №8056355 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зважаючи на вищенаведене, вона повідомила державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління про необхідність скасування арештів з майна, оскільки вона, [PERSON], набула права власності на нього. Однак, отримала відповідь №В-16/30238 від 25 листопада 2015 року, якою їй було відмовлено у знятті арешту посилаючись на те, що у них не має на те законних підстав. Вона, [PERSON], вважає, що накладення арешту на майно порушує її законні права та інтереси в частині реалізації своїх прав заставодержателя та унеможливлює виконання рішення суду. В процесі судового розгляду справи до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог були залучені [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк». В судове засідання, яке було призначено на 02 вересня 2016 року о 12.30 год., позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися та подали заяву, з якої вбачається, що вони підтримують позовні вимоги та просять розглядати справи у їх відсутності. Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, третя особа [PERSON], її представники та представник ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання не зявилися, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому порядку. У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 02 вересня 2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 27 січня 2015 року по даній справі було винесено заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 1 291 370, 78 грн. В рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за договором позики №345 від 28.02.2011 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття [PERSON] права власності на предмет іпотеки - квартиру, яка складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, комори в підвалі - 1,5кв.м., загальною площею 73,3кв.м., житловою площею - 44,6кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду. Однак у перегляді заочного рішення від 27 січня 2015 року було відмовлено. Як вбачається із рішення колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області від 03 вересня 2015 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року було змінено. Колегією суддів апеляційного суду Львівської області прийнято рішення, яким стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 1 291 370, 78 грн. В рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за договором позики №345 від 28.02.2011 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття [PERSON] права власності на предмет іпотеки - квартиру, яка складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, комори в підвалі - 1,5кв.м., загальною площею 73,3кв.м., житловою площею - 44,6кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за ціною не нижче 949 000 грн.(а.с.5-6). Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно ч.1,2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. З листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції №В-16/30538 від 25.11.2015 року вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП №33412341 з примусового виконання виконавчого листа №2-1552/2011, виданого 25 травня 2012 року Шевченківським районним судом м. Львова, про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 151524,08 грн. Також на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження ВП №45719405 з примусового виконання виконавчого листа №2/277/11, виданого 18 листопада 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова, про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» 145378,16 грн. заборгованості за кредитним договором від 12.04.2010 року №11-1/392к-07/1 та 5607,06 грн. заборгованості за відсотками,538,86 грн. підвищених відсотків, а всього 151524,08 грн., а також 1515,24 грн. судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у суді (а.с.10). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що квартира [ADDRESS] перебуває під арештом на підставі постанови ВП №40808988 від 19 листопада 2013 року, виданої державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції [PERSON] (а.с.7-8). Відповідно до ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Положеннями ч.1 ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У зв'язку з тим, що постановами державного виконавця накладено арешти на нерухоме майно, відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 05.10.2015 року, обтяження не знято, позивачка не може вільно розпоряджатися свої нерухомим майном. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved