Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У серпні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач вказав, що відповідач відмовляється сплатити заборгованість у сумі 19.964,83 грн. у добровільному порядку. Заявник зазначив, що між сторонами був укладений кредитний договір № б/н від 20.02.2012 р. Згідно договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 3.300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 526-527, 530, 1050, 1054 ЦК України відповідач свої зобовязання належним чином не виконала та станом на 31.05.2016 р. має заборгованість на загальну суму 19.964,83 грн. Оскільки у добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вказану заборгованість та судові витрати у справі. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи представник позивача і відповідач у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслала. Як вбачається з резолютивної частини позовної заяви представник позивача просить суд розглянути справу в його відсутності, позов підтримує повністю, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Тому 23.09.2016 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких міркувань. У судовому засіданні безспірно зясовано, що між сторонами був укладений кредитний договір № б/н від 20.02.2012 р., згідно якому ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 3.300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за угодою виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі 3.300 грн. На порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 526-527, 530, 1050, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання належним чином не виконала. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2016 р. має заборгованість у сумі 19.964,83 грн., яка складається з наступного: 2.101,82 грн. заборгованість за кредитом; 13.636,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2.800 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 926,90 грн. штраф (процентна складова). Згідно вимогам згаданої угоди, а також ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредит (в тому числі прострочені відсотки), пеню. В добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена. Вищевказані обставини підтверджуються письмовими доказами: кредитним договором між сторонами, розрахунками розміру заборгованості, особистими документами відповідача, іншими матеріалами цивільної справи. Відповідно до ст. ст. 40, 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 651-652, 1046, 1048-1050 ЦК України вказане порушення тягне цивільну відповідальність. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, повинен сплатити за час прострочення 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів. Ураховуючи наведене, на підставі кредитного договору № б/н від 20.02.2012 р., ст. ст. 40, 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 651-652, 1046, 1048-1050,1054 ЦК України, позов до [PERSON] підлягає задоволенню в обумовленому судом обсязі. За правилами ст. 4 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] витрати в справі, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1.378 грн. на користь позивача.

Outcome: approved