Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 10 вересня 2011 року зареєстровано шлюб Оболонським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Києва, актовий запис № 1378. Від вказаного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через непорозуміння, різних поглядів на життя та сім'ю. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Спорів щодо місця проживання дитини та про поділ майна, що є спільною власністю, не мають. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та дату судового розгляду справи повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду подала заяву в якій підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд позов задовольнити. Ухвалою суду від 28.02.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 28.03.2018 року. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 10 вересня 2011 року Оболонським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Києва, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 1378. Від вказаного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через непорозуміння, різних поглядів на життя та сім'ю. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Спори щодо місця проживання дитини та про поділ майна, що є спільною власністю не мають. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить інтересам обох сторін. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved