Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

У січні 2018 року позивач «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.10.2013 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів №026АІ10131022001, за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 83710,00 грн., зі сплатою 13,20% річних згідно порядку погашення заборгованості. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором №026АІ10131022001, між банком та [PERSON] укладений договір поруки №026АІ10131022001-ПОР від 22.10.2013 року, за умовами якого поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми заборгованості за кредитом. Оскільки відповідачі не виконують умови кредитного договору, не погашають кредит та не сплачують проценти за користування кредитом, то станом на 24.11.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 18312,84 грн., та складається із: - строкова заборгованість - 15346,67 грн., прострочена заборгованість - 2772,52 грн., строкова заборгованість по нарахованих відсотках - 11,54 грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках - 182,11 грн. Ухвалою від 05 травня 2018 року суд відкрив провадження у цій справі та, з урахуванням ч. 4 ст. 19 та п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, вирішив її розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. 30.05.2018 року відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Вказує на те, що на сьогоднішній день платежі згідно плану договору кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 026АІ10131022001 відбуваються з достроковим погашенням. Станом на 22.05.2018 року строкова заборгованість складає 7381,93 грн., строкова заборгованість по нарахованих відсотках складає 74,22 грн., пеня до сплати - 823,96 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «Укрсоцбанк». Зазначає, що 23.05.2018 року за графіком був здійснений черговий платіж в сумі 2600,00 грн., що підтверджується квитанцією по оплаті № FJB1814302700099. Таким чином, станом на 25.05.2018 року, згідно сальдової відомості по кредитним контрактам клієнта, строкова заборгованість складає 4860,85 грн. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 22.10.2013 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів №026АІ10131022001, за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 83710,00 грн., зі сплатою 13,20% річних згідно порядку погашення заборгованості. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором №026АІ10131022001, між банком та [PERSON] укладений договір поруки №026АІ10131022001-ПОР від 22.10.2013 року, за умовами якого поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, шляхом перерахування на рахунок відповідача грошових коштів у розмірі 83710,00 грн. Отримання кредиту відповідачами не оспорюється. Вказане свідчить, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу 1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Частиною 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч. 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] не виконувалися вимоги кредитного договору, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 24.11.2017 року становить 18312,84 грн., що вбачається з довідки-розрахунку заборгованості за кредитом та складається із: строкової заборгованості - 15346,67 грн., простроченої заборгованості - 2772,52 грн., строкової заборгованості по нарахованих відсотках - 11,54 грн., простроченої заборгованості по нарахованих відсотках - 182,11 грн. Частиною 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч. 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тому, відповідачі [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед АТ «Укрсоцбанк» за невиконання зобов`язань за кредитним договором. Проте, як вбачається з матеріалів відзиву, наданого відповідачем [PERSON] , а саме довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 22.05.2018 року № 04.22-08/96-4894 вбачається, що строкова заборгованість відповідачів по кредиту становить 7381,93 грн., строкова заборгованість по нарахованим відсоткам становить 74,22 грн., пеня - 823,96 грн. Прострочена заборгованість за кредитом відсутня. Згідно квитанції від 23.05.2018 року № FJB181443022700099, відповідач [PERSON] здійснила внесення готівки на рахунок ПАТ «Укрсоцбанк» на суму 2600,00 грн. Відповідно сальдової відомості по кредитним контрактам клієнта, заборгованість відповідачів перед позивачем складає 4860,85 грн. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково в сумі 4860,85 грн., яка підтверджена документально. У зв`язку із задоволенням позову частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати в розмірі 800,00 грн. покладаються на відповідачів пропорційно. На підставі викладеного та

Outcome: partial