Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

У січні 2020 року акціонерне товариство «Кредобанк» (надалі - позивач, банк) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач, клієнт), про стягнення заборгованості. Предметом позову є стягнення 117 420,65 грн, з яких: 95 952,99 грн - сума заборгованості за кредитом; 1 944,56 грн - сума заборгованості за відсотками; 2 026,10 грн - пеня. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача судовий збір у розмірі 1 921 грн, 15 264 грн витрат на професійну правничу допомогу та 5 000 грн. витрат, понесених у зв`язку із явкою представника позивача до суду. Підставою позову банк указує порушення зобов`язання за договором комплексного банківського обслуговування. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 05.02.2020 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач, будучи повідомленими належним чином, відзив на позов не подав, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що 04.09.2018 року між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір № СL-131906 (надалі - Договір), відповідно до п. 1 якого позивач зобов`язується надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Договором, згідно з яким Відповідачу було надано кредит у сумі 100 000 грн (а.с. 8-12). Кредитні кошти надано відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів, що підтверджується меморіальним ордером № 49401114 від 04.09.2018 року, випискою руху коштів по рахунку ( [NUMBER] ) з 04.09.2018 року по 19.06.2020 року. Як вбачається із п.4.1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 47,69 % річних (а.с. 9). У відповідності до п.4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою визначеною п.4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту у повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (а.с. 9). Згідно з п. 2.3 кредитного договору, термін кредитування встановлений до 01.09.2023 року (а.с. 8). Відповідно до п.2.7 кредитного договору, банк відкрив транзитний рахунок для повернення кредитних коштів (при достроковому погашенні кредиту або його частини) № [NUMBER] (а.с. 8). У відповідності до п. 6.1 кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього (а.с. 10). Згідно з п. 6.2 кредитного договору, позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 4 445 грн щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця продовж 60 місяців з дати укладання кредитного договору. Перший та останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 04.09.2018 року по 01.09.2023 року погашаються в однаковому порядку (а.с. 10). Згідно з п.6.3 кредитного договору, позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п.6.2 кредитного договору). Повернення кредиту здійснюється у порядку, передбаченому п.п. 6.3.1 - 6.3.5 кредитного договору (а.с. 10). Пунктом 6.3.1 Кредитного договору передбачено, що для здійснення належного погашення кредиту Позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення щомісячного платежу, встановленої графіком платежів, забезпечити наявність на поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру щомісячного платежу, з урахуванням рекомендацій Банку, передбачених п.2.9 кредитного договору (а.с. 10). Згідно п.7.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання (а.с. 10). Пунктом 7.4 Кредитного договору встановлено, що сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за Кредитним договором, прирівнюється до строку позовної давності встановленої законом для основної вимоги за кредитним договором (а.с. 11). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитним коштами на умовах, передбачених Договором. Так, відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі зміни договору, як зазначено в частині третій статті 653 ЦК України, зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватися і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-511цс15. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач належним чином виконав умови Кредитного договору, надав грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених Кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером № 49401114 від 04.09.2018 року, випискою руху коштів по рахунку ( [NUMBER] ) з 04.09.2018 року по 19.06.2020 року. Однак, відповідач не повернув отриманий кредит, не сплатив нараховані відсотки та комісію, інші платежі за кредитним договором. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 09.10.2019 року вих. №1315807 на адресу відповідача направлено повідомлення-вимогу щодо погашення заборгованості в сумі 111 456,98 грн та 28.10.2019 року вимогу під вих. №1315807/2 щодо дострокового погашення заборгованості в сумі 111 456,98 грн простроченої заборгованості. Оцінюючи зміст направлених банком вимог, суд дійшов висновку, що вказаними вимогами кредитор не змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість за договором № № СL-131906 від 04.09.2018 року, яка згідно розрахунку, проведеної станом на 27.12.2019 року становить 117 420,65 грн та складається із: 95 952,99 грн - сума заборгованості за кредитом; 1 944,56 грн - сума заборгованості за відсотками; 2 026,10 грн - пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору, встановлено факт отримання та користування відповідачем коштами за цим договором та факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом, яка становить 95 952,99 грн. Щодо вимоги про стягнення суми заборгованості за відсотками та пені, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається із п.3.3. та 6.9 укладеного Договору, банк вправі вимагати повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів у разі порушення істотних умов Кредитного договору; прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частин кредиту) щонайменше на один календарний місяць; невиконання позичальником зобов`язань, передбачених Кредитним договором. Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що відповідач дійсно прострочив погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задовольнити. Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1 921 грн, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача судовий збір у розмірі 1 921 грн, 15 264 грн витрат на професійну правничу допомогу та 5 000 грн витрат, понесених у зв`язку із явкою представника позивача до суду. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У зв`язку із невиконанням стороною свого процесуального обов`язку щодо подання доказів, підстави для розподілу судових витрат в цій частині відсутні.

Outcome: approved