Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], третя особа Русанівська сільська рада Броварського району Київської області, про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй мано, зокрема, на 1/3 частину земельних ділянок площею 0,2500 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а також на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,2523 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS], та належали померлій на праві спільної сумісної власності на підставі державних актів серії КВ № 015160 та № 015161. Як зазначають позивачі, у встановлений законом строк вони звернулися до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтв про прийняття спадщини на вищевказані земельні ділянки позивачам відмовлено, у зв'язку із тим, що згідно правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки, вказані частини земельних ділянок передані у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] без виділення часток. У зв'язку із чим позивачі змушені звернутися до суду щодо визначення їх часток у праві власності на спірні земельні ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки, яка належить померлій [PERSON]. У судове засідання позивачі не з'явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання представник позивачів [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання надав листа, у якому просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 29 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на частину земельної ділянки площею 0,250 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а також на частину земельної ділянки площею, 0,2523 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Із спадкової справи № 1565/09 до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявами звернулися брат померлої [PERSON] та син померлої - [PERSON], які просили видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] у рівних частках на кожного. Також зі спадкової справи вбачається, що іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON], однак останній відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Листом державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори від 25 жовтня 2012 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, а саме, на частини вищевказаних земельних ділянок, так як вказані частини передані у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] без виділення часток. Із копій державних актів серії КВ № 015160 та серії КВ № 015161, вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належать земельна ділянка площею 0,250 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а також на частину земельної ділянки площею 0,2523 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. У вказаних державних актах відсутні розміри часток, які належать кожному із співвласнику вищевказаних земельних ділянок. Так, згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За таких обставин, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належать на праві власності по 1/3 частині вищевказаних спірних земельних ділянок. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмова від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідність до ст. 1262 ЦК України,у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. З огляду на викладені обставини, вбачається, що 1/3 частка спірних земельних ділянок належали спадкодавцю на праві власності, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання у рівних частках за позивачами права власності в порядку спадкування на 1/3 частину спірних земельних ділянок підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved