Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

У січні 2017 року представник ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.08.2004 р. між АБ «Банк Регіонального Розвитку» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 27/10-245П, відповідно до умов якого, банк відкрив відповідачу кредитну лінію ліміт якої становить 10000 дол. США, а відповідач зобов'язався своєчасно повернути кредит банку, не пізніше 26.08.2007 р. та своєчасно сплачувати за користування кредитом проценти у розмірі 16% річних. Як вказано у позові, 20.03.2012 р. Оболонським р/с м. Києва у справі № 2-117/12 за позовом АБ «Банк регіонального розвитку» до [PERSON] про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом [PERSON] до АБ «Банк регіонального розвитку», ВДВС Бородянського РУЮ у Київській обл. про визнання кредитного та іпотечного договорів виконаними та стягнення грошових коштів, було ухвалено рішення, яким: позов АБ «Банк регіонального розвитку» про стягнення заборгованості було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь АБ «Банк регіонального розвитку» 141298 грн. 26 коп. та 1532,98 грн. судових витрат, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання кредитного та іпотечного договорів виконаними та стягнення грошових коштів - відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.05.2012 р. апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2012 р. в частині стягнення з [PERSON] на користь АБ «Банк регіонального розвитку» 7926 грн. 50 коп., в решті рішення суду залишено без змін. Даними рішеннями судів було стягнуто з відповідача за кредитним договором тіло кредиту, нараховані включно до 11.04.2010 року відсотки, на загальну суму 134 904, 74 грн. Як вказує позивач, 20.11.2013 р. між АБ «Банк регіонального розвитку», ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та Національним банком України було укладено договір про передавання в управління непроданих активів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Прокопенко Л.В., за реєстровим № 3960, відповідно до умов якого управління банк передав в управління ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» наявні па балансі активи, а товариство прийняло в управління дані активи, у тому числі в управління було передано Кредитний договір № 27/10-245П від 27.08.2004 р. 30.09.2015 року між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» було укладено Договір № 020 про відступлення права вимоги (цесії) за Кредитним договором №27/10-245П від 27.08.2004 року, відповідно до умов якого ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» відступило Компанії усі права за Кредитним договором №27/10-245П від 27.08.2004 року. 18.12.2015 р. Оболонським р/с м. Києва винесено ухвалу по справі № 756/8734/15-ц, якою постановлено: змінити стягувача АБ «Банк регіонального розвитку» його правонаступником ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-117/12 від 12.09.2012 року. Як вказує представник, рішеннями Оболонського р/с м. Києва від 20.03.2012 р. у справі № 2- 117/12 та Апеляційного суду м. Києва 23.05.2012 р. по справі № 22-2690-7428 було встановлено факт укладення між АБ «Банк регіонального розвитку» та [PERSON] кредитного договору № 27/10-245П від 27 серпня 2004 р., отримання [PERSON] коштів за кредитним договором, факт порушення умов кредитного договору, що потягло за собою набуття АБ «Банк регіонального розвитку» права вимагати повернення усієї суми кредиту та нарахованих відсотків за кредитним договором. При цьому ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 18.12.2015 р. по справі № 756/8734/15-ц було встановлено: 1) факт укладання 20.11.2013 р. між АБ «Банк регіонального розвитку», ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та НБУ було укладено договір про передавання в управління непроданих активів; 2) факт укладання 30.09.2015 року між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» договору № 020 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором №27/10-245П від 27.08.2004 року та факт переходу права вимоги за кредитним договором №27/10-245П від 27.08.2004 року від АБ «Банк регіонального розвитку» до ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» та набуття останнім статусу кредитора. Тому представник позивача вважає, що оскільки рішення Оболонського р/с м. Києва від 20.03.2012 р. та Апеляційного суду м. Києва від 23.05.2012 р. залишаються невиконаними, то відповідач зобов'язаний відшкодувати кредитору інфляційні витрати з 28.12.2013 року по дату звернення до суду - 27.12.2016 р. у розмірі яких складає 107384 грн. 17 коп., згідно розрахунку: залишок заборгованості за рішенням суду складає - 134 904, 74 грн., інфляційні втрати за залишком заборгованості за рішенням суду становлять - (134 904, 74 грн.*179, 6)/100% - 134 904, 74 грн. = 107 384, 17 грн.). Також з відповідача (на думку позивача) підлягає стягненню заборгованість у вигляді 3% річних від простроченої суми, розмір якої складає 12141 грн. 42 коп., з розрахунку: 3% річних = (С * 3 *Д) : (365 * 100), де С - сума боргу, Д - кількість днів прострочення. При цьому кількість днів прострочення за період з дати рішення суду з урахуванням трьох років позовної давності, тобто з 28.12.2013 р. по 27.12.2016 р. становить 1095 днів. Станом на 27.12.2016 р. заборгованість за Кредитним договором по сумі несплачених відсотків, нарахованих за період з 01.03.2013 р. по 27.12.2016 р. складає 5955 дол. США 48 центів. Тому посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просить суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] вищевказану заборгованість та стягнути судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини викладені нижче. 27.08.2004 р. між АБ «Банк Регіонального Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 27/10-245П, відповідно до умов якого, банк відкрив відповідачу кредитну лінію ліміт якої становить 10 000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався своєчасно повернути кредит банку, не пізніше 26 серпня 2007 року, та своєчасно сплачувати за користування кредитом проценти у розмірі 16 % річних.(а.с. 6-10). 20.03.2012 р. Оболонським р/с. м. Києва було винесено рішення за позовом АБ «Банк регіонального розвитку» до [PERSON] про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом [PERSON] до АБ «Банк регіонального розвитку», ВДВС Бородянського районного управління юстиції у Київській області про визнання кредитного та іпотечного договорів виконаними та стягнення грошових коштів, яким: позов АБ «Банк регіонального розвитку» про стягнення заборгованості було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь АБ «Банк регіонального розвитку» 141298 грн. 26 коп. та 1532,98 грн. судових витрат. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання кредитного та іпотечного договорів виконаними та стягнення грошових коштів було відмовлено. (а.с. 10-13). Як з'ясував суд, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.05.2012 р. апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Оболонського р/с м. Києва від 20.03.2012 р. в частині стягнення з [PERSON] на користь АБ «Банк регіонального розвитку» 7926 грн. 50 коп., в решті рішення суду залишено без змін.(а.с. 14-17). 20.11.2013 р. між АБ «Банк регіонального розвитку», ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та Національним банком України було укладено договір про передавання в управління непроданих активів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Прокопенко Л.В., за реєстровим № 3960, відповідно до умов якого управління банк передав в управління ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» наявні па балансі активи, а товариство прийняло в управління дані активи, у тому числі в управління було передано Кредитний договір № 27/10-245П від 27 серпня 2004 року. 30.09.2015 року між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» було укладено Договір № 020 про відступлення права вимоги (цесії) за Кредитним договором №27/10-245П від 27.08.2004 року, відповідно до умов якого ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» відступило Компанії усі права за Кредитним договором №27/10-245П від 27.08.2004 року. При цьому 18.12.2015 р. Оболонським р/с м. Києва винесено ухвалу по справі № 756/8734/15-ц, якою постановлено змінити стягувача АБ «Банк регіонального розвитку» його правонаступником - позивачем по справі ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-117/12 від 12.09.2012 р. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Оскільки рішення Оболонського р/с м. Києва від 20.03.2012 р. та Апеляційного суду м. Києва від 23.05.2012 р. залишаються невиконаними, то боржник зобов'язаний відшкодувати кредитору інфляційні витрати з 28.12.2013 р. по дату звернення до суду 27.12.2016 р., розмір яких складає 107384 грн. 17 коп., згідно розрахунку: залишок заборгованості за рішенням суду складає - 134904,74 грн., інфляційні втрати за залишком заборгованості за рішенням суду становлять - (134904,74 грн.*179,60)/100% - 134904,74 грн. = 107384,17 грн.). Також з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість у вигляді 3% річних від простроченої суми, розмір якої складає 12141 грн. 42 коп., з розрахунку: 3% річних = (С * 3 *Д) : (365 * 100), де С - сума боргу, Д - кількість днів прострочення. При цьому кількість днів прострочення за період з дати рішення суду з урахуванням трьох років позовної давності, тобто з 28 грудня 2013 року по 27 грудня 2016 року становить 1095 днів.(а.с. 22). Станом на 27.12.2016 р. заборгованість за кредитним договором по сумі несплачених відсотків, нарахованих за період з 01.03.2013 р. по 27.12.2016 р. складає 5955 дол. США 48 центів, що підтверджується розрахунком заборгованості від 27.12.2016 р. (а.с. 21). На момент розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком не погашена. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із системного аналізу ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до висновку, щодо задоволення позову ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» у повному об'ємі. Також суд зважаючи на вік відповідача [PERSON] на підставі ст. 217 ЦПК України вважає за доцільне розстрочити стягнення із нього заборгованості на строк 6 місяців до 30.04.2018 р. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 4148,19 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial