Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить ухвалити рішення, яким встановити факт проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на день її смерті та визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться в с.Ясень, вул. Вагилевича, 346 Рожнятівського району Івано-Франківської області. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що 20 січня 2009 року померла його тітка [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, яке знаходиться в с.Ясень, вул. Вагилевича, 346 Рожнятівського району Івано-Франківської області. 7 травня 2008 року [PERSON] склала в його користь заповіт, яким заповіла йому все належне на день смерті майно, в тому числі і вище вказане домоволодіння. Він прийняв спадщину після смерті тітки, оскільки на день смерті останньої він проживав разом з нею та доглядав її. Відповідачі по справі є племінниками спадкодавця, а його рідними братами та сестрою, на спадкове майно не претендують. Інших спадкоємців немає. Для оформлення своїх спадкових прав він звернувся в нотаріальну контору, проте нотаріус відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини та відсутністю документу власності на спадкове майно. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушений звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримав, а відповідачі позов визнали у повному обємі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копіями свідоцтв про народження (а.с. 8) та про смерть (а.с. 11) підтверджено, що тітка позивача [PERSON] померла 20 січня 2010 року. Довідками №1635 та №1681 від 30 липня 2017 року (а.с. 9, 10) та звітом про оцінку майна (а. с. 20) підтверджено, що [PERSON] одружена не була, дітей не мала та на день смерті проживала у власному житловому будинку по вул. Вагилевича, 346 у с. Ясень, позивач був зареєстрований та проживав разом з нею. Копією заповіту, складеного 7 травня 2008 року (а. с. 13), підтверджено, що все своє майно [PERSON] заповіла позивачу. Постановою нотаріуса від 25 липня 2017 року № 244/02-14 (а.с.12) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, у звязку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння та зв'язку з пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті тітки, відповідачі спадщину не прийняли, на спадкове майно не претендують, тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] на день смерті була власником домоволодіння, що знаходяться по вул. Вагилевича, 346 у с. Ясень, Рожнятівського району Івано-Франківської області, позивач є спадкоємцем за заповітом, на час смерті спадкодавця проживав разом з нею у спадковому домоволодінні, таким чином прийняв спадщину, тому за позивачем слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 392, 1217, 1218, 1223 ЦК України,

Outcome: approved