Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, залишити проживати з нею неповнолітню дитину, судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 квітня 2011 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який зловживає спиртними напоями, та перебуваючи у нетверезому стані вчиняє скандали, поводиться агресивно. Вони мають різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем. Вважає, що такі обставини призвели до втрати любові та поваги між ними. Шість місяців тому відповідач покинув сім`ю та перейшов проживати до своїх батьків. На даний вони жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не прибула, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув також, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 7 ). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім`ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка після розірвання шлюбу просить її прізвище не змінювати, суд приходить до висновку, що заявлена вимога є підставною і підлягає до задоволення. Спір про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами відсутній, тому неповнолітнього сина слід залишити на проживання з позивачкою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору та на правову допомогу, які з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved