Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Юнекс Банк» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що 13.11.2013 року між позивачем та [PERSON] (яка 17.06.2014 року змінила прізвище на [PERSON]) було укладено Кредитний договір №3.11.1113.ФО_К, відповідно до умов якого остання отримала від банку кредит у розмірі 448 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,99% річних та з кінцевим терміном погашення не пізніше 13.11.2023 року. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язань за Кредитним договором №3.11.1113.ФО_К, 29.09.2017 року між ПАТ «Юнекс Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язався перед кредитором солідарно з позичальником відповідати за виконання умов кредитного договору. Однак, позичальник взяті на себе зобов'язання не виконав належним чином, що призвело до утворення заборгованості, а тому позивач змушений звертатись до суду з даним позовом. Між тим, 22.08.2018 року, у процесі розгляду справи, представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказано, що після подачі позову, відповідачем 1 було здійснено часткове погашення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим, загальна сума заборгованості зменшилась та становить: заборгованість по поверненню кредитних коштів - 346 753,61 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 36 922,55 грн., загальну суму без штрафних санкцій - 383 676,16 грн., суму пені за простроченими кредитом та процентами - 39 248,66 грн., а отже разом становить кошти в сумі 422 924,82 грн., які позивач проси стягнути з [PERSON], а також сплачений судовий збір в сумі 6 460,14 грн. Представник відповідача 2 надала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що відповідач 2 не погоджується із заявленими позовними вимогами та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що відповідачем 1 в період з 09.11.2017 року по 20.04.2018 року було сплачено позивачу 112 427,67 грн., а отже заборгованість відповідача 2 має складати 318 248,42 грн., а не 422 924,82 грн., як вказує позивач. Представник позивача у письмових поясненнях зазначав, що стороною позивача до подачі заяви про уточнення позовних вимог було враховано всі платежі відповідача, а тому, розрахунок наявної заборгованості є вірним. У судому засіданні представник позивача позовні вимоги з заяви про уточнення позовних вимог від 22.08.2018 року підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідач 1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою суду від 15.02.2018 року дану позовну заяву передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2018 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 16.04.2018 року дана цивільна справа була передана до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. Ухвалою суду від 30.05.2018 року призначено підготовче судове засідання по розгляду цієї справи, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. 22.08.2018 року представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, що прийнята судом до розгляду. Протокольною ухвалою суду від 15.01.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.11.2013 року між позивачем та [PERSON] (яка 17.06.2014 року змінила прізвище на [PERSON]) було укладено Кредитний договір №3.11.1113.ФО_К, відповідно до умов якого остання отримала від банку кредит у розмірі 448 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,99% річних та з кінцевим терміном погашення не пізніше 13.11.2023 року (а.с. 6-7). За умовами кредитного договору, позивач зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 448 000,00 грн. шляхом їх зарахування на поточний рахунок позичальника [NUMBER], а остання в свою чергу зобов'язалася їх повернути, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та здійснити інші платежі в порядку, строки та на умовах, передбачених цим Договором. Цільовим призначенням кредиту були споживчі цілі позичальника. Погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно, рівними частинами, відповідно до графіку погашення кредиту, встановленого Додатком №1 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною, в порядку та строки, що визначені п.п.2.4, 2.5. Пунктом 2.4 даного договору було визначено, що погашення кредиту та нарахованих процентів за звітний календарний місяць здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число місяця, наступного за звітним, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладання цього договору. Також встановлено, що в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] 29.09.2017 було укладений Договір поруки. За умовами вказаного договору поруки, [PERSON] зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №3.11.1113.ФО_К від 13.11.2013, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії (а.с. 30). Пунктом 1.3. договору поруки було визначено, що поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в тіж строки, що і позичальник. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Із долученого до справи розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості становить: заборгованість по поверненню кредитних коштів - 346 753,61 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 36 922,55 грн., загальну суму без штрафних санкцій - 383 676,16 грн., суму пені за простроченими кредитом та процентами - 39 248,66 грн., а отже разом становить кошти в сумі 422 924,82 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач 2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, а відповідачем 1 було здійснено часткове погашення боргу, що має наслідок виконання ним своїх боргових зобов'язань за договором поруки від 29.09.2017 року в повному обсязі. Отже, [PERSON] зобов'язана повернути позивачу борг в розмірі 422 924,82, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача 2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 460,14 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved