Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Біленківська сільська рада Запорізького району Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування завданих збитків. Вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка [ADDRESS], для обслуговування та будівництва житлового будинку, площею 0,25 га. Сусідня земельна ділянка за [ADDRESS] належить відповідачу по справі [PERSON] 27.04.2015 року відповідно до акту погодження меж земельної ділянки відповідач [PERSON] погодила план належної позивачу земельної ділянки № 26 та згодилась із затвердженими межами земельної ділянки по лінії ВГ. 26.06.2015 року землевпорядником Державного агентства земельних ресурсів України за замовленням позивача було встановлено межі земельних ділянок № 26 та № 24, про що складено відповідний акт, у відповідності до акту були встановлені межові знаки та передані на зберігання відповідачу [PERSON] Однак 12.08.2015 року відповідач [PERSON] зруйнував межові знаки та належний позивачу паркан, чин на думку позивача спричинив їй матеріальну шкоду, яку [PERSON] оцінює у 18605,25 грн. Крім того зазначила, що в результаті дій [PERSON] їй також було спричинено моральну шкоду, яку позивачка оцінює у 51000 грн. В зв'язку з вищевикладеним позивач [PERSON] просить суд усунути перешкоди у користуванні, належної їй на праві приватної власності, земельною ділянкою, заборонити відповідачам порушувати межі землекористування вказані в акті встановлення меж землекористування від 26.06.2015 року, зобов'язати відповідачів відновити межові знаки за власний рахунок, а також стягнути солідарно з відповідачів на її користь суму завданих матеріальних збитків в розмірі 18605,25 грн. та моральної шкоди в сумі 51000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача - адвокат Величко О.Г. в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі та заперечували проти його задоволення. Зокрема зазначили, що між ними та позивачем існує спір щодо розмежування належних їм земельних ділянок, у зв'язку з чим [PERSON] та [PERSON] не погоджувались із проведеним позивачем розмежуванням земельних ділянок. Крім того відповідач [PERSON] зазначив, що жодних межових знаків він на зберігання не приймав, а лише зазначив в акті від 26.06.2015 року, що не згоден із проведеними вимірами. Відповідачка [PERSON] також повідомила, що вона особисто жодних актів не підписувала, межі земельної ділянки ні з ким не погоджувала. Третя особа - Біленківська сільська рада в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомив, що він працює в землевпорядній організації ФОП [PERSON] та йому було долучено провести роботи по виносу меж земельної ділянки належної позивачу в натурі. Після початку робіт по винесенню меж свідок спілкувався з відповідачами та позивачем з метою з'ясування межі земельних належних їм земельних ділянок. В подальшому відповідачі не погодились із встановленою [PERSON] межею, у зв'язку з чим питання було передано на земельну комісію. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на праві приватної власності позивачу належить земельна ділянка [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га. Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з позову, [PERSON] посилається на акт погодження меж земельних ділянок від 27.04.2015 року (а.с.5), в якому відсутня підпис [PERSON] З акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 26.06.2015 року (а.с. 7), вбачається, що вказані межові знаки передавались на зберігання не власнику земельної ділянки [PERSON], а її чоловіку [PERSON], який в свою чергу заперечував факт їх прийняття, а лише зазначив, що не згоден із розмірами, про що і зробив відповідний напис. Відповідно п. 2 ст. 152 ЦПК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновків, що між сторонами у справі наявний спір щодо розмірів та меж, належних їм суміжних земельних ділянок. Крім того, позивачкою не надано належних доказів щодо дійсного встановлення межі її земельної ділянки. Що стосується посилання позивача на акт, складений землевпорядником Державного агентства земельних ресурсів України від 26.06.2015 року, то він в матеріалах справи відсутній, натоміть наданий позивачкою Акт (а.с. 6) суд не може прийняти до уваги оскільки він протирічить іншим матеріалам справи та поясненням сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні, суд поставив на обговорення питання про необхідність проведення по справі земельно-технічної експертизи для визначення меж земельних ділянок, однак позивач наданим правом, на проведення експертизи, не скористалась. У зв'язку з чим суд може погодитись із доводами позивача про те, що відповідачі чинять їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою, оскільки між сторонами існує спір саме щодо встановлення меж належних їм земельних ділянок, а відтак позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed