Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

У серпні 2015р. Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» (далі - ПАТ КБ «КРЕДОБАНК») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 21.06.2012р. між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №338А-210612, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 153586,00грн. зі сплатою 17,0% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 01.06.2019р. Кредит був наданий на купівлю автомобіля марки PEUGOT PARTNER, 2012 року випуску. Умовами кредитного договору передбачено, що кредит видається в безготівковій формі, шляхом перерахування суми коштів позичальнику з позичкового рахунку безпосереднього за цільовим призначенням. Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, перерахувавши грошові кошти відповідними сумами 149840,00грн. та 3746,00грн. Всупереч умов кредитного договору позичальник не виконав свої зобовязання, у встановлені строки платежі не проводив та кредит не повертав, в звязку з чим склалася заборгованість за кредитом станом на 07.07.2015р. в розмірі 121517,72грн., заборгованість за процентами 2272,63грн., пеня 6670,62грн. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №338А-210612 від 21.06.2012р. в сумі 130460,97грн. Представник позивача, діючий за довіреністю від 30.11.2015р. в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку (а.с.73,74). Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.32,41,42,58,72). У судових засіданнях, які проводилися раніше представник відповідача заперечувала проти позову вказавши, що [PERSON] сплачує кредит, на підтвердження чого надала до суду копії квитанцій (а.с.45-46,47,48-55). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що ПАТ «КРЕДОБАНК» є юридичною особою, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.23). 21.06.2012р. між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №338А-210612, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 153586,00грн. зі сплатою 17,0% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 01.06.2019р. Кредит був наданий на купівлю автомобіля марки PEUGOT PARTNER, 2012 року випуску. В забезпечення виконання [PERSON] грошових зобовязань за кредитним договором №338А-210612 від 21.06.2012р.між ПАТ «КРЕДОБАНК» та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу, відповідно до якого [PERSON] передав в заставу банку автомобіль [NUMBER], 2012 року випуску (а.с.9-12). Умовами кредитного договору передбачено, що кредит видається в безготівковій формі, шляхом перерахування суми коштів позичальнику з позичкового рахунку безпосереднього за цільовим призначенням (а.с.5-8). Перерахувавши грошові кошти відповідними сумами 149840,00грн. та 3746,00грн. банк виконав свої зобовязання за кредитним договором. Зазначений факт представником відповідача в судових засіданнях не заперечувався. Судом встановлено, що через неналежне виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором №338А-210612 від 21.06.2012р., станом на 07.07.2015р. склалася заборгованість відповідача перед ПАТ «КРЕДОБАНК», яка за розрахунками позивача складає 130460,97грн., з яких: - заборгованість по кредиту 121517,72грн., - прострочені відсотки 2272,63грн, - пеня 6670,62грн. Вказаний факт підтверджується розрахунками заборгованості відповідно до умов кредитного договору №338А-210612 від 21.06.2012р.(а.с.13-17). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Представник відповідача в судовому засіданні надала до суду квитанції про часткову оплату відповідачем заборгованості за кредитним договором. Згідно наданих суду квитанцій відповідачем за період з липня 2015р. по грудень 2015 року в рахунок погашення заборгованості за кредитом було сплачено 34555,00грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.48-55). Отже, сума заборгованості відповідача за кредитним договором №338А-210612 від 21.06.2012р., станом на день винесення рішення складає: 95905,97 грн. (130460,97грн. 34555,00грн.), яка склалася з: - заборгованості по кредиту 86962,72грн, - прострочених відсотків 2272,63грн, - пені 6670,62грн. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин (а.с.16,17,18). Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 3654,00грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.1).

Outcome: partial