Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

У серпні 2017 р. орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачі є батьками [PERSON], [INFO], проте ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Дитина була виявлена разом з матір'ю представниками Утконосівської сільської ради на вівцефермі за селом, де не було умов для проживання хлопця. Місце знаходження батька було не відоме. 19.10.2016 року за клопотанням Утконосівської сільської Ради на підставі направлення служби у справах дітей [PERSON], [INFO] влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації. Матері було надано час для створення належних житлово-побутових умов з метою повернення дитини в сім' ю, а також роз'яснено , що в разі ухилення нею від виконання батьківських обов'язків службою у справах дітей буде порушено питання про позбавлення її батьківських прав. Після тривалих листувань було встановлено місце проживання батька. Йому було повідомлено про місцезнаходження сина та роз'яснено, що, в разі ухилення ним від виконання батьківських обов'язків службою у справах дітей буде порушено питання про позбавлення її батьківських прав. За час перебування дитини, в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації мати навідала сина тричі: 01.12.2016 року, 04.01.2017 року та 22.03.2017 року, батько - один раз: 15.04.2017 року. Більше сина батьки не навідували. Мати та батько [PERSON] ведуть кочовий спосіб життя, умов для повернення дитини в сім' ю не створили. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Оскільки відповідачі у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомили, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачі - [PERSON] та [PERSON], є рідними батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.01.2013 року серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 6). Згідно висновку органу опіки та піклування Кохановської сільської ради Ананьївського району Одеської області вважає, що у зв'язку з відсутністю у гр. [PERSON] створення належних житлово-побутових умов проживання та матеріального забезпечення повернення малолітнього [PERSON], [INFO], до батька [PERSON] є не доцільним та таким, що не відповідає його інтересам. (а.с. 26). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов родини [PERSON], [INFO].н. від 23.05.2017 року за адресою: [ADDRESS] в будинку та на подвір'ї брудно, будинок старий, потребує ремонту, меблі старі. Продуктами харчування родина не забезпечена в потрібній кількості (а.с. 19). Згідно направленню Служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації № 13.1-18/25 від 19.10.2016 р. [PERSON] був прийнятий до Центру СПРД у зв'язку із тим, що дитина опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.11). 01.07.2016 р. під час проведення працівниками служби у справах дітей бесіди з матір'ю [PERSON] було встановлено, що вона раніше була позбавлена батьківських прав по відношенню до двох своїх дітей. На даний час проживає на фермі, постійного місця проживання немає(а.с.13-14). Мати має негативну характеристику зі сторони громадян. Згідно довідки Утконосівської сільської Ради ізмаїльського району Одеської області за №624 від 16.03.2017 року, що [PERSON], [INFO], зареєстрована [ADDRESS], але не проживає за даною адресою (а.с.17). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської райдержадміністрації від 31.07.2017 року № 01-01-25/1232 є за доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO], та [PERSON] , [INFO], у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO] р.н.(а.с. 4-5). У відповідності до ч.ч.1,2,3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідачів підлягають задоволенню, оскільки останні від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини ухиляються. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до виповнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Як вбачається з п.п. 2,3 ч.ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платників аліментів, наявність у них інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положенням ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позбавити [PERSON] та [PERSON]. батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.08.2017 р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. На підставі викладеного та

Outcome: approved