Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування коштів надміру перерахованої допомоги, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі заяви відповідачки від 17.12.2015 року їй, згідно рішень про призначення допомоги сімям з дітьми від 01.02.206 року та 18.10.2016 року було призначено тимчасову допомогу з 01.05.2015 року по 25.06.2026 року. Відповідно до п. 30 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про звільнення від обовязків опікуна чи піклувальника. Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобовязаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. Управлінню стало відомо, що син відповідачки - малолітній [PERSON] Бленд, [INFO] є вихорцем Комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради для розумово відсталих дітей та знаходиться на повному державному забезпеченні, про що відповідачка повинна була вчасно повідомити управління, але не зробила цього. Зазначене також підтверджується Довідкою інтернату №42-В від. 28.02. 2017 року. Отже, відповідачка вчасно не надана інформацію до Управління соціального захисту про те, що вона влаштуванням дитини фактично звільнилася від обовязків опікуна/піклувальника, а тому виплата призначеної Управлінням допомоги не була припинена, у звязку з чим [PERSON] отримала надміру перераховану допомогу у розмірі 1720,00 грн. (одна тисяча сімсот двадцять грн. 00 коп.), а тому вказані кошти повинні бути повернуті за вимогою органу, що призначив допомогу. Позивач просить стягнути з відповідачки надміру перераховану допомогу на дітей у розмірі 1720,00 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідачки. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району знаходиться справа по призначенню тимчасової державної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування [PERSON], 18.05.1987, року народження, ІПН [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: [INFO]. На підставі заяви [PERSON] від 17.12.2015 року їй, згідно рішень про призначення державної допомоги сімям з дітьми від 01.02.2016 року та 18.10.2016 року було призначено тимчасову допомогу з 01.05.2015 року по 25.06.2026 року. Механізм надання тимчасової державної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування регламентує Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги сімям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751. Відповідно до статті 16 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. призначається особам, визначеним в установленому порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення їх батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування та відповідно до законодавства набули статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. Для одержання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, до органу соціального захисту населення подаються такі документи: заява опікуна чи піклувальника про призначення допомоги, яка складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; копія рішення органу опіки та піклування або суду про встановлення опіки чи піклування над дитиною-сиротою або дитиною, позбавленою батьківського піклування; копія свідоцтва про народження дитини; довідка з місця проживання заявника про склад сімї (для дітей, над якими встановлено опіку чи піклування які є вихованцями дитячих навчальних закладів, що фінансуються не за рахунок бюджетних коштів, - видана органом реєстрації довідка, в якій зазначено статус дитячого навчального закладу та за які кошти він фінансується, а також підтверджено факту перебування в нього дітей); довідки про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує на дитину опікун чи піклувальник. Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. З 01.05.2015 року по 25.06.2026 року відповідачці на підставі заяви від 17.12.2015 року Управлінням було призначило тимчасову допомогу. [PERSON] була попередженою про підстави припинення виплати тимчасової допомоги відповідно до вимог чинного законодавства, про що свідчить її підпис у попередженні. У заяві на призначення тимчасової допомоги відповідачка взяла на себе зобовязання повідомити про всі обставини, що впливають на призначення тимчасової допомоги, ставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сімї, повязаною з наданням допомоги, уповноваженими особами управління. Законодавство України покладає на заявників відповідальність за надані відомості, або не надання інформації про зміну обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державних допомог, виплачені внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сімї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Відповідно до п. 30 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про звільнення від обовязків опікуна чи піклувальника. Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобовязаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. Управлінню стало відомо, що малолітній [PERSON] Бленд, [INFO] є вихорцем Комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради для розумово відсталих дітей та знаходиться на повному державному забезпеченні, про що відповідачка повинна була вчасно повідомити управління, але не зробила цього. Зазначене також підтверджується Довідкою інтернату №42-В від. 28.02. 2017 року. Відповідно до п.30 Порядку у разі виникнення обставин, внаслідок яких може бути припинена виплата зазначеної допомоги, її одержувачі, служба у справах дітей, виконавчий комітет сільської (селищної) ради зобовязані у десятиденний строк повідомити про це органи соціального захисту населення, які виплачують допомогу. Згідно долученого до матеріалів справи Повідомлення №03-07/2844 від 07.04.2017 року, Управління повідомило відповідачку про необхідність повернути надміру виплачені кошти, однак [PERSON] в добровільному порядку не сплатила тимчасову допомогу загальною сумою 1720,00 грн. Наведені вище обставини свідчать про те, що є перешкода проведенню державної політики в частині розподілення бюджетних коштів для виплати державних допомог сім'ям з дітьми і не сприяє ефективному проведенню державної соціальної політики в напрямку захисту населення, тобто завдає шкоди державі Порушені інтереси держави, що уповноважує управління подавати позовну заяву до суду про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни). Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3, враховуючи ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень), як субєктом публічного права та субєктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії субєкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. Відшкодування коштів надміру перерахованих державних допомог це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь субєкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права. Пунктом 30 зазначеної постанови визначено, що спори з приводу стягнення безпідставно сплачених (без достатньої правової підстави) грошових сум не є публічно - правовими, тому відповідні заяви слід розглядати в порядку цивільного судочинства. Згідно доданої до позову Довідки УПСЗН ЗМР по Дніпровському району від 04.04.2017 року, за відповідачкою за період з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року виникла переплата по допомозі при народженні дитини (о/р 430563) у розмірі 1720,00 грн., яка станом на час розгляду справи в добровільному порядку не була сплачена, а тому суд враховуючи всі надані письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є належним чином доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved