Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-МК №014571, виданого 25.10.1996 року Снігурівською районною державною адміністрацією на підставі рішення від 20.08.1996 року №288-р, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1804. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що у вищезазначеному державному акті його по батькові вказано як « [PERSON] », що не відповідає даним його паспорту, в якому по батькові зазначено як « [PERSON] ». У зв`язку з вказаною помилкою в державному акті, він не може здійснити розпаювання земельної ділянки, тому змушений звернутися до суду для встановлення вищезазначеного факту. У судове засідання учасники справи не з`явилися. [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Горохівська сільська рада Миколаївської області надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника, не заперечують проти задоволення заяви. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 25 жовтня 1996 року головою Снігурівської райдержадміністрації видано державний акт на право постійного користування землею на ім`я [PERSON] , відповідно до якого на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації від 20 серпня 1996 року №288-р, останньому передана у постійне користування земельна ділянка, площею 18,0 гектарів, розташована на території Баратівської сільської ради для ведення селянського господарства /а.с.5/. Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] /а.с.8/ прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як « [PERSON] ». Як вбачається з архівної копії №29-м від 17.08.2021р. розпорядження Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 20.08.1996р. за №288-р «Про надання земельної ділянки для розширення селянського господарства [PERSON] », розглянувши проект відведення земельної ділянки, розроблений МП «Землевпорядник», вирішила надати земельну ділянку для розширення селянського господарства [PERSON] , площею 18,0 га ріллі в постійне користування із земель запасу Баратівської сільської ради в межах радгоспу «Більшовик». Комунальному малому підприємству «Землевпорядник» винести проект відведення в натурі та виготовити державний акт /а.с.6/. Згідно довідки Баратівського старостинського округу №1 Горохівської сільської ради Миколаївської області за №537 від 18.08.2021 року в Державному акті на право постійного користування землею для ведення особистого селянського господарства громадянину [PERSON] була допущена технічна помилка в написанні по батькові: « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Здійснити виправлення в державному акті Баратівський старостинський округ не має можливості /а.с.4/. За таких обставин, заявник не має можливості довести той факт, що він є тією особою, яка вказана в державному акті на право постійного користування землею. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Окрім того, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання цього документу, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки наявність помилки в зазначені його по батькові у правовстановлюючому документі ставить під сумнів належність його заявнику та позбавляє можливості реалізувати право на приватизацію. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявником його права на приватизацію земельної ділянки, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що державний акт на право постійного користування землею, виданий 25 жовтня 1996 року на підставі розпорядження Снігурівської районної державної адміністрації №288-р від 20.08.1996 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1804, на ім`я [PERSON] , фактично належить [PERSON] , а тому вимоги заявника про встановлення цього факту підлягають задоволенню. Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved