Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У січні 2017 р. [PERSON] предявила позов до [PERSON], в якому просила стягти з останнього на їхню повнолітню доньку [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у сторін не склалися подружні стосунки, що [PERSON] перебуває у дуже скрутному матеріальному становищі, т.я. [PERSON], працюючи, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки; стягнень по інших виконавчих листах та інших утриманців він не має. Оскаржуваним рішенням позов задоволено: з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на доньку [PERSON] на період її навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з 03.02.2017 по 27.06.2018; з відповідача до бюджету стягнуто судовий збір у сумі 640 грн 00 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення й ухвалити рішення про відмову [PERSON] у позові. Доводи скарги зводяться до того, що він не має можливості надавати допомогу на утримання доньки [PERSON], оскільки дохід його новоствореної сімї у перерахунку на кожного її члена є меншим, ніж законодавчо встановлений прожитковий мінімум для особи відповідного віку. У судовому засіданні представник [PERSON] підтримав апеляційну скаргу. У запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просить її відхилити. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] на період її навчання у заявленому позивачем розмірі. Цей висновок суду неповністю відповідає нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Так, по справі встановлено наступне. Сторони перебували у шлюбі з 20.09.1997 по 16.10.2007, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями відповідних документів (а.с. 4 (зв), 5, 3, 34). Остання, проживаючи разом з [PERSON], з 01.09.2015 навчається за денною формою навчання за держзамовленням у Ніжинському агротехнічному коледжі; вірогідний строк закінчення навчання 27.06.2018; у грудні 2016 їй виплачено стипендію у сумі 663 грн 05 коп., а з 01.01.2017 [PERSON] її не отримує. Ці обставини підтверджено довідками названого коледжу від 06.01.2017 № 995 і від 24.03.2017 № 45 (а.с. 6, 65) та ЖБК «Кондитер» від 24.03.2017 (а.с. 64). Вказаною вище довідкою ЖБК «Кондитер» також підтверджено, що позивач проживає у помешканні її батьків. З позивачем, крім доньки [PERSON], проживають також мати [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO], зять [PERSON] і онука [PERSON], [INFO] Копією трудової книжки [PERSON] підтверджено, що вона не працює та що останній раз вона отримувала допомогу з безробіття по 29.08.2015 (а.с. 66-69). Копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого Чернігівської міської лікарні № 2 від 13.10.2014 № 12410 підтверджено, що позивач перебувала на стаціонарному лікуванні з 29.09.2014 по 13.10.2014, під час якого їй було зроблено операцію (а.с. 70). Висновком лікаря діагностичного кабінету від 26.10.2016 підтверджено, що позивач страждає на вузловий зоб (а.с. 71). Відповідач проживає у помешканні [PERSON], з якою він проживає як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу; з ними також проживають їхній син [PERSON], [INFO], і донька [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджено довідкою Ніжинського міськвиконкому № 253 від 02.02.2017 і копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 14, 17). Малолітній [PERSON] протягом 2016 р. часто, а саме з 28.12.2015 по 22.01.2016, з 28.01.2016 по 19.02.2016, з 12.04.2016 по 19.04.2016, з 29.06.2016 по 06.07.2016, з 03.10.2016 по 13.10.2016, з 18.10.2016 по 21.10.2016 і з 14.11.2016 по 25.11.2016 хворів на застудні захворювання, що підтверджено копіями відповідних довідок (а.с. 19-22). Згідно з довідкою виробничого підрозділу «Локомотивне депо «Дарниця» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 02.02.2017, середньомісячний заробіток відповідача за листопад-грудень 2016 до видачі на руки становить 5534 грн 90 коп., у тому числі за грудень 2016 4915 грн 33 коп. (а.с. 15). Згідно з витягом з трудової книжки [PERSON], вона не працює з 09.01.2007 (а.с. 29), а доказів того, що її донька [PERSON] не працює та не має ніяких доходів, суду не надано. Довідкою дошкільного навчального закладу «Перлинка» м. Ніжин від 07.02.2017 № 2 та копіями чеків відповідного змісту підтверджено, що за листопад-грудень 2016 сімєю [PERSON] за відвідування [PERSON] даного закладу сплачено плату у середньому розмірі 137 грн 40 коп., а за грудень 2016 156 грн 60 коп. (а.с. 18, 23). З копії повідомлення УПСЗН Ніжинської міської ради від 07.11.2016 вбачається, що [PERSON] призначено житлову субсидію у щомісячній сумі 1703 грн 22 коп. на період з серпня 2016 по квітень 2017 (а.с. 16); копіями відповідних розрахунково-платіжних документів підтверджено, що останньою за грудень 2016 сплачено абонплату за послуги: з електропостачання 71 грн 70 коп., з водопостачання 61 грн 80 коп., (а.с. 24, 74) та що у вересні-жовтні 2016 [PERSON] сплачено абонплату за спожиті послуги з газопостачання у середній сумі 309 грн 78 коп. (а.с. 26). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 13.02.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на їхнього малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2017 і до його повноліття. Даних про те, що це рішення набрало законної сили й звернуто до виконання, у справі нема (його копія на а.с. 35-36). Отож це рішення не є допустимим доказом по справі. З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Наявними у справі та описаними вище доказами підтверджено, що повнолітня донька сторін [PERSON], яка мешкає разом з позивачем, у звязку з навчанням у Ніжинському агротехнічному коледжі потребує матеріальної допомоги. Разом з тим по справі не доведено, що відповідач не може надавати їй таку допомогу у звязку з тим, що дохід його новоствореної сімї у перерахунку на кожного її члена є меншим, ніж законодавчо встановлений прожитковий мінімум для особи відповідного віку. Отож висновок суду про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] є вірним. Однак суд І інстанції у хибний спосіб без дотримання приписів ст. 200 СК України визначив розмір аліментів, які відповідач має сплачувати позивачеві на утримання доньки [PERSON]. При його визначенні місцевий суд виходив з законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку і з того, що донька сторін за станом здоровя може мати дохід. Проте всупереч вказаній статті і ст. 182 ч. 1 пп. 2, 4 СК України суд не проаналізував у рішенні надані йому докази про стан здоровя позивача та малолітнього сина відповідача, про доходи та витрати сімї кожної сторони і не вжив заходів для зясування їх дійсного розміру. Виходячи з здобутих по справі та описаних вище належних і допустимих доказів про взаємини сторін, з [PERSON] на користь [PERSON] на доньку [PERSON] належить стягти аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] Апеляційний суд вважає за необхідне вирішити справу як на доказах, наданих місцевому суду, так і на наданих апеляційному суду доказах, т.я. всі вони мають виключне значення для справи. Отож оскаржуване рішення підлягає зміні в частині визначеного судом розміру стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] шляхом зменшення його до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. В іншій частині дане рішення підлягає залишенню без змін; його законність і обґрунтованість перевірено у межах доводів апеляційної скарги та на підставі наданих суду доказів. В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України у звязку з частковим задоволенням позову з бюджету (враховуючи розяснення, викладене у абзаці 2 п. 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах») на користь [PERSON] підлягає стягненню 352 грн. 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог апеляційної скарги. Враховуючи викладене,

Outcome: partial