Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

У січні 2015 року позивач виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради звернувся до суду в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON], де треті особи - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, прокуратура Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначивши, що на обліку управління - служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради перебуває дитина [PERSON], [INFO], як така, що проживає в сім'ї біологічних родичів з боку біологічного батька за адресою: [ADDRESS]. Мати дитини одиначка [PERSON], 1988 року народження, злісно ухиляється від своїх батьківських обов'язків. До управління-служби у справах дітей АНД районної у м.Дніпропетровську ради звернулася із заявою бабуся дитини з боку біологічного батька - [PERSON], з інформацією про сім'ю [PERSON], [INFO], яка не має паспорту, що спричинило тривалу затримку реєстрації її дитини [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON], 1988 року народження постійного місця роботи та доходу не має. Дитини [PERSON], [INFO] продовжує проживати в сім'ї [PERSON]. Дитиною опікується сім'я її молодшого сина - [PERSON] та [PERSON], які проживають спільно за вищезазначеною адресою. Софія повністю емоційно-психологічно адаптувалася до своїх нових родичів, які її навчають, виховують, утримують та забезпечують основні базові потреби дитини, що позитивно впливають на її фізичний та розумовий розвиток. Мати дитини не займається вихованням дитини, не цікавиться її розвитком, не допомагає та взагалі самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON], [INFO] на користь державного дитячого закладу в якому буде перебувати дитина, або опікуна (піклувальника) на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечувала, пояснивши, що вона не має постійного місця проживання, роботи, а відтак привести дитину їй нікуди. Представник третьої особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради Короткий В.Г., у судовому засідання підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник прокуратури Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Бойкова О.П. позов підтримала та просила його задовольнити. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що на обліку управління - служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради перебуває дитина [PERSON], [INFO], як така, що проживає в сім'ї біологічних родичів (з боку біологічного батька) за адресою: [ADDRESS]. Дитина [PERSON] проживає в сім'ї [PERSON] з початку 2014 року, мати дитину відвідала один раз, матеріальної допомоги не надає. Дані обставини підтвердив свідок [PERSON] та визнала відповідач по справі [PERSON] Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1998 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та за ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-4 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Висновком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 21 січня 2015 року визнано доцільним позбавити [PERSON], 1988 року народження, батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO] (а.с.8-13). Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], достовірно встановлено, при цьому [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дитини, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами та не заперечувала і відповідач [PERSON] На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON], [INFO]. За змістом ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO], вона зобов'язана надавати матеріальну допомогу на його утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, [PERSON] є матір'ю дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження і зобов'язана надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. за вимоги матеріального та нематеріального характеру.

Outcome: approved