Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка згідно записів погосподарських книг була власником зазначеного спадкового домоволодіння у [ADDRESS] , але юридично свої майнові права не оформила. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно. Він та його племінник відповідач по справі [PERSON] є спадкоємцями - він першої черги за законом, а відповідач за заповітом на інше майно. Інших спадкоємців нема. Відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на свою частку майна - інше домоволодіння, тому на дане спадкове майно не претендує. Він прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк подав у нотаріальну контору відповідну заяву. Йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа власності на спадкове майно. За таких обставин він не може у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. У судове засідання позивач та його представник, а також відповідач не з`явилися, направили суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач позов визнав, проти визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті тітки за її сином - позивачем не заперечує. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У [ADDRESS] знаходиться домоволодіння, яке складається з житлового будинку, гаража, та огорожі, загальною вартістю 37435 гривень, що підтверджується копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого ТОВ « МК ПРОЕКТ» 7 липня 2020 року (а. с. 11-15) та довідкою № 4 від 20 жовтня 2020 року, виданою ФОП « [PERSON] » (а. с. 16). Згідно із записом у погосподарській книзі Лоп`янської сільської ради за № 8, особовий рахунок № [NUMBER] за 2016-2023 роки [PERSON] належав житловий будинок у [ADDRESS] , у якому ніхто не проживав та ніхто не був зареєстрованим, що підтверджується довідкою № 467 від 26 серпня 2020 року, виданою Лоп`янським старостинським округом Долинської об`єднаної територіальної громади 11 вересня 2020 року (а. с. 9). Будинок [PERSON] був повернутий на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій» рішенням районної комісії з питань поновлення прав репресованих Рожнятівської районної ради народних депутатів від 28 грудня 1995 року. що підтверджується копією зазначеного рішення (а. с. 8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією його свідоцтва про народження (а. с. 7) та копією його паспорта (а. с. 4). За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) , а відповідно до ст. 1217 названого кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦПК входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а стаття 1223 даного кодексу визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, здійснюється спадкоємство за законом. Право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері, оскільки на підставі рішення Рожнятівського районного суду від 16 жовтня 2020 року про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, подав у нотаріальну контору відповідну заяву, що підтверджується копією зазначеного рішення суду (а. с. 10) та листом нотаріуса від 03 грудня 2020 (а. с. 17). Аналізуючи надані позивачем письмові докази у їх сукупності судом встановлено, що мати позивача на день смерті була власником домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] . Позивач належним чином прийняв спадщину після її смерті, оскільки у встановленому порядку подав у нотаріальну контору відповідну заяву, отже має право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено через відсутність документа власності на спадкове майно, що підтверджується листом приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу від 03 грудня 2020 року № 141/02-14 (а. с. 17). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивач захистити не може, а тому право власності на спадкове домоволодіння за ним необхідно визнати рішенням суду.

Outcome: approved