Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 19 жовтня 1996 року виконкомом Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис №\~3. В обґрунтування позову зазначала, що з 19 жовтня 1996 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу мають двох дітей: повнолітню дочку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Створити із відповідачем міцну сімю вони не змогли через протилежні погляди на шлюб та сімю. Протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення ними шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними часто виникають сварки. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з нею. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просив розглянути справу у його відсутність. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 19 жовтня 1996 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис №\~3. Від шлюбу вони мають двох дітей: повнолітню дочку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин на даний час не підтримують, спільне господарство вони не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved