Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У серпні 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ФОП [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 12.08.2017 року вона уклала з відповідачем угоду (побутовий підряд) на виготовлення та доставку металопластикових конструкцій за адресою с. Супрунівка, Полтавського району, Полтавської області, вул. Центральна, 44, вартість замовлення становила 17000 грн. В день підписання Договору, 12.08.2017 року вона сплатила підряднику 15400 грн., але квитанцію про отримання коштів було виписано лише 01.09.2017 року. Відповідач зобов'язався виготовити та доставити замовлення протягом 40 робочих днів, що передбачено п. 6.1 угоди. У визначений договором строк відповідач умови договору не виконав,підрядник запевнив її, що початком строку виконання договору буде день його підписання та фактичної передачі грошових коштів, а саме - 12.08.2017 року, а строк закінчення договору - 10.10.2017 року, але навіть якщо приймати до уваги день отримання квитанції, початком строку виконання договору є 01.09.2017 року, а строком його закінчення - 27.10.2017року. Незважаючи на обумовлений кінцевий строк закінчення дії Договору Підрядник за усною домовленістю, гарантував виконання замовлення дуже швидко. Станом на 10.10.2017 року умови Договору Підрядником виконані не були, але у телефонному режимі їй сповіщали, що Договір буде виконаний. 23.10.2017 року вона звернулася до представника Підрядника за адресою розташування офісу «Успіх» - м. Полтава, вул. Леніна, 91 (зараз вул. Небесної Сотні) з заявою про розірвання Договору від 12.08.2017 року у зв'язку з його невиконанням та повернення їй сплачених коштів. Під час спілкування з представником Підрядника у офісі TOB «Успіх» її було проінформовано, що нібито під час транспортування металопластикових конструкцій з м. Дніпра, транспортний зaciб, на якому останнi транспортувалися, попав у аварію і 5 (п'ять) одиниць виробів було пошкоджено. Доказів на підтвердження пошкодження металопластикових вікон їй надано не було як i того, що ці вікна взагалі були замовлені. 3 урахуванням наведеного вона змушена була написати заяву про повернення їй сплачених по Договору коштів, але до цього часу вона їх не отримала, а отже вважає, що її права, як Замовника, є порушеними та підлягають захисту. Згідно з п. 8.1 Договору yci спори, що виникають в пpoцeci виконання умов Договору вирішуються сторонами шляхом переговорів. Вона неодноразово зверталася до Підрядника з питанням виконання замовлення або ж повернення сплачених грошових коштів та отримувала відповідь, також неодноразово з обіцянками про його виконання або повернення коштів. Згідно з вимогами п. 8.2 Договору yci можливі претензії по даному Договору повинні бути розглянуті сторонами на протязі 30 днів з часу отримання претензії. Згідно з поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення її претензію підряднику (представнику) було вручено 18.06.2018 року, відповідь на претензію відповідач не надав. Вона, як Замовник по Договору від 12.08.2017 року оплатила вартість замовлення. Підрядником, умови Договору від 12.08.2017 року не виконані у повному обсязі. Згідно з вимогами п. 7.3 Договору за несвоєчасне виготовлення виробів, згідно зі строками виконання, Підрядник виплачує Замовнику пеню у poзмipi 0,1% від вартості недопоставлених виробів за кожний день прострочки такого невиконання. 14.03.2018 року вона отримала від [PERSON], представника Підрядника 3000 (три тисячі) гривень, чим фактично Підрядник, вважає, визнав несвоєчасність виконання замовлення. З урахуванням наведеного з 27.10.2017 року до 14.03.2018 року (усього 152 дні) пеня у poзмipі 0,1 % вираховувалася з 15400 гривень, а з 15.03.2018 року по 18.06.2018 року (усього 93дні) відповідно з 12400 гривень i становить : за 152 дні - 234,08 грн.; за 93 дні- 112,84 грн., а усього 346,92 грн. Станом на 18.06.2018 року сума завданих їй збитків становить 12746,92 грн.(12400+346,92). Окрім того, вважає, що неправомірними діями Підрядника їй завдана ще й значна моральна шкода, оскільки вона не лише втратила значну, як для пенсіонера, хворої людини, інваліда 2-ї групи, якій за станом здоров'я протипоказано переохолодження, суму грошей, а й залишилася без нових вікон, які б суттєво покращили її побутові умови в разі їх своєчасної заміни. Нескінченні звернення до відповідача та його представників з питання виконання умов Договору кожного разу негативно впливали на емоційний та моральний стан, що, у свою, чергу, негативно впливало на загальний стан здоров'я. Просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь, з урахуванням заяви від 19.03.2019 року, спричинену матеріальну шкоду в загальному розмірі 12746 грн. 92 коп. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. 00 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала суду заяву, в якій проохала проводити судовий розгляд справи без її участі. Позов підтримувала, просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, і через оголошення на сайті суду. Відзиву до суду не надав. Про причину неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 12.08.2017 року між сторонами по справі ФОП [PERSON] та [PERSON] укладений Договір підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н, предметом якого відповідно до п. 1.1-1.5 є наступне: Підрядник зобов'язується організувати роботи по виготовленню та доставити Замовнику металопластикові конструкції за вказаною адресою, а Замовник спочатку оплатити їх вартість в повному обсязі, після чого прийняти вироби. Конфігурація, кількість, розміри, а також матеріали виготовлюваних конструкцій вказуються в Додатку № 1, який являється невід'ємною частиною Договору і підписується сторонами, після підписання Додатку № 1 претензії по замовленню, комплектації, профільним системам не приймаються. Розірвання договору після його підписання не допускається. Замовник повідомлений, що вартість замовлення складає 17000 грн. 00 коп., попередня оплата - 15400 грн. 00 коп.(09.08.2017 р. - 500 грн., 12.08.17 р. - 8500 грн., 14.08.2017 р.-3400 грн., 01.09.2017 р.- 3000 грн.), борг до передачі у власність - 1600 грн. 00 коп. В ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Як встановлено в п. 6.1 Договору підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON], Підрядчик зобов'язується доставити вироби протягом 40 робочих днів. У випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація, непрямі кути, шпроси, тонування, арочний вигин і т.п.) строк виготовлення виробів може збільшуватися до 45 робочих днів. Відповідно до п. 6.3 Договору підряду початком строку виконання по Договору є день підписання Договору, а також надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок або в касу Підрядника. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] належним чином виконала свої зобов'язання за Договором підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, в повному обсязі сплативши відповідачу попередню оплату що підтверджується договором та підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № б/н від 01.09.2017 року, прийнято від [PERSON] суму 15400 грн. (а.с.5-8). Разом з тим, відповідач свої зобов'язання у строки, встановлені в п. 6.1 Договору підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, та станом на час розгляду справи судом не виконав, товар, який є предметом договору, позивачу не поставив. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Частиною 1 ст. 872 ЦК України визначено, що якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. Розділом 8 Договору підряду від 12.08.2017 року визначено, що всі спори, що виникають в процесі виконання умов даного Договору вирішуються сторонами шляхом переговорів. Всі можливі претензії по даному Договору мають бути розглянуті сторонами протягом 30 днів з моменту отримання претензії. У випадку не досягнення згоди між сторонами, спір передається на розгляд суду. Позивач звернулася до відповідача з заявою - претензією, в якій вказала, що в зв'язку з невиконанням умов договору відмовляється від послуг підрядника, вимагала повернути суму попередньої оплати в розмірі 12400 грн. 00 коп., оскільки сума в 3000 грн. була 14.03.2018 року повернута [PERSON] представником підрядника, і сплатити пеню за несвоєчасне виконання замовлення, згідно п. 7.3 Договору в сумі 346,92 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. (а.с.10-11). Як встановлено в п. 1.1 Договору підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, Підрядник зобов'язується організувати роботи по виготовленню та доставити Замовнику металопластикові конструкції за вказаною адресою, а Замовник спочатку оплатити їх вартість в повному обсязі, після чого прийняти вироби. За логікою вищенаведеної норми в контексті з іншими умовами договору, ФОП [PERSON] як підрядник взяв на себе зобов'язання організувати виготовлення та доставити замовнику за зазначеною ним адресою металопластикові конструкції, після доставки замовник зобов'язаний провести їх повну оплату, після чого прийняти. Відповідач ФОП [PERSON] жодних достовірних доказів виконання умов Договору підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, а саме: замовлення їх виготовлення у виробника та власне виготовлення, - у встановлений законом строк не надав, як не подав суду і відзив на позовну заяву. Не доведено ці обставини шляхом подання належних та достовірних доказів і в ході судового розгляду справи. Таким чином, встановлені судом обставини переконливо свідчать про порушення відповідачем ФОП [PERSON] своїх зобов'язань за Договором підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, оскільки він отримавши передплату від позивача [PERSON] в рахунок оплати робіт по виготовленню та доставці товару, у встановлені договором строк його доставку не забезпечив. Як вбачається з п. 7.3 Договору підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON], за несвоєчасне виготовлення виробів, згідно строку виконання, Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості недоставлених виробів за кожен день прострочки такого невиконання. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів того, що невиконання зобов'язання сталось не з його вини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність стягнення з відповідача сплачених ним на виконання умов договору коштів в сумі 12400 грн. 00 коп. як передплати, оскільки 14.03.2018 року [PERSON] отримала від [PERSON], представника підрядника 3000 грн., а також пені за прострочення виконання зобов'язання, згідно п. 7.3 договору за період з 27.10.2017 року (тобто після закінчення 40 робочих днів з дня підписання договору) по 14.03.2018 року включно, пеня у розмірі 0,1% буде вираховуватися з 15400 грн., а з 15.03.2018 року по 18.06.2018 року тобто до дня звернення до відповідача з заявою-претензією в межах позовних вимог позивача) відповідно з 12400 грн.: за 152 дні = (15400 грн. х0,1%)х152 дні=234,08 грн.; за 93 дні = (12400 грн.х0,1%)х93 дні=112,84 грн.; а разом, 234,08 грн.+112,84 грн.=346,92 грн. Вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. В ході судового розгляду справи доведено, що невиконання Договору підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року відбулось внаслідок порушення умов договору відповідачем ФОП [PERSON], який отримавши від позивача передплату в сумі 15400 грн. 00 коп. в рахунок оплати робіт по виготовленню та доставці металопластикових конструкцій, не поставив товар в обумовлений договором строк, не виконав свої договірні зобов'язання і на час розгляду справи судом, жодним чином не відреагував на претензію позивача від 18.06.2018 року. З огляду на вищенаведене, суд вважає обґрунтованими й такими, що заслуговують на увагу, твердження позивача [PERSON] про те, що вона як особа похилого віку, є інвалідом 2 групи, зазнала переживань та страждань у зв'язку з невиконанням укладеної нею угоди з відповідачем, нереалізованими очікуваннями на заміну вікон у будинку напередодні зимового періоду й внаслідок ігнорування її законних вимог з боку ФОП [PERSON], що об'єктивно негативно позначилось на стані її здоров'я, ускладнило життя, оскільки вимагало витрачання додаткового часу та зусиль до спонукання відповідача виконати умови договору або повернути сплачену позивачем суму коштів, яка для нього є значною. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно з вимогами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зав'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги характер, обсяг та тривалість моральних страждань, яких зазнала позивач, її вік та стан здоров'я, враховуючи той факт, що вона є інвалідом 2 групи, а також враховуючи принцип співмірності та розумності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині та вважає за необхідне стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди з відповідача суму в розмірі 10000 грн. 00 коп. А тому суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved