Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем у справі з 04 жовтня 2016 року вона перебувала у шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2019 року було розірвано. В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Стверджувала, що шлюбні відносини між сторонами були припинені на початку 2018 року, з того часу кожен з них має окремий бюджет, та з метою забезпечення належного рівня фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, є необхідність стягнення аліментів з відповідача. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1699,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, у встановлений судом строк відзиву на позов не надавав, раніше в судовому засіданні позовні вимоги не визнав (а.с. 27, 31). У зв`язку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про судове засідання, та неповідомленням про поважні причини такої неявки, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 04 жовтня 2016 року перебували у шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2019 року було розірвано (а.с. 5). В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1699,00 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з встановленого законом та покладеного на батьків обов`язку утримання своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістюміж ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що відповідач перебуває в працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. При визначенні розміру аліментів судвраховує, що син відповідача [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний та може сплачувати щомісячно аліменти на його утримання у розмірі 1699,00 грн., доказів, що спростовують зазначене, відповідачем суду не надано. Отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1699,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 19 серпня 2019 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] , включно. Суд роз`яснює, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 768,40 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved