Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У січні 2014р. позивач звернувся до суду з позовом відповідачки про розподіл сумісно набутого майна під час шлюбу, вказавши, що з 01.12.1990 р. сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 3134. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2012р. шлюб між сторонами розірвано. За період шлюбу сторони придбали наступне майно: трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] та двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. У 2002р. помер батько відповідачки і у спадок остання отримала одну з двок кімнат у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Згодом друга кімната у зазначеній квартирі була викуплена та був зроблений ремонт у зазначеній квартирі за гроші, що були отримані від продажу квартири, розташованій за адресою: [ADDRESS], що належала на праві власності відповідачу. Посилаючись на ч.1 ст. 70 СК України, згідно якої, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частини дружини та чоловіка є рівними, позивач просив суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю сторін, визнати право власності за позивачем на ? частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та на ? частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги уточнив, вказавши, що під час шлюбу сторонами було придбано 14/25 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04.03.2002 р. Посилаючись на ч.1 ст. 70 СК України, згідно якої, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частини дружини та чоловіка є рівними, позивач просив суд визнати квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] та 14/25 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; визнати право власності позивача [PERSON] на ? частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та на 7/25 частини кварти, розташованої за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, пояснивши суду, що зазначені у позові квартири були придбані сторонами під час шлюбу, проте право власності на останні були оформлені на відповідачку, просив суд задовольнити позов. Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали як безпідставні, суду пояснили, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачі не ставлять питання про припинення права власності на квартиру за [PERSON], також вказають, що оцінка майна проведена неналежною установою та заперечують проти стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат. Вислухавши пояснення позивача, його представника та представників відповідачки, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено: З 01.12.1990 р. сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 3134. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2012р. шлюб між сторонами розірвано (позивачці присвоєно дошлюбне прізвище - [PERSON]). За період шлюбу сторони придбали наступне майно: трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], влансиком якої є відповідачка [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від від 26.06.1999р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сердюк В.О., реєстровий номер 1408, . Право власності на зазначену квартиру зареєстровано в ОП ЗМБТІ 30.06.1999р., реєстровий № 34795 на [PERSON] Також за період шлюбу сторонами придбано 14/25 частин квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], власником якої є відповідачка [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 04.03.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білоусовим О.І., реєстровий номер 619. Право власності на 14/25 частин зазначеної квартири зареєстровано в ОП ЗМБТІ 13.03.2002р., реєстровий № 38780 на [PERSON] Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 356 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Дослідивши вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що спільним сумісним майном сторін, придбаним у період шлюбу слід визначити трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] та 14/25 частин двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Тобто, за позивачем необхідно визнати право власності на ? частину спільного майна подружжя, а саме: на ? частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та на 7/25 частин квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. При цьому суд не приймає до ваги заперечення представників відповідача як безпідставні.

Outcome: approved