Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь половину фактично понесених додаткових витрати на дитину у розмірі 11660 гривень та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 1994 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 20 вересня 2013 року шлюб між ними розірвано за рішенням суду, син залишений на проживання з нею. З відповідача за рішенням суду стягнуто аліменти на утримання сина, однак останній умисно ухиляться від сплати аліментів, і на даний час за ним рахується заборгованість. Син навчається стаціонарно у Львівському національному медичному університеті на платній основі. За другий рік навчання вона самостійно оплатила кошти в сумі 23332 гривні. Таким чином, вартість додаткових витрат на дитину становить 23332 гривні. Вважає що з відповідача слід стягнути половину в розмірі 11660 гривень. Сторони у судове засідання не зявилися. Представник позивачки направив суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки не відомі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Син сторін [PERSON] є студентом ІІ курсу Львівського національного медичного університету, денної форми навчання, стипендію не отримує, оскільки навчається за кошти фізичної особи і закінчить навчання у червні 2020 року, що підтверджується копією довідки з місця навчання від 17 серпня 2016 року (а. с. 8). Загальна вартість освітньої послуги становить 122786 гривень, а вартість другого року навчання становить 23332 гривні, що підтверджується копією договору № С 07/15 від 11 серпня 2015 року та додаткової угоди до договору від 11 серпня 2015 року (а. с. 3, 4 ). Кошти в сумі 23332 гривні за другий рік навчання сина оплачені позивачкою [PERSON], що підтверджується копією квитанції № 71 від 17 серпня 2016 року (а. с. 7). Відповідно до положень ст. ст. 10, 60, 61 \~ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Аналізуючи надані позивачкою докази в їх сукупності судом встановлено, що син сторін [PERSON] є повнолітнім та навчається у Львівському національному медичному університеті на платній основі, у зв'язку з цим мати фактично понесла на час постановлення рішення додаткові витрати у розмірі 23332 гривень. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути половину фактично понесених позивачкою додаткових витрат на навчання сина в розмірі суми заявлених позовних вимог. Відповідно до п.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору за подачу до суду позовної заяви в розмірі 551 гривні 20 копійок, що підлягає до стягнення з відповідача.

Outcome: approved