Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовної заяви покликаються на те, що [INFO] померла бабка позивача [PERSON] , після смерті якої спадкоємцем являється мати позивача [PERSON] , яка проживала разом з бабкою, однак не оформила свої спадкові права. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті якої відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 2,1389 га кадастровий номер 0524185300:01:004:0032. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги. Звернувшись до нотаріуса із заявою для оформлення даної земельної ділянки отримав відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Безугла І.С. в судове засідання не з`явились, однак 18 листопада 2020 року через канцелярію суду подали до суду заяву, в якій просять провести розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 15 вересня 2020 року через канцелярію суду подав заяву за підписом сільського голови, в якій просять слухати справу в їх відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно з ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19 жовтня 2011 року Відділом ДРАЦС Літинського райуправління юстиції Вінницької області (а.с.8). Відповідно до довідки №410 від 16.09.2020 виданої виконкомом Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] за життя була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] разом зі своєю дочкою [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті матері (а.с.98). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 2,1329га, розташованої на території Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що підтверджено копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №164643, виданого Тростянецькою РДА (а.с.13). На даний час Державний акт втрачено, про що наявне оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» від 07 липня 2017 року (а.с.12). Відповіддю Тростянецької Державної нотаріальної контори №703/01-16 від 30.10.2019 підтверджено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась (а.с.41). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18 січня 2017 року Тетіївським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області(а.с.7). Родинний зв`язок позивача [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.04.1971 року, в якому в графі мати записана [PERSON] (а.с.14). Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00020655383 від 27 липня 2018 року, дівоче прізвище матері позивача [PERSON] , [INFO] , 17 травня 1970 року вона змінила прізвище на [PERSON] в зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] (а.с.15). В подальшому [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] в зв`язку з реєстрацією шлюбу (а.с.16). Оглянувши в судовому засіданні копію спадкової справи №266/2017р. після смерті [INFO] [PERSON] , встановлено, що спадкоємцем за законом першої черги після її смерті являється [PERSON] , який вчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини (а.с.43). Однак позивачеві було відмовлено у оформлені спадщини через нотаріальну контору, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку (а.с.10). Пунктом 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право спадкодавця на земельну ділянку. Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити свої права на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права на спадкове майно. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved