Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, яким просить суд зобов'язати відповідача зняти арешт з невизначеного майна, всього нерухомого майна, що належить позивачці, накладеного постановою виконавчої служби б/н від 14 січня 2010 року державним виконавцем Горпинич С.С. та зареєстрованого 29 січня 2010 року за №9463532 реєстратором Запорізької філії державного підприємства «Інформаційний центр» МЮ України. В обґрунтування вказаного позову позивачка [PERSON] зазначила, що їй на праві власності належить квартира, яка знаходиться у [ADDRESS]. На даний час постало питання щодо відчуження квартири шляхом дарування. Станом на 27 липня 2016 року виконавчі документи відносно [PERSON] на примусовому виконанні у Василівському районному відділі державної виконавчої служби не перебувають. Раніше перебували наступні документи, а саме, виконавчий лист №2-1574 від 04 листопада 2009 року, що видав Енергодарський міський суд Запорізької області, про стягнення солідарно з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Актив» суму боргу у розмірі 10708 грн. 89 коп. 31 серпня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. При зверненні до реєстратора Василівської РДА було встановлено, що на нерухоме майно позивачки до теперішнього часу накладений арешт. Таким чином, фактично арешт з нерухомого майна позивачки не знято. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення питання по суті справи просить залишити на розсуд суду. Представник третьої особи Кредитна спілка «Актив» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти зняття арешту з майна боржника не заперечує. Вивчивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи, позивачці [PERSON] на праві власності належить квартира, яка знаходиться у [ADDRESS]. На даний час постало питання щодо відчуження квартири шляхом дарування. Станом на 27 липня 2016 року виконавчі документи відносно [PERSON] на примусовому виконанні у Василівському районному відділі державної виконавчої служби не перебувають. Раніше перебували наступні документи, а саме, виконавчий лист №2-1574 від 04 листопада 2009 року виданий Енергодарським міським судом Запорізької області, про стягнення солідарно з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Актив» суму боргу у розмірі 10708 грн. 89 коп. 31 серпня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, однак на нерухоме майно позивачки до теперішнього часу накладений арешт. Згідно ст.ст.319 - 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. А тому, оскільки право власності позивачки ніким не оспорюється, підстав для накладення арешту на рухоме майно на даний час немає, таким чином вимоги підлягають задоволенню, оскільки виконавче провадження на теперішній час закрито.

Outcome: approved