Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 17.07.2009 року, зареєстрованого у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 295. Від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який проживають разом з позивачкою. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем згодом не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з 2015 року, шлюб носить формальний характер, проживають окремо. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згоден. В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 17.07.2009 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 295 від 17.07.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 12.11.2009 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя 15.10.2002 року. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved