Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

У січні 2018 року керівник Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Чемеровецької районної ради, Чемеровецької центральної районної лікарні звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, посилаючись на те, що 11.09.2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017240260000261 про кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України. 09.11.2017 року вироком Чемеровецького районного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення та призначено покарання у вигляді громадських робіт строком 200 (двісті) годин. В наслідок кримінального правопорушення вчиненого [PERSON] потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Чемеровецької ЦРЛ з 01.09.2017 року по 08.09.2017 року. Витрати Чемеровецької ЦРЛ на лікування потерпілого [PERSON] склали 2054,06 грн., оскільки лікування потерпілого здійснювалося за рахунок бюджетних коштів керівник Городоцької місцевої прокуратури звернувся в суд з даною позовною заявою. В судове засідання прокурор зявилася, даний позов підтримала та просила його задовольнити. Представник Чемеровецької ЦРЛ в судове засідання зявився, заявлені позовні вимоги підтримав. Представник Чемеровецької районної ради в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення прокурора, представника Чемеровецької ЦРЛ, відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 01 вересня 2017 року, близько 14 год. [PERSON], перебуваючи в житловому будинку по вул. Свободи, 38, в смт.Чемерівці, Хмельницької області, під час сварки, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно наніс [PERSON] один удар рукою в ділянку грудної клітини та декілька ударів дерев'яною ложкою та руками по обличчю і голові потерпілому. За вказаних обставин [PERSON] умисно спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді поверхневої травми голови, контузії лівого ока 1-2 ступеня, крововиливу під кон'юнктиву лівого ока, двох синців в області спинки носу справа та зліва з розповсюдженням на підочні ділянки, в лобній області ліворуч, які, відповідно до висновку експерта №705 від 14.09.2017 року, по ступені тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які привели до короткочасного розладу здоров'я; а також тілесне ушкодження у вигляді синця передньої поверхні грудної клітки на рівні грудини, що, згідно висновку експерта №705 від 14.09.2017 року, по ступені тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. Так, вироком Чемеровецького районного суду від 09.11.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, та призначено йому покарання у вигляді громадських робіт строком 200 (двісті) годин. Зазначений вирок набрав законної сили 12.12.2017 року. Відповідно до ч.6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В матеріалах справи міститься довідка-розрахунок Чемеровецької ЦРЛ №1014 від 18.10.2017 року, проте, що [PERSON] дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Чемеровецької ЦРЛ з 01.09.2017 року по 08.09.2017 року з діагнозом: поверхнева травма голови, забій мяких тканин обличчя, контузія І-ІІ ступеня, крововилив під конюктиву лівого ока, низхідна гематома обох очей, та загальна сума фактичних витрат на лікування потерпілого на стаціонарному лікуванні за 7 ліжко-днів складає 2054,06 грн.. Відповідно до ч.1 ст.81ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.1206 ЦК України,\~особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 цієї статті визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року\~(із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 03.12.1997 року), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року\~(далі Порядок). Як передбачено п.2 Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Враховуючи той факт, що існує причинний зв'язок між злочинними діями відповідача [PERSON] та перебуванням потерпілого [PERSON] на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Чемеровецької ЦРЛ та те, що витрати на таке лікування відповідачем добровільно не відшкодовані, відсутність обставин, які виключають обов'язок відповідача відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я, які передбачені ст.1206 ЦК України. Враховуючи відсутність обставин, що виключають обов'язок відповідача відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я, які передбачені ч.1\~ст.1206 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позову в заявленому розмірі, оскільки вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved