Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 01 липня 2014 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів в розмірі 250 000 грн. Відповідач власноруч написав розписку, відповідно до якої зобов'язався повернути грошові кошти не пізніше 01 серпня 2014 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення позики. Однак, станом на 07 серпня 2014 року, відповідач не виконав свої зобов'язання, грошові кошти не повернув. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 250 000 грн., судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При розгляді справи судом встановлено, що 01 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики. За даним договором [PERSON] отримав у борг кошти в розмірі 250 000 грн. Отримані в борг кошти [PERSON] зобов'язувався повернути до 01 серпня 2014 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою про повернення позики. Однак, станом на 07 серпня 2014 року відповідач не виконав свої зобов'язання, грошові кошти не повернув. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що строк повернення позики настав. За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Ст. 526 КЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України,інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Порушення зобов'язання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі наведеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в розмірі 250 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 500 грн., що підтверджується квитанцією від 07 серпня 2014 року.

Outcome: approved