Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що 21 червня 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 78. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не бере участі у вихованні дочки, ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до її повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, від неї до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі з посиланням на те, що відповідач працює неофіційно, його доходи є мінливими. також просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за адресою реєстрації місця його проживання: [INFO]. кв. 5. м. Тульчин, які повернулися на адресу суду з відміткою, що відповідач за «зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин у відповідності до вимог ст.224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-АМ №149627, виданого 21 червня 2014 року, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області 21 червня 2014 року, про що зроблено актовий запис № 78 (а.с. 2). Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 303822, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області 15 січня 2015 року (а.с.5) З довідки з місця проживання про склад сім'ї № 4283 , виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради Вінницької області 27 грудня 2016 року, судом встановлено, що донька [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної, статті утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України та приймає до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом враховується, що донька проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, відповідач є працездатною особою, працює не офіційно та має мінливий дохід, іншого суду не доведено. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітньої [PERSON], суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 16 січня 2017 року до її повноліття. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. 00 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved