Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із заявою окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документа певній особі. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] вказує, що 17.08.2000 року Краснолиманською міською радою Донецької області їй було видано державний акт на право власності на землю серії ІІІ -ДН № 143533. Цим документом було підтверджено право власності заявниці на земельну ділянку площею 8,14 га (кадастровий номер 1423056000:02:000:0949, кадастровий номер 1423056600:04:000:0806), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території колишньої Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, на землях СТОВ «Комуніст». Згаданий державний акт було зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 270. Заявниця має намір укласти договір оренди вказаної земельної ділянки з одним із фермерських господарств Лиманського району, однак позбавлена цієї можливості через те, що в документі її прізвище помилково зазначено як « [PERSON] » замість правильного написання [PERSON]. 19.07.2019 року зверталась до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Лиманської міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку, проте державним реєстратором 23.07.2019 року було відмовлено у вчинені цих дій з причини неможливості встановити набуття заявницею речових прав на об`єкт нерухомого майна. Зазначені обставини позбавляють [PERSON] можливості розпоряджатись належним їй майном, з огляду на це, заявниця просить суд встановити факт належності державного акта на право приватної власності на вказану земельну ділянку саме їй. В судове засідання заявник [PERSON] не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій просила заявлені вимоги задовольнити та справу розглянути у її відсутності. Заінтересовані особу - Лиманську міську раду Донецької області, яка представляє інтереси об`єднаної територіальної громади м. Лиман, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цієї цивільної справи, однак представник заінтересованої особи Шуляченко І.О. для участі в судовому засіданні не прибула, заперечень проти заяви [PERSON] не висловила, просила розглядати справу без її участі, у вирішенні порушеного заявницею питання покладалась на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення? зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа певній особі. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ст. 316 ЦПК України). [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджено записами у паспорті громадянина України, виданому на ім`я заявниці (а.с. 6-7). Отже, справа окремого провадження підсудна Краснолиманському міському суду Донецької області. [PERSON] народилась [INFO] у с. Олександрівка Краснолиманського району Донецької області, що підтверджено наданим заявницею свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.07.1960 року Ярівською с/радою (а.с.21). У вказаному документі прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначені як « [PERSON] », батьками заявника вказані « [PERSON] » та « [PERSON] » (записи у свідоцтві здійснені російською мовою, переклад українською відсутній). 07.04.1979 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з « [PERSON] » на «[PERSON]»; у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] , виданому 07.04.1949 року Ярівською с/радою (а.с.21), прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] » (запис здійснено російською мовою, переклад українською відсутній). Заявниця є громадянкою України, документована паспортом серії [NUMBER] , виданим 21.06.1999 року Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області, внесена до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (а.с. 6-7). У паспорті громадянина України прізвище, ім`я та по батькові заявниці українською мовою зазначені як « [PERSON] », у документі міститься переклад запису російською мовою - « [PERSON] ». 17.08.2000 року Краснолиманською міською радою Донецької області було видано державний акт на право власності на землю серії ІІІ -ДН № 143533 на ім`я [PERSON] (а.с.8). Цим документом було підтверджено право власності особи на земельну ділянку площею 8,14 га (з яких 6,54 га - рілля, 1,6 га - кормові угіддя), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території колишньої Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, на землях СТОВ «Комуніст». У вказаному документі, що підтверджує виникнення права власності на землю, прізвище, ім`я та по батькові заявниці українською мовою вказано як « [PERSON] ». На замовлення заявниці виготовлена технічна документація на земельні ділянки (а.с.12-20), земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери 1423056000: 02:000:0949 та 1423056600: 04:000:0806 (а.с.9-11,22-24). Заявниця у липні 2019 року зверталась до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Лиманської міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку, проте державним реєстратором 23.07.2019 року було відмовлено у вчинені цих дій з причини неможливості встановити набуття заявницею речових прав на об`єкт нерухомого майна (а.с. 25). Відмова у вчиненні реєстраційних дій не була оскаржена в судовому чи адміністративному порядку. Суд приходить до висновку, що факт належності [PERSON] правоустановлюючого документа підтверджується наданими заявницею витягами з Державного земельного кадастру на земельні ділянки НВ-1405331942019 від 10.06.2019 року, НВ- 1404550362019 від 12.03.2019 року (а.с.9-11,22-24). Згідно з положеннями Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затв. наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, державний акт на право власності на земельну ділянку визнавався правовстановлюючим документом. На сьогодні відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документом, що підтверджує реєстрацію речового права на нерухоме майно, є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] ґрунтується на законі і її вимоги щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа певній особі підлягають задоволенню. Суд розцінює розбіжності в написанні прізвища заявниці (« [PERSON] », « [PERSON] ») як особливості відтворення на письмі одного і того ж прізвища, різні варіанти, зумовлені вживанням російської та української мови, певних регіональних особливостей української мови. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON] має юридичне значення, оскільки необхідне заявниці для розпорядження належним їй нерухомим майном. Іншим шляхом встановити вказаний факт немає можливості. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, за загальним правилом, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved