Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

У серпні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі ПрАТ «СК «Українська страхова група») звернулось до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 26 листопада 2018 року о 09 годині 00 хвилин в м. Одесі, а/д Молодіжне-Санжійка відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «AUDI Q5», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі ТОВ «Порше Лізинг Україна»), під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу CHEVROLET Niva, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль «AUDI Q5», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який був застрахований у ПрАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до додатку № 28-0199-01558/00204 від 27 грудня 2017 року до Генерального договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, отримав механічні пошкодження. Постановою Овідіопольського\~районного суду\~Одеської області\~від 10\~грудня 2018\~року відповідача[PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до ДТП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивач стверджував, що 26 листопада 2018 року отримав заяву від страхувальника про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування та на підставі рахунку № СКЗ297/СКС277 від 26 листопада 2018 року, страхового акту № ПСКА-8907 від 30 листопада 2018 року та розрахунку до нього здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 19515,94 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 23495 від 30 листопада 2018 року. Вказав, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля CHEVROLET Niva, державний реєстраційний номер [NUMBER] , на час ДТП не була застрахована. Оскільки позивач повністю виконав покладені на нього обов`язки щодо виплати страхового відшкодування, посилаючись на положення ст. 993 ЦК України, просив суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 19515,94 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача, діючий на підставі ордеру від 06 вересня 2019 року, в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, згідно якого підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, а також просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 24, 34, 40). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.\~128\~ЦПК України (а.с. 46, 47). Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 28-29). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст. 275 ЦПК України\~суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п`ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Судом встановлено, що 26 листопада 2018 року о 09 годині 10 хвилин, відповідач, керуючи автомобілем CHEVROLET Niva, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в с. Санжійка, Овідіопольського району, Одеської області порушив правила зустрічного роз`їзду, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «AUDI Q5», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який застрахований у ПрАТ «СК «Українська страхова група», чим порушив вимоги п. 13.3 ПДД України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 9-10, 13). З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2017 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» було укладено додаток № 28-0199-01558/00204 до Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-01558 від 21 грудня 2012 року, за яким був застрахований автомобіль «AUDI Q5», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 8). Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року, на підставі якої відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с. 11). Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст.\~82\~ЦПК України обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю «AUDI Q5», державний реєстраційний номер [NUMBER] . З матеріалів\~справи вбачається,\~що автомобільCHEVROLET\~Niva,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] на час ДТП не був застрахований (а.с. 9-10). У зв`язку\~із тим,\~що пошкоджений\~автомобіль «AUDI\~Q5»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «Українська страхова група», страхувальник ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулось до страховика із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 12). Відповідно до страхового акта № ПСКА-8907 від 30 листопада 2018 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 30 листопада 2018 року, сума страхового відшкодування була визначена у розмірі 19515,94 грн., яка була сплачена позивачем на рахунок ТОВ «Порше Лізинг Україна», що підтверджується платіжним дорученням № 23495 від 30 листопада 2018 року (а.с. 1, 18, звор. 18). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який\~виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь суми, що була виплачена ТОВ «Порше Лізинг Україна» в рахунок страхового відшкодування в порядку регресу. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Українська страхова група», зверталося до [PERSON] із претензією про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, однак останній проігнорував її (а.с. 20, 21). Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засідання відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь страхового відшкодування в розмірі 19515, 94 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 1921,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягненню з відповідача (а.с. 4). На підставі ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved