Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 18.07.2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № DOXRFВ11050750 на суму 2072 грн. 00 коп. з обов'язком відповідача сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 5.04 % річних. Оскільки на теперішній час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання, виникла заборгованість, яка станом на 08.01.2014 року становить 20060 грн. 16 коп. та складається з: 1959 грн. 70 коп. - заборгованості за кредитом, 6887грн. 37 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом, 1056 грн. 72коп.- заборгованості по комісії за користуванням кредитом, 8724 грн. 93 коп.- пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 931 грн. 44 коп. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20060 грн. 16 коп. та сплачений судовий збір. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити позов у повному обсязі, по справі прийняти заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у його відсутності, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. На підставі положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як передбачено ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, у відповідності з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу та інших умов, які зазвичай висуваються. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), зазначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується погасити кредит та сплатити відсотки. У відповідності зі ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути займодавцю позику (грошові кошти в той же сумі або речі, визначені родовими ознаками, тієї ж кількості, того ж роду та якості, які були передані йому займодавцем) в строк і в порядку, встановленому договором. Як встановлено у судовому засіданні, 18.07.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № DOXRFВ11050750 на суму 2072грн. 00 коп. з обов'язком відповідача сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 5.04 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту 18.01.2009 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ) складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с. 5, 28-39). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № DOXRFВ11050750 від 18.07.2007 року станом на 08.01.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 20060 грн. 16 коп., яка складається з: 1959 грн. 70 коп. - заборгованості за кредитом, 6887грн. 37 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом, 1056 грн. 72коп.- заборгованості по комісії за користуванням кредитом, 8724 грн. 93 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500 грн. - фіксована частина та 931 грн. 44 коп. - процентна складова (а.с.3-4). Аналізуючи обставини справи та надані докази у сукупності, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 18628 грн. 72 коп. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафів за порушення виконання зобов'язання, суд зазначає,, що в Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), затверджених Наказом голови правління ПриватБанку Дубілетом А.В. 22.12.2006 року № 1897, відсутні положення, які передбачають сплату позичальником штрафів за невиконання взятих на себе зобов'язань, а тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 528, 628, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial