Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на її користь. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилалась на те, що з 01 червня 2013 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 160. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Шлюбні відносини припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги змінила. Просила суд стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він є інвалідом загального захворювання 2-ї групи та отримує пенсію у розмірі 949 гривень, інших доходів не має, ніде не працює. Також, має на своєму утриманні неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] від першого шлюбу на яку вже сплачує аліменти у розмірі ? частини від своїх доходів. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Шлюбні відносини припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Також, у судовому засіданні встановлено, що відповідач є інвалідом загального захворювання 2-ї групи та отримує пенсію у розмірі 949 гривень, інших доходів не має, ніде не працює. Має на своєму утриманні неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] від першого шлюбу на яку вже сплачує аліменти у розмірі ? частини від своїх доходів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є інвалідом загального захворювання 2-ї групи, отримує пенсію, не працює, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, однак має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів: 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повнолітня дитини. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви у провадження судових органів України, тобто з 14 серпня 2014 року.

Outcome: approved