Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] 03.09.2016 року о 14-40 год. рухаючись по автодорозі Херсон-Генічеськ, керуючи транспортним засобом ЗАЗ, д/н [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості для руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ, д/н [NUMBER] , що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст.124 КУпАП. На дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль ВАЗ, д/н [NUMBER] , що належить [PERSON] та відповідно до висновку №35944 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту складає 40 114, 77 грн. У відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі заяви [PERSON] позивач виплатив останній страхове відшкодування в розмірі 37 869, 76 грн. Крім того, позивачем додатково було понесено витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 271,00 грн. 14.04.2017 року позивач звернувся до [PERSON] із листом про компенсацію даних витрат, який було проігноровано. В зв`язку з тим, що заборгованості в добровільному порядку не відшкодовано, позивач просить суд стягнути з [PERSON] в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 37 869, 76 грн., а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 271,00 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 12.12.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 25.02.2019 року було вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 12.06.2019 року справу було призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився заявою просив справу розглядати за його відсутності, на позовних вимогах наполягав з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача не з`явилася, заявою просив розглянути справу за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позову. На попередніх засіданнях наполягала на виклику експерта в судове засідання для допиту в якості свідка. Відзив на позов не подала. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 05.12.2016 року [PERSON] , 03.09.2016 року о 18 годині 40 хвилин на автомобільній дорозі Херсон - Генічеськ 60 км + 580 м керував автомобілем ЗАЗ, д/н [NUMBER] , перед початком розвороту не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ, д/н [NUMBER] , який рухався на перехресті по головній дорозі, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, адміністративне провадження закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку для накладення адміністративного стягнення (а.с.5-7). В порядку ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8340784 від 28.04.2016 року, автомобіль ВАЗ, д/н [NUMBER] , що належить [PERSON] , був застрахований (а.с.4). У відповідності до висновку №35944 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 03.10.2016 року, матеріальний збиток, завданий власнику т/з ВАЗ, д/н [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 40 144, 77 грн. (а.с. 13-31). На підставі заяви [PERSON] (а.с.3) та у відповідності до наказу №3316 від 13.04.2017 року (а.с.9), Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 37 869, 76 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3316рв від 18.04.2017 року (а.с.8). Крім того, Моторним (транспортним) страховим бюро України додатково було понесено витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 271,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 17.01.2017 року (а.с.12), рахунком № 32 від 17.01.2017 року (а.с.11) та платіжним дорученням №32рв від 26.01.2017 року (а.с.10). З метою отримання страхового відшкодування МТСБУ звернулося до [PERSON] із листом № 3.1-05/9221 від 14.04.2017 року про компенсацію витрат, у зв`язку з відповідальністю за шкоду, завдану потерпілому (а.с.32). Проаналізувавши встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Пунктом 41.1ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з ч. 1ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 1-3ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість даних позовних вимог та необхідність їх задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 762, 00 грн.

Outcome: approved