Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги, просив: - визнати за ним власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 17 січня 2015 року; - стягнути судовий збір у розмірі 2671 грн. 70 коп.; - стягнути судові витрати, повязані з явкою до суду у розмірі 2967 грн. 23 коп. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 17 січня 2015 року померла його бабуся [PERSON], яка постійно проживала у [INFO] та після смерті якої залишилась спадщина у вигляді зазначеної приватизованої квартири. На день смерті померла заповіту не залишила. Її син [PERSON] помер 18 липня 2001 року. Позивач, у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса та подав заяву про прийняття спадщини, проте, нотаріус 13.07.2015 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, у звязку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судовому засіданні позивач, його представник, кожний окремо, підтримали заявлені позовні вимоги з урахуванням уточнень до неї, просили позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач, представник відповідача, у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили в позові відмовити. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. 16 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом (а.с.67-69), згідно уточненої позовної заяви, просив: - визнати за ним право власності в порядку спадкування за правом представлення за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої 17 січня 2015 року; - усунути [PERSON] від права на спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після [PERSON], померлої 17 січня 2015 року; - визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після усунення права на спадкування за законом, на зазначену квартиру [PERSON]; - стягнути з відповідача судовий збір у сумі 4864 грн. 00 коп.; - стягнути витрати на правову допомогу у сумі 8000 грн. 00 коп. В обґрунтування зустрічної позовної заяви, відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом [PERSON] посилався на те, що він дійсно є братом [PERSON]. 18 липня 2001 року помер його та відповідача батько [PERSON] син [PERSON]. Після його смерті, він мешкав разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 17 січня 2015 року померла [PERSON], заповіту на день смерті померла не залишила. У встановлений законом строк він подав до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, проте, у видачі свідоцтва йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірну квартиру. Зазначив, що за життя, бабуся мала хворобу пухлину молочної залози та потребувала постійного догляду, який він їй надавав, проте, його брат - [PERSON] достеменно знав про хворобу бабусі, про те, що вона перебувала у безпорадному стані, потребувала постійного догляду, матеріального забезпечення, і ухилявся від надання їй допомоги. Жодних витрат на медичне лікування, придбання необхідних продуктів харчування, витрат на оплату житлово-комунальних послуг останній не проводив. А після її смерті, всі витрати, повязані з похованням та оплатою ритуальних послуг, здійснював позивач. За таких обставин, вважає, що відповідач повинен бути усунений від права на спадкування спадщини, у звязку з чим, він вимушений звернутись до суду із зустрічною позовною заявою. В судовому засіданні позивач, його представник, підтримали зустрічну позовну заяву, з урахуванням уточнень до неї, просили її задовольнити, посилаючись на підстави, які в ній зазначені. Відповідач, його представник за зустрічною позовною заявою, у судовому засіданні частково заперечували проти задоволення позовних вимог, та не заперечували проти визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування за правом представлення за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої 17 січня 2015 року, в іншій частині позовних вимог просили відмовити у звязку з необґрунтованістю останніх. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вислухавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на частину квартири та зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, підлягають частковому задоволенню, у звязку з наступним. Судом встановлено, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.12.1998 р., виданого Державним житлово-комунальним підприємством «Південне», згідно з розпорядженням №536-98 від 19.02.1998 р. та зареєстровано в КП ДМБТІ ДОР в реєстровій книзі №257п за реєстровим №82-162; 1/2 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2002 р., виданого Третьою ДДНК за реєстром №4-343 та зареєстровано в КП ДМБТІ ДОР 08.05.2002 р. в реєстровій книзі №569п за реєстровим №2431-546 (а.с.9). 18 липня 2001 року помер син [PERSON] [PERSON] (а.с.4). 17 січня 2015 року померла [PERSON] (а.с.3). Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. За життя [PERSON] та [PERSON] заповіту не складали. Спадкоємцями після смерті [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] - за правом представлення. Згідно вимог ч.2 ст.1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). 26 січня 2015 року до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] (а.с.39). 17 березня 2015 року до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] (а.с.44). Відповідно до положень ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. З огляду на зміст зазначеної норми закону, суд, вирішуючи такі справи згідно з вимогами ст.214 ЦПК України, повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим, ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини. Судом не встановлено, що спадкодавець [PERSON] потребувала допомоги від спадкоємця [PERSON]. Зазначені обставини підтвердили свідки, допитані в судовому засіданні. Так, свідок [PERSON], яка є матірю позивача [PERSON], допитана в судовому засіданні пояснила, що вона разом з сином проживають у [INFO], про смерть [PERSON] їх ніхто не повідомляв. За життя бабусі, вона кожного року з сином [PERSON] приїжджали до неї на день народження. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні показала, що працює поштаркою, протягом 2013-2014 років вона обслуговувала територію, до якої входив будинок №6 по пр-ту Пушкіна у місті Дніпропетровську, де мешкала [PERSON] та приносила пенсію останній. До 2013 року померла особисто приходила на пошту та отримувала пенсію сама. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є матірю відповідача [PERSON], її син допомагав бабусі по дому: прибирав, годував останню, гуляв з нею. Зазначила, що бабуся не була у безпорадному стані, не хворіла на тяжку хворобу та не була калікою, остання сама собі готувала, пенсію їй приносила поштарка, проте, її син допомагав їй. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні пояснила, що вона є цивільною дружиною відповідача [PERSON], з яким перебуває у шлюбі з 1998 року. Зазначила, що померла [PERSON] не була тяжко хворою людиною, не перебувала у безпорадному стані, їжу готувала собі сама, про хворобу молочної залози бабуся особисто їй нічого не говорила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона працює сімейним лікарем міської лікарні №7 м.Дніпропетровська. Померлу [PERSON] знала як одиноку людину, остання зверталась до неї з простудними захворюваннями. З 2012 р. [PERSON] перебувала у неї під наглядом із хворобами: туговухість, атеросклероз. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні пояснив, що він є двоюрідним братом відповідача [PERSON], працює слюсарем-сантехніком, та допомагав останньому замінити пластикові труби, вікно та встановити водонагрівач у квартирі [ADDRESS], яка належала бабусі [PERSON] - [PERSON] З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються зібраними у справі доказами. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави, згідно із ч.5 ст.1224 ЦК України, для усунення спадкоємця [PERSON] від права на спадщину у звязку з недоведеністю фактів безпорадного стану спадкодавця [PERSON] з урахуванням її потреби в отриманні допомоги саме від онука - [PERSON] та його умисного ухилення від надання допомоги спадкодавцю - у зв'язку з чим, лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Матеріалами справи підтверджено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності бабусі [PERSON] та [PERSON] - [PERSON]. Батько [PERSON] та [PERSON] [PERSON], який помер 18 липня 2001 року був рідним сином [PERSON], померлої 17 січня 2015 року. Отже, не знайшли свого підтвердження доводи позивача [PERSON] за зустрічним позовом про визнання за ним права власності на всю квартиру та про усунення [PERSON] від спадкування. Відповідно до вимог ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде\~встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відмовляючи у задоволені позовних вимог [PERSON] в частині усунення від права на спадкування, суд посилається на недоведеність в судовому засіданні позовних вимог [PERSON] щодо ухилення [PERSON] від виконання обовязку по утриманню спадкодавця, яка через похилий вік і тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані. [PERSON] не довів факту ухилення [PERSON] від надання спадкодавцю допомоги, так і факту перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Так, під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим, ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини. Судом не встановлено, що спадкодавець потребувала допомоги від спадкоємця - саме [PERSON] Також, лише наявність хвороб у спадкодавця не може свідчити про те, що вона була в безпорадному стані, та потребувала стороннього догляду і допомоги. Тому, відсутні правові підстави, згідно з ч.5 ст.1224 ЦК України, для усунення спадкоємця [PERSON] від права на спадщину у звязку з недоведеністю фактів безпорадного стану спадкодавця з урахуванням її потреби в отриманні допомоги саме від онука - [PERSON] та його умисного ухилення від надання допомоги спадкодавцю - у зв'язку із чим, лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом, в цій частині, задоволенню не підлягають. Отже, суд вважає необхідним \~визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 17 січня 2015 року та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 17 січня 2015 року. Позовні вимоги, в частині стягнення судових витрат, також, підлягають частковому задоволенню, у звязку з наступним. Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Так, позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено судовий збір у сумі 2062 грн. 70 коп. (а.с.1), у сумі 121 грн. 80 коп. (а.с.20) та у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.126), тому, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, позовні вимоги, в цій частині, підлягають задоволенню. Згідно п.3 ч.1 ст.79 ЦПК України, витрати сторони, повязані з явкою до суду у сумі 2967 грн. 23 коп. підлягають частковому задоволенню у сумі 2699 грн. 81 коп. та стягненню з відповідача [PERSON], у звязку з тим, що позивач [PERSON] мешкає в селі Олександрія Рівненського району Рівненської області та під час явки до суду користувався залізничним транспортом, тому, з урахуванням зазначеного, а також, враховуючи залізничні квитки із зазначенням саме прізвища позивача [PERSON], суд стягує на його користь витрати, повязані з його явкою до суду у сумі 2699 (дві тисячі шістсот девяносто девять) грн. 81 (вісімдесят одна) коп. Згідно п.4 ч.1 ст.79 ЦПК України задоволенню підлягають витрати, повязані із залученням свідка [PERSON], у сумі 281 (двісті вісімдесят одна) грн. 30 (тридцять) коп. Тому, з урахуванням викладеного, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 2062 (дві тисячі шістдесят дві) грн. 70 (сімдесят) коп., у сумі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 (вісімдесят) коп., 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.; витрати сторони, повязані з явкою до суду у сумі 2699 (дві тисячі шістсот девяносто девять) грн. 81 (вісімдесят одна) коп.; витрати, повязані із залученням свідка у сумі 281 (двісті вісімдесят одна) грн. 30 (тридцять) коп., а разом 5409 (пять тисяч чотириста девять) грн. 21 (двадцять одна) коп. Позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено судовий збір у сумі 2062 грн. 72 коп. (а.с.66), та до стягнення - 2062 грн. 71 коп. (з урахуванням розміру, передбаченому пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», згідно якого, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка\~подана фізичною особою встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру\~мінімальної заробітної плати та не більше 5\~розмірів мінімальної заробітної плати), у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.86), 487 грн. 20 коп. (а.с.88), тому, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, позовні вимоги, в цій частині, підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення витрат на правову допомогу у сумі 8000 грн. 00 коп., задоволенню не підлягають у звязку з наступним. Відповідно до\~ст.79 ЦПК України\~до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу, які визначені ст.84 ЦПК України. За частиною 1\~статті 84 ЦПК України\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч.2\~ст.84 ЦПК України). На підтвердження витрат на правову допомогу, позивачем [PERSON] була надана угода про надання адвокатської допомоги №72 від 10 жовтня 2015 року (а.с.180-181) та додаток до неї (а.с.182), ордер (а.с.179). Розподіл судових витрат між сторонами визначений ст.88 ЦПК України, зокрема частиною першою цієї статті передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони\~понесені\~нею і документально\~підтверджені\~судові витрати. Відповідно до вимог вище зазначених норм процесуального закону та розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» -\~витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, а\~відсутність\~документального\~підтвердження\~на правову допомогу та\~розрахунку\~таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Розрахунок витрат на правову допомогу, у відповідності з вимогами Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року №4191-VI,\~як і докази сплати такої суми, - позивач суду не надав, як і не надав суду акти вартості витрат за правову допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп. та квитанції сплати такої суми саме [PERSON] Тому, з урахуванням викладеного, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 2062 (дві тисячі шістдесят дві) грн. 71 (сімдесят одна) коп., у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп., 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп., а разом 2793 (дві тисячі сімсот девяносто три) грн. 51 (пятдесят одна) коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial