Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2008 року з нього на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного судового рішення, Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області було видано виконавчий лист, за яким за місцем роботи позивача щомісяця з його заробітку утримувалися кошти на утримання дитини. Підставою до стягнення аліментів слугувало те, що після припинення сімейних відносин з відповідачкою, дитина залишилася проживати з нею. Однак, з липня 2014 року неповнолітній [PERSON] за своїм бажанням переїхав до позивача і тепер постійно проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS]. Оскільки право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає та у якої вона знаходиться на утриманні, вважає, що стягнення з нього аліментів на користь відповідачки за рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2008 року має бути припинено. Оскільки на даний час дитина проживає разом з ним і знаходиться на його утриманні, а [PERSON] не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, а через складні особисті взаємини самостійно він не може врегулювати з відповідачкою питання її участі в матеріальному забезпеченні сина, вважає, що аліменти повинні бути стягнуті з [PERSON] на його користь у судовому порядку. Позивач просив припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], за рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2008 року, а також за виконавчим листом, виданим на підставі даного судового рішення, та стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про відкладення розгляду справи, із якої суд не вбачає поважних причин для відкладення судового засідання, тому приймає рішення про можливість слухання справи по суті за її відсутністю. За таких обставин, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, виданого 24.03.2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2008 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки № 994 від 21 серпня 2014 року, виданої головою КСН «сел. Мирний», [PERSON], [INFO], з 27 липня 2014 року і до теперішнього часу проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS]. Зареєстрованим місцем проживання позивача [PERSON] є будинок [ADDRESS]. Отже, неповнолітній [PERSON] дійсно проживає разом із позивачем [PERSON] Оскільки право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає та у якого вона знаходиться на утриманні, суд вважає, що стягнення з [PERSON] аліментів на користь відповідачки за рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2008 року має бути припинено. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких підстав, відповідачка [PERSON] зобов'язана брати участь в утриманні неповнолітнього [PERSON], [INFO], шляхом щомісячної сплати аліментів на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, позивача та відповідачки, вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку із задоволенням позову, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved