Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У серпні 2015 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулося до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, 01.03.2013 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» укладено з [PERSON] договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2802-13-00051. Предметом договору є страхування транспортного засобу «Toyota Camry 3.5» д.н.з. [NUMBER]. 12.11.2013 року в м. Києві на мості «Південний»\~ за участю застрахованого автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Mitsubishi Кольт» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], сталася ДТП з вини водія автомобіля «Mitsubishi Кольт» д.н.з. [NUMBER]. Враховуючи те, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатило за цією подією 15 151 грн. 38 коп. страхового відшкодування, транспортний засіб винної особи не був застрахований, на підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму витрат у розмірі 15 151 грн. 38 коп., 8\~948 грн. 27 коп. інфляційних втрат та вирішити питання розподілу судових витрат. Представник позивача у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом надіслання повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 01.03.2013 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2802-13-00051 (а.с. 3). Предметом договору страхування є автомобіль [NUMBER]. 12.11.2013 року близько 19 год. 00 хв. на Південному шляхопроводі в м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], не витримав безпечну дистанцію, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.12.2013 року [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 10). Як вбачається з довідки УДАІ ГУ МВС України в м. Києві № 9300853 внаслідок ДТП, що сталася в м. Києві на Південному мості, автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження (а.с. 8-9). 13.11.2013 року до ПрАТ «СК «Українська страхова група» надійшло повідомлення про настання страхового випадку по договору страхування (а.с. 11). Відповідно до страхового акту ПрАТ «СК «Українська страхова група» № ДККА-32469 від 19.11.2013 року та доданого до нього розрахунку суми страхового відшкодування від 19.11.2013 року, розмір страхового відшкодування по страховому випадку відносно автомобіля [NUMBER] складає 15\~151 грн. 38 коп. (а.с. 13-14). Згідно платіжного доручення № 20946 від 20.11.2013 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» перерахувало страхове відшкодування у розмірі 15\~151 грн. 38 коп. (а.с. 16). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України «Про страхування», за змістом якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що дорожньо-транспортна пригода в якій пошкоджено належний [PERSON] транспортний засіб сталася з вини водія [PERSON]; ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатила [PERSON] страхове відшкодування за укладеним з ним договором добровільного страхування, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь страховика суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі\~ 15 151 грн. 38 коп., як з особи відповідальної за заподіяння шкоди та 8\~948 грн. 27 коп. інфляційних втрат. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved