Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

у січні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01.03.1994 року була прийнята на роботу в інститут «Укргазпроект» на посаду начальника групи наказом №27-К від 01.03.1994 року. На базі інституту в 1994 році було створено відкрите акціонерне товариство ВАТ «Укргазпроект», яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство Український інститут по проектуванню об»єктів газової промисловості «Укргазпроект». Позивачка працювала на посадах начальника групи, начальника сектора, провідного інженера-програміста по трудовому договору, який був продовжений не однократно, тому трудовий договір є таким, що укладений на невизначений строк. Наказом №264-К від 11.11.2014 року звільнена за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України - у зв»язку з порушенням відповідачем законодавства про працю, колективного та трудового договору, а саме - у зв»язку з затримкою виплати заробітної плати з червня по жовтень місяці 2014 року. Відповідно до розрахункового листка за листопад 2014 року позивачці нарахована зарплата та компенсація відпустки 7623,79 грн., а борг відповідача позивачеві на день звільнення складав 26453,19 грн. Згідно відомостям розрахунку зарплати відповідач заборгував за червень - 3973,62 грн., липень - 4615,90 грн., серпень - 3715,66 грн., вересень - 4097,18 грн., жовтень - 3918,26 грн. Борг за листопад складав 6132,57 грн. В день звільнення відповідач не розрахувався з позивачкою. Після звільнення їй було виплачено 1986,81 грн. 28.11.2014 року, що складає 50% зарплати за червень місяць 2014 року, фактичний розрахунок був проведений 30.12.2014 року. Враховуючи викладене позивачка заявила позовну вимогу про стягнення з відповідача на її користь відповідно до ст. 44 КЗпП України вихідну допомогу в розмірі 18007,76 грн.; відповідно до ст. 117 КЗпП України середній заробіток за весь час затримки - 9070,52 грн.; та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати з червня 2014 року по грудень 2014 року - 1208,07 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила суду, що звільнилась у зв»язку з порушенням термінів виплати заробітної плати відповідачем і саме про це зазначила у своїй заяві, тому вважає свої позовні вимоги законними та обґрунтованими і просить задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. Суду пояснив, що дійсно відповідачем несвоєчасно виплачувалась заробітна плата працівникам, в тому числі позивачці, що пов»язано з відсутністю грошових коштів на рахунках. Позивачка написала заяву про звільнення у зв»язку з порушенням відповідачем строків виплати заробітної плати, проте з між нею та керівництвом була досягнута домовленість про те, що її звільняють за ст. 38 КЗпП України без вказівки - затримка виплати заробітної плати та виплачують заборгованість. Розрахувалось підприємство у грудні 2014 року. Вважає, що позивачка звільнилась за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, а тому підстави для виплат відсутні. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Позивачка [PERSON] 01.03.1994 року була прийнята посаду начальника відділу автоматизації проектно-вишукувальних робіт інституту «Укргазпроект». На базі інституту в 1994 році було створено відкрите акціонерне товариство ВАТ «Укргазпроект», яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство Український інститут по проектуванню об»єктів газової промисловості «Укргазпроект». Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці [PERSON] (а.с.4-11). 11.11.2014 року [PERSON] подана заява голові правління ПАТ «Укргазпроект» про звільнення її за власним бажанням за частиною 3 ст.38 КЗпП України - затримка виплати заробітної плати з червня по жовтень місяці 2014 року та просила виплатити вихідну допомогу у вигляді тримісячної середньої заробітної плати за ст. 44 КЗпП України (а.с.13). Слід зазначити, що на даній заяві присутня резолюція « звільнити у зв»язку з закінченям трудового договору». Борг підприємства на кінець листопада 2014 року перед позивачкою становив 26453,19 грн., що підтверджується розрахунковим листком за листопад 2014 року (а.с.14). Відповідач визнав в судовому засіданні наявність заборгованості по заробітній платі відповідача на час звільнення позивачки та проведення з нею розрахунку у грудні 2014 року. Крім того, відповідач довідкою ПАТ «Приватбанк» підтверджує вихідний залишок підприємства - мінус 260667,20 грн., що також підтверджує наявність заборгованості підприємства. Враховуючи викладене вище судом достовірно встановлено факт порушення відповідачем термінів виплати заробітної плати позивачу та саме цю причину як підставу звільнення [PERSON] Посилання представника відповідача на те, що оскільки у трудовій книжці позивачки не зазначено саме цю підставу звільнення, вона не вимагає внесення змін до трудової книжки, а тому не має права на виплати, суд вважає намаганням підприємства та його керівника уникнути відповідальності за несвоєчасну виплату заробітної плати та уникнення здійснення виплат. Зазначене підтверджується поясненнями в судовому засідання представника відповідача про те, що з позивачкою мала місце розмова представника керівництва та їй запропонували не зазначати про істину причину звільнення в обмін на проведення розрахунку найближчим часом, що і було виконано. Суд приймає до уваги зазначені обставини та вважає, що право працівника на працю та оплату праці, визначене Конституцією України, повинно бути захищено судом, а тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає посилання при звільненні позивачки на ст. 38 КЗпП України та наявність доказів про заборгованість підприємства не потребують зазначення частини цієї статті. Крім того ч.3 ст. 38 КЗпП України зазначає про право працівника розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, порядок розірвання договору визначений ч.1 та ч.2 ст. 38 КЗпП України, отже посилання при звільненні на ст.38 КЗпП України без зазначення частини є цілком правомірним. Відповідно до вимог ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених, зокрема, ст.38 внаслідок порушення власником або уповноважений ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. У вересні 2014 року [PERSON] нарахована основна зарплата 4909,09 грн. за 18 відпрацьованих днів, в жовтні 2014 року - 4695,65 грн. за 18 відпрацьованих днів. Середньоденна заробітна плата складає 266,78 грн., середньомісячна кількість днів за вересень та жовтень 2014 року згідно з графіком роботи підприємства складає (22+23):2=22,5, всього за три місяці сума компенсації складає 266,78 х (22,5х3)=18007,76 грн., що відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належним звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідачем не доведено в судовому засіданні факту відсутності його вини у неиплаті заробітної плати працівнику. Таким чином середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 12.11.2014 року по 29.12.2014 року , складає 266,78 грн. середньоденної заробітної плати х 34 = 9070,52 грн., який також підлягає стягненню. Крім того, відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація позивачці втрати частини заробітної плати у зв»язку із порушенням строків її виплати складає з червня 2014 року по жовтень 2014 року у сумі 1208,07 грн., що підтверджується відповідним розрахунком на а.с.16 та підлягає виплаті. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 282,86 грн. На підставі викладеного оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved