Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач), в якому просило суд стягнути з відповідача як власника відумерлого майна на свою користь як кредитора спадкодавця суму заборгованості в межах вартості майна, одержаного спадщину, у розмірі 139 600,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 094, 00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.12.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11277865000 з фізичною особою [PERSON], відповідно до умов якого, Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в сумі 24 879,00 дол. США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 125 638, 95 грн. на день укладення договору. Умовами договору передбачено, що у якості забезпечення виконання всіх грошових зобов'язань Позичальника за договором, Позичальник передає в заставу, а Банк приймає наступне рухоме майно - автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, 2007 року випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER], кузов (шасі) № [NUMBER], який є власністю позичальника, а вартість предмета застави складає 139 600,00 грн. 17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу № 46, відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищевказаним договором перейшло до позивача. Станом на дату укладення Договору факторингу № 46 від 17.11.2016 року сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Українська факторингова компанія» за договором 26.12.2007 року становить 242 812,93 грн. Позивачу стало відомо, що боржник [PERSON] помер [INFO] ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулося до Третьої Київської державної нотаріальної контори з заявою, якою просило повідомити коло спадкоємців померлого позичальника та довести до відома останніх про наявність вимог кредитора, які спадкоємці зобов'язані задовольнити. Так, згідно відповіді Третьої Київської державної нотаріальної контори від 23.02.2017 року № 198/02-14 повідомлено, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 551/09. Станом на 23.02.2017 року спадкоємці померлого до нотаріальної контори не зверталися. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/28923/17 визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], померлого 07.08.2008 року у вигляді автомобіля марки MITSUBISHI LANCER, 2007 року випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER], кузов (шасі) № [NUMBER]. Отже, з дати набрання законної сили судовим рішенням від 09.02.2018 року територіальна громада в особі Київської міської ради стала власником зазначеного автомобіля. У зв'язку із цим, позивач звернувся до Київської міської ради з вимогою кредитора спадкодавця, в якій просив задовольнити вимоги кредитора у розмірі 242 812,93 грн. в межах вартості майна, набутого у власність, на що отримано відмову. Враховуючи ту обставину, що Київська міська рада стала власником відумерлого майна, який належав померлому [PERSON], а отже, зобов'язана задовольнити вимоги ТОВ «Українська Факторингова компанія», але кошти не повертає, що змушує позивача звернутись до суду із даним позовом. 18.01.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява від представника позивача про зміну предмету позову, яка обґрунтована тим, що з часу набрання рішенням від 09.02.2018 року законної сили, Київська міська рада є власником відумерлого майна. Договором про надання споживчого кредиту було передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язань за договором, Заставодержатель право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету застави. Таким чином, позивач по справі відповідно до положень діючого законодавства просив суд звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, 2007 року випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER], кузов (шасі) № [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON], власником якого є територіальна громада в особі Київської міської ради, шляхом проведення публічних торгів у порядку виконавчого провадження з початковою ціною 139 600.00 грн. в рахунок погашення зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11277865000 від 26.12.2007 року, що складають 242 812,93 грн. в тому числі сума простроченого основного боргу - 242 812,93 грн. Між тим, ухвалою суду від 22.01.2019 року вказану заяву було повернуто позивачу. У відзиві на позову заяву представник відповідача зазначає, що позивачем не надано доказів того, що відумерла спадщина охоронялась та була прийнята Київською міською радою. Спадщина є відкритою з 07.08.2008 року, а транспортний засіб не був переданий Київській міській раді, а тому, здійснити реєстрацію (перереєстрацію) автомобіля за таких обставин неможливо. Оскільки право власності виникає з моменту державної реєстрації, то відсутні підстави вважати, що відповідач є власником зазначеного транспортного засобу. Тому, представник відповідача просив відмови у задоволенні даного позову в повному обсязі. У відповіді на відзив та у запереченнях сторона позивача та відповідача фактично підтримали свої позиції, які вкладені у позові та у відзиві відповідно. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за відсутності позивача. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 21 серпня 2018 року відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Також, ухвалою суду від 28.08.2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у даній справі. Протокольною ухвалою суду від 14.11.2018 року до матеріалів справи долучено відзив на позовну заяву, а також відкладено проведення підготовчого судового засідання. Протокольною ухвалою суду від 30.01.2019 року до матеріалів справи долучено відповідь на відзив та заперечення, а також закрито підготовче судове засідання та призначено до розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши позивача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлені та підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами наступні факти. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2018 року у справі №761/28923/17 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», зацікавлена особа - Третя Київська державна нотаріальна контора, Київська міська рада про визнання спадщини відумерлою, визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 07.08.2008 року у вигляді автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER], кузов (шасі) [NUMBER]. Вказаним рішенням встановлено, що 26.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та з фізичною особою [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11277865000, відповідно до умов вказаного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 24879,00 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, визначених цим договором. У забезпечення виконання всіх грошових зобов'язань [PERSON] передав в заставу автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER], кузов (шасі) [NUMBER], який є його власністю. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. 17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №46, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №11277865000 від 26.12.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українвська факторингова компанія». Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на дату укладання договору факторингу №46 від 17.11.2016 року сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Українська факторингова компанія» за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №11277865000 від 26.12.2007 року становить 242 812,93 грн. 07.08.2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК №114488 від 08.08.2008 року. Як також було встановленням рішення суду від 09.02.2018 року, згідно відповіді Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України від 03.04.2017 р. №31/26-2262б, автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER], кузов (шасі) [NUMBER] зареєстровано на ім'я [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Встановлено, що на час звернення з позовом, місцезнаходження відумерлого майна, а саме, автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER], кузов (шасі) [NUMBER], невідоме, право власності на зазначений автомобіль не зареєстровано за Київською міською радою. Таким чином, відсутні правові підстави для відповідальності Київської міської ради, оскільки фактично вона не володіє правомочностями власника щодо автомобіля, який за наявною у суду інформацією зареєстрований за померлим [PERSON] Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed