Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, посилаючись на те, що 08 грудня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області розглянуто кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України та проголошено обвинувальний вирок, відповідно до умов якого [PERSON] визнана винною в інкримінованому злочині та їй визначена міра покарання для вказаної особи. Під час досудового слідства та судового розгляду справи встановлено, що 11 вересня 2015 року близько 18 годин [PERSON] таємно проникла до квартири [ADDRESS] та викрала належне їй майно, а саме грошові кошти в сумі 200 грн., золоту каблучку з камінням проби 583 вагою 2,19 г, вартістю 2306 грн., золоту каблучку проби 585 вагою 2,76 г вартістю 2906 грн., золотий браслет розірваний проби 585 вагою 1,89 г вартістю 1555 грн., золоту ладанку проби 585 вагою 1,08 г вартістю 1137 грн., золотий ланцюг проби 585 вагою 1,64 г вартістю 1726 грн., золоті сережки проби 585 вагою 1,34 г вартістю 1410 грн., золоту каблучку проби 585 вагою 3,73 г вартістю 3926 грн., золоту каблучку проби 585 вагою 2,57 г вартістю 2706 грн., тим самим спричинивши майнову шкоду на загальну суму 17 892 грн.. У кримінальному провадженні вона була визнана і допитана в якості потерпілої, однак цивільний позов згідно вимог ст. ст. 61, 128 КПК України не подавався, оскільки їй своєчасно не було відомо про можливість і необхідність вчинення відповідних процесуальних дій. Також позивач [PERSON] зазначала, що їй внаслідок скоєння злочину [PERSON] спричинена моральна шкода, яка полягає у спричиненні їй моральних і фізичних страждань через порушення права власності, які позначили негативні зміни у її житті, а саме щоденні спогади і думки про вчинений злочин, страх можливого його повторення, переживання, насторога, тривожність, часом безсоння та емоційні і тілесні реакції організму при згадуванні події. Моральна шкода полягає також у порушенні нормальних життєвих зв»язків через неможливість продовження активного соціального життя і приділення меншої уваги домашнім потребам і членам родини, оскільки вона часто спілкувалась з представниками правоохоронних органів, надавала показання у відділенні міліції та приймала участь у судових засіданнях під час розгляду справи, що обумовлювало знижений нестійкий настрій, емоційну напругу. Крім того, в результаті скоєного стосовно неї злочину були порушені окремі життєві плани, нівельовані можливості тривалого виїзду разом з членами родини на відпочинок в інше місто, необхідність консультування з фахівцями та звернення за юридичною допомогою, що потребувало додаткового витрачання часу і ресурсів. З урахуванням викладеного позивач [PERSON] моральну шкоду оцінила в розмірі 20 000 грн.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] 17 892 грн. матеріальної шкоди і 20 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього-37 892 грн.. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 17 892 грн. і 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, в решті позов не визнала і заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 11 вересня 2015 року близько 18 годин [PERSON], маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, самовільно взяла із поштової скриньки, яка знаходиться на першому поверсі в коридорі загального користування, ключ від вхідних дверей квартири [ADDRESS], після чого, скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, відкрила ключем вхідні двері, проникла до квартири [ADDRESS], звідки таємно викрала наступне майно: золоту каблучку з камінням проби 583 вагою 2,19 г вартістю 2306 грн., золоту каблучку проби 585 вагою 2,76 г вартістю 2906 грн., золотий браслет розірваний проби 585 вагою 1,89 г вартістю 1555 грн., золоту ладанку проби 585 вагою 1,08 г вартістю 1137 грн., золотий ланцюг проби 585 вагою 1,64 г вартістю 1726 грн., золоті сережки проби 585 вагою 1,34 г. вартістю 1410 грн., золоту каблучку проби 585 вагою 3,73 г вартістю 3926 грн., золоту каблучку проби 585 вагою 2,57 г вартістю 2706 грн., які знаходились у фарфоровій чашці на другій полиці серванту, грошові кошти в сумі 220 грн., які знаходились на першій полиці серванту у маленькій кімнаті. Після чого [PERSON] з місця скоєння злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим заподіяла [PERSON] матеріального збитку у розмірі 17 892 грн.. Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2015 року, який набрав законної сили, за кримінальним провадженням за обвинуваченням [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], українки, громадянки України, [INFO], непрацюючої, одруженої, зареєстрованої та проживаючої в [INFO], раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. У відповідності зі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частино другою цієї статті. Що стосується відшкодування моральної шкоди позивачу [PERSON], то суд вважає доведеним факт заподіяння їй моральної шкоди, оскільки з вини [PERSON] у звязку із вчиненням злочину позивачка [PERSON] понесла моральні і психологічні переживання, відбулось порушення її нормальних життєвих звязків, через порушення права власності в неї виникли душевні переживання, щоденні спогади і думки про вчинений злочин, страх можливого його повторення, насторога, тривожність, вона позбавлена була права користуватись і розпоряджатись своєю власністю на власний розсуд в зв»язку з викраденням відповідачкою [PERSON] речей і грошових коштів. З урахуванням зазначених моральних страждань, ступеня їх тяжкості та тривалості, а також матеріального стану відповідача [PERSON], яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], суд визначає розмір заподіяної моральної шкоди на користь позивача [PERSON] в розмірі 8 000 грн., яку стягує з відповідача [PERSON]. У решті вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити у зв»язку з необгрунтованістю заявлених вимог. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] 974 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: partial