Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла дана цивільна справа за позовом [PERSON] з подальшою зміною предмету позову, яка прийнята судом (а.с.114-116,122), в якому позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1998 р. У 2012 р. її чоловік на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на квартиру, що по вул. Незалежності (стара назва 60-річчя Жовтня) м. Карлівка Полтавської області. Позивач вважає, що дана квартира набута під час шлюбу та є спільною сумісною власністю, а тому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS], визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири та стягнути з відповідача судові витрати. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача адвокат [PERSON] надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесенні заочного рішення не заперечує (а.с.125-127). Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.107,109) та поштове повідомлення з відміткою «за даною адресою не проживає» (а.с.123). У відповідності\~зі ст.\~281\~ЦПК України\~суд розглядає\~справу в\~заочному порядку\~та дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія І-КЕ №032573 від 26.09.1998 р. (а.с.6). \~ \~ \~ \~За час шлюбу [PERSON] відповідачем по справі було придбано у власність квартиру, що [ADDRESS] (попередня назва вулиці - 60-річчя Жовтня) в м. Карлівка Полтавської області, про що свідчить надана, в тому числі приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу [PERSON], копія договору купівлі-продажу квартири, засвідченого приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу [PERSON] 26.10.2012 року за реєстром №2367 (а.с.7,1190,110,111). \~ \~ \~ \~Як убачається з копії Витягу про державну реєстрацію прав №36308853 від 19.11.2012 р., копії технічного паспорту на вищевказану квартиру виготовленого станом на 05.10.2012 р. та інформації з Державного реєстру речових прав №100980026 від 20.10.2017 р., єдиним власником квартири зазначений [PERSON] відповідач по справі (а.с.8-10). Вартість квартири була визначена позивачем в розмірі 372720,00 грн (а.с.12-23) і відповідачем не оспорена. За правилом статті 60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63\~СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70\~СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Конструкція норми статті 60\~СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові [PERSON] Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 487/9384/14-ц, провадження № 61-6839св18. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - за відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце на таких підставах, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦПК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Таким чином, оскільки спірна квартира була придбана сторонами під час зареєстрованого шлюбу, суд приходить до висновку про визнання вказаного майна спільною сумісною власністю подружжя з визнанням ідеальних часток подружжя на майно в розмірі ? частки кожному. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1863,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved