Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

у серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вони з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі та мають двох дітей. На підставі рішення суду від 12.06.2014 року було змінено розмір стягнення аліментів на користь відповідача на утримання дітей в твердій грошовій сумі, окрім аліментів позивач також здійснює додаткові витрати на дітей. Позивач маючи підозру у нецільовому витрачанні аліментів звернувся до суду за захистом своїх прав, а тому просить встановити факт нецільового витрачання аліментів відповідачкою за період з 01.07.2015 р. по 01.07.2018 р. на утримання неповнолітніх доньки [PERSON] та сина [PERSON], стягнути з відповідача понесені судові витрати. 28.09.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позов, у якому вона позовні вимоги не визнає, оскільки усі отримані нею аліменти з 2009 р. по теперішній час використовувались лише за призначенням та звертає увагу на те, що для встановлення факту нецільового використання аліментних платежів потрібна значна сума коштів, беззаперечні докази нецільового використання. Зазначає, що вона не має підсобного господарства, утримує себе та дітей за рахунок заробітної плати, сплативши суму судового збору означатиме позбавити дітей одягу, взуття, лікування. У зв'язку з цим, відповідач просить не стягувати суму коштів вказаних у позові, зобов'язати позивача надати беззаперечні докази нецільового витрачання коштів (а.с.40,41). У судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні, пояснивши, що органом опіки не надано відповідний висновок на його звернення, також зазначив, що не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дітей, але це повинно бути за домовленістю між батьками. Відповідач просила відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що діти забезпечені одягом, взуттям, канцелярським приладдям, комп'ютерною технікою, завжди охайні, доглянуті та нагодовані, водночас аліментів, які сплачує позивач, недостатньо для нормального розвитку доньки та сина. Представник третьої особи пояснила суду, що комісією органу опіки та піклування на звернення позивача обстежено умови проживання дітей та установлено, що вони забезпечені усім необхідним - одягом, взуттям, харчуванням, хорошими умовами проживання - в наявності комп'ютерна техніка та нові меблі, кімнати чисті. Повідомлень щодо неналежного виконання батьківських обов'язків матір'ю дітей до служби в справах дітей не надходило. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи та дослідивши надані письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками неповнолітніх [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей серія [NUMBER] від 03.01.2003 р. та серія [NUMBER] від 07.04.2008 р. (а.с.6,7). За рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 07.10.2010 р., шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Згідно з рішенням Машівського районного суду від 12.06.2014 р., встановлений рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 06.07.2010 р. розмір аліментів збільшено та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON],2002 р.н. аліменти у розмірі 385,80 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду та досягнення повноліття дитиною та на утримання сина [PERSON],2008 р.н. аліменти у розмірі 385,80 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду та досягнення повноліття дитиною (а.с.9,10). Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Карлівського РУЮ Рець М.В. від 11.04.2016 р. про відкриття провадження, на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання двох дітей згідно вищевказаного рішення суду від 12.06.2014 р. (а.с.12). Як убачається з довідки-розрахунку щодо сум сплати аліментів, станом на 01.07.2018 р. переплата по сплаті аліментів складає 360,80 грн. (а.с.13). На звернення до органу опіки та піклування Машівської РДА з питань цільового використання аліментів на утримання дітей та надання відповідного висновку повідомлено [PERSON] - позивача по справі про те, що в ході спілкування з дітьми було з'ясовано, що належні умови проживання для дітей створені матір'ю в повному обсязі, донька [PERSON] надала письмове пояснення щодо використання отриманих аліментів на дітей тільки за призначенням, а тому роз'яснено, що недоцільно надати дозвіл на самостійне одержання аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] (а.с.24). З метою контролю за умовами утримання та виховання дитини в сім'ї [PERSON] було проведено обстеження та було з'ясовано, що для виховання і розвитку створені належні умови для проживання, розвитку та виховання дітей, про що було складено акт обстеження від 31.07.2018 р. (а.с.25). Згідно розпорядження в.о. голови Машівської РДА №315 від 17.05.2018 р. «Про участь [PERSON] - позивача по справі у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON]» мати [PERSON], з якою проживають діти не має права перешкоджати батькові [PERSON], який проживає окремо спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дітей. Визначено порядок побачення батька з дітьми, а саме щосуботи за попередньою домовленістю з матір'ю та зобов'язано обидві сторони дотримуватися правил етикету між собою та відносно малолітні дітей (а.с.27). Заперечуючи заявлені позовні вимоги [PERSON] - відповідач по справі надала докази цільового використання отриманих аліментних платежів. Як убачається з наданої довідки керівником ансамблю ФОП [PERSON] від 21.09.2018 р., донька сторін [PERSON] навчається в студії зразкового ансамблю народного танцю «[INFO]» та її оплата за навчання складає 150 грн. (а.с.45). З виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №2838 від 03.12.2016 р. убачається, що [PERSON] знаходився на лікуванні у дитячому відділенні Машівської ЦРЛ з 24.11.2016 р. по 09.12.2016 р. (а.с.48). Згідно зі списком дітей, які направляються на оздоровлення до позаміського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку «Салют» на 3 зміну з 17.07. по 06.08.2017 р. включено [PERSON], як дитину, що перебуває на диспансерному обліку (а.с.51). Відповідно до копії товарного чеку від 18.09.2018 р., згідно вказаних найменувань товарів для учня, придбані атласи та контурні карти на суму 127,00 грн. (а.с.59). За інформацією з довідки, наданої директором Андріївського закладу загальної середньої освіти 1-3 ступенів Пасинок О.В. №173 від 21.09.2018 р., [PERSON], матір [PERSON] особисто сплатила за харчування сина у вересні 2018 року - 280 грн.. За 2017-2018 роки нею було надано овочі у шкільну їдальню.на суму 400 грн. (а.с.61). Разом з цим, відповідачем надана копія заяви позичальника, з якої видно, що [PERSON] отримала строковий кредит на суму 6968 грн. (а.с. 62). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 15 СК України сімейні обов'язки є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ч. 1,2 ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно з ч.3 ст.19 СК України, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Тобто, обов'язок перевіряти цільове витрачання аліментів покладений на орган опіки та піклування, проте правом на звернення до суду заявник може скористатися і без попереднього звернення до органів опіки та піклування, особисто зібравши необхідні докази, які підтверджують нецільове використання аліментних платежів. Разом з тим, ст. 19 Сімейного кодексу України передбачена участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів. Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України, у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки діти, які проживають з матір'ю, забезпечені харчуванням, одягом, взуттям, канцелярським приладдям та комп'ютерною технікою, належними побутовими умовами, тобто дітям створені належні умови для проживання та навчання, розвитку їх природних здібностей, суд уважає, що факту нецільового використання відповідачем аліментів, одержаних на доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed