Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 3» (далі-позивач) звернувся до Шевченківського районного в м. Києві суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач обслуговує будинок [ADDRESS] , відповідно до установчого договору про створення та діяльність ТОВ «Рада 3», затвердженого протоколом загальних зборів учасників № 1 від 23.08.2002 року та преюдиційною ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.10.2017 року по справі № 761/16172/15-ц. При цьому, відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Між ТОВ «Рада 3» та відповідачем укладено договір «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території» від 10.05.2000 року, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов`язання вносити щомісячний платіж за послуги не пізніше 25-го числа поточного місяця. Проте даний обов`язок відповідачем в період з 01.06.2017 року по 30.06.2018 року не виконується, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом. З врахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, позивач просив суд, стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року в розмірі 998,73 грн. - основного боргу; інфляційної складової боргу в розмірі 100,20 грн.; 3% річних в розмірі 26,68 грн., пені в розмірі 998,73 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. У запереченнях на позовну заяву відповідач зазначає, що позивач не є обслуговуючою організацією будинку, де він мешкає, відсутність доказів надання ТОВ «Рада 3» послуг відповідачу та на неукладеність та недійсність договору від 10.05.2000 року, укладеного між ним та позивачем. На даний час послуги з утримання будинку та прибудинкової території надає відповідачу ТОВ «Екжитлоком», з яким і укладено договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від 21.07.2017 року. Таким чином, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, через канцелярію подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заперечення, у якому просив відмовити у задоволенні позову та застосувати позовну давність до всіх позовних вимог. Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 02.11.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 21.01.2018 року до матеріалів справи долучено заперечення на позовну заяву. Протокольною ухвалою суду від 26.03.2019 року до матеріалів справи долучено заяву про зменшення позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до установчого договору про створення та діяльність ТОВ «Рада 3», затвердженого протоколом загальних зборів учасників № 1 від 23.08.2002 року та преюдиційною ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.10.2017 року по справі № 761/16172/15-ц, ТОВ «Рада 3» обслуговує будинок [ADDRESS] .Києві. Згідно з Договором «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території», укладеного 10.05.2000 року між ТОВ «Рада 3» та [PERSON] (далі - Договір), позивач взяв на себе зобов`язання надавати відповідачу послуги з утримання будинку, прибудинкової території та створення необхідних умов мешкання в будинку, надання комунальних та інших послуг, проведення ремонтних робіт внаслідок аварій. При цьому, відповідач в свою чергу взяв на себе зобов`язання здійснювати оплату за надані послуги на користь позивача у передбачений умовами договору строк, а саме не пізніше 25-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 5.11, п. 5.12 Договору, термін дії цього Договору складає три роки з дня його підписання. Дія Договору автоматично продовжується на наступний термін, якщо жодна із Сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до закінчення його дії. Також установлено, що ТОВ «Рада 3» не є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , проте є експлуатуючою організацією, яка надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій відповідно до умов укладених договорів із споживачами, згідно з тарифами, які затверджено розпорядженням Київської міської державної адміністрації, тобто є виконавцем послуг. Положеннями ст.ст. 151, 162 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, судом встановлено, що 21.07.2017 року між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська,13А» (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКЖИТЛОКОМ» (виконавцем) укладеного Договір №1 про передачу в експлуатацію та обслуговування житлового будинку з прибудинковою територію за адресою: [ADDRESS] , про надання послуг з утримання зазначеного будинку та прибудинкової території, відповідно до умов якого замовник передає, а виконавець приймає в експлуатацію та обслуговування житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , а також прибудинкову територію в обслуговування для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, забезпечення його споживчих якостей і для забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів окремих житлових і нежитлових приміщень в отримання житлово-комунальних послуг відповідної якості. 01.08.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКЖИТЛОКОМ» та [PERSON] укладено Договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, предметом якого стало забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Отже, з 01.08.2017 року послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території відповідачу надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКЖИТЛОКОМ». Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року варто зазначити наступне. Встановлено, що відповідачем не було здійснено ТОВ «Рада 3» оплату за послуги з утримання будинків та прибудинкової території за період з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року, тобто за той час, коли такі послуги ще надавались ТОВ «Рада 3», що у відповідності до розрахунку заборгованості наданих послуг та Повідомлень, які направлялись відповідачу, складає 998,73 грн. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п.10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Судом встановлено, що прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за період з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року складають інфляційні витрати в сумі 100,20 грн. та 3% річних в сумі 26,68 грн. Пеня, передбачена п. 2.2.5. Договору «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території» від 10.05.2000 року, встановлена у розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочки становить 998,73 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи кількість днів прострочки по сплаті боргу, суд приходить до висновку, що розмір пені значно перевищує заявлений у позовних вимогах, проте суд, з врахуванням принципу диспозитивності розгляду справи, розглядає справи лише в межах заявлених позовних вимог. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки судом було встановлено, що позивачем за період з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року були надані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій відповідно до умов укладеного договорів із споживачами в будинку [ADDRESS] , які були надані відповідачу, що є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку. При цьому, останній зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг у встановлені строки не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Рада 3» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 998,73 грн. Також суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України 3 % річних, інфляційних втрат та пені за період з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року в розмірі 26,68 грн., 100,20 грн., 998,73 грн. відповідно, оскільки правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. При цьому, твердження відповідача про безпідставність позовних вимог не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, адже належних та допустимих доказів недійсності Договору від 10.05.2000 року суду не надано, як і не надано доказів ненадання послуг відповідачу з утримання будинків та прибудинкової території. Крім того, відповідно до ст., 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: approved