Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

У січні 2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов обґрунтований такими обставинами. З 11.06.2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, але їх спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння в подружньому житті. Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, а враховуючи, що між подружжям втрачені почуття, шлюбні відносини поновити не можливо, позивач просить розірвати шлюб. Крім того, вказує, що на момент пред`явлення позову до суду між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Оскільки відповідач працює не офіційно, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2019 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.03.2019 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов з підстав викладених у ньому та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у визначений судом строк відзив не подав, однак у судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 2000 грн, а в іншій частині позову просив відмовити. Вказував, що сім`ю зберегти можливо, однак позивач цього не хоче. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 11.06.2005 року, який було зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 552. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія якого наявна в матеріалах справи. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що між подружжям виникали непорозуміння та спільне життя в них не склалось через різні погляди на життя. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. На даний час сторони проживають окремо, а їх донька проживає з матір`ю, яка належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Відповідач надає кошти на утримання доньки, проте сторони не досягли домовленості щодо суми аліментів. Відповідно до стст. 21, 24 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. В судовому засіданні відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, однак не заявив клопотання про надання сторонам строку на примирення. Позивач в судовому засіданні категорично заперечувала проти збереження шлюбу. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що спорів про поділ майна та місця проживання дитини між сторонами на даний час не існує. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що позивач працює, щомісячний дохід складає приблизно 7000,00 грн, а відповідач має 3600,00 грн. офіційного доходу та приблизно 7000 - 10000 грн. неофіційного доходу щомісячно. Відповідач приймає участь в утриманні та вихованні доньки, щомісяця надає позивачу на утримання дитини 1000 -1500 грн., іноді купує одяг та продукти харчування. Інших дітей чи непрацездатних осіб відповідач на утриманні не має. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки малолітня донька проживає з матір`ю, батько - відповідач по справі зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. За змістом ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідністю із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Виходячи з викладеного, враховуючи майновий стан відповідача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також обов`язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання їх малолітньої доньки в розмірі 2500 грн., щомісячно, що є достатнім для забезпечення належного розвитку та утримання дитини, починаючи з дня подання заяви, а саме з 14.01.2019 і до досягнення донькою повноліття. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial