Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

у січні 2018 року [PERSON] предявив в суд позов до [PERSON], [PERSON], в якому просить постановити рішення, яким усунути йому, [PERSON], перешкоди у користуванні квартирою №7 в будинку №3 по вул. Зимова у м. Львові шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеною квартирою та зняти їх з реєстраційного обліку. В обгрунтування своїх вимог зіслався на те, що він, [PERSON], на підставі договору купівлі продажу від 10 листопада 2017 року набув у власність квартиру, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зимова,3/7. Після купівлі вищевказаної квартири йому стало відомо, що в ній зареєстровані ще двоє осіб [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі в його квартирі не проживають, а знятися добровільно з реєстрації відмовляються. Через неправомірні дії відповідачів він змушений звернутися до суду з позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. В судове засідання, яке було призначено на 26 березня 2018 року о 10.00 год., позивач [PERSON] не зявився. Однак, подав у канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він підтримує позов, просить його задовольнити, розглядати справу за його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися в установленому порядку та не подали відзив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280,281 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засідання встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5). З договору купівлі продажу квартири від 10 листопада 2017 року, який посвідчений державним нотаріусом Пятої львівської державної нотаріальної контори [PERSON], вбачається, що [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №59095 від 16 липня 2001 року (а.с.6). В будинковій книзі для прописки громадян, що проживають [INFO] в квартирі №7 зазначено, що в даній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). В силу ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частиною 4 статті 156 ЖК УРСР передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь який час. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved