Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про продовження строку для прийняття спадщини. Зазначив, що 21 лютого 2012 року в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області померла його сестра [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається, у тому числі, із права на майновий пай. [PERSON] є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за заповітом. Інших спадкоємців немає. Під час оформлення спадщини, зясувалось, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON], у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що [PERSON] не знав про наявність заповіту на його імя. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений ним з поважних причин та визначити додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявився, проте від його представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте Джуринський сільський голова [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного. 21 лютого 2012 року у с. Джурин Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-АМ № 356128 (а.с. 9). Згідно з довідкою виконкому Джуринськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області від 15 серпня 2017 року № 1419 на час відкриття спадщини з [PERSON] ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 10). Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є [PERSON], що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 27 вересня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 585 (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП Серії ВІ XXVI № 019443 від 10 серпня 2004 року (а.с. 12). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 22). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори [PERSON] від 24 травня 2017 року № 1565/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 13). Судом установлено, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, оскільки він не знав про існування заповіту. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], з огляду на це, на переконання суду, [PERSON] слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved