Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

у серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.05.2014 року ним було надано [PERSON] у борг 10 000 дол. США, про що відповідачем було складено відповідну розписку. Відповідач мав повернути позичені грошові кошти до 15.05.2014 року, але позивачу грошові кошти повернуто не було. Відповідно до умов, викладених в розписці, відповідач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 1 % від суми основного боргу за кожен день прострочення повернення грошових коштів. Позивач вважає, що відповідач починаючи з 16.05. 2014 року прострочив виконання грошового зобов»язання у розмірі 10 000 дол. США, а також окрім суми боргу та пені, суму 3% річних. Позивач зазначає, що строк прострочення становить 452 дні, а тому сума пені, яка підлягає сплаті становить 45 200 дол. США та сума 3% річних становить 371, 51 дол. США. Відповідно до заяви від 18.05.2016 року, вбачається, що заборгованість позивача перед відповідачем за договором позики становить 1 404 482, 45 грн., з яких: -сума основного боргу у розмірі 252 734, 26 грн.; -сума пені у розмірі 1 142 358, 86 грн.; -3% річних від простроченого грошового зобов»язання у розмірі 9 389, 33 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 1 404 482, 45 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свої інтереси в судді довірив представляти уповноваженому представнику [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився. До початку розгляду справи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити та щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 01.05.2014 року [PERSON] було надано [PERSON] у борг 10 000 дол. США, про що відповідачем було складено відповідну розписку. (а.с. 6). Відповідач мав повернути позичені грошові кошти до 15.05.2014 року, але позивачу грошові кошти повернуто не було. Відповідно до умов, викладених в розписці, відповідач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 1 % від суми основного боргу за кожен день прострочення повернення грошових коштів. Позивач вважає, що відповідач починаючи з 16.05. 2014 року прострочив виконання грошового зобов»язання у розмірі 10 000 дол. США, а також окрім суми боргу та пені, суму 3% річних. Позивач зазначає, що строк прострочення становить 452 дні, а тому сума пені, яка підлягає сплаті становить 45 200 дол. США та сума 3% річних становить 371, 51 дол. США. Відповідно до заяви від 18.05.2016 року, вбачається, що заборгованість позивача перед відповідачем за договором позики становить 1 404 482, 45 грн., з яких: -сума основного боргу у розмірі 252 734, 26 грн.; -сума пені у розмірі 1 142 358, 86 грн.; -3% річних від простроченого грошового зобов»язання у розмірі 9 389, 33 грн. На момент розгляду справи відповідачем суму боргу позивачу повернуто не було. Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. (неналежне виконання). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляються. Відповідно до ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов»язання. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що позивачем згідно розписки від 01.05.2014 року було надано у борг [PERSON] грошові кошти, згідно якої останній мав повернути їх позивачу до 15.05.2014 року. Відповідач в свою чергу зобов'язання щодо сплати грошових коштів не виконує, крім того був попереджений про наслідки непогашення заборгованості, а саме про зобов»язання сплатити пеню у розмірі 1% від суми основного боргу за кожен день за прострочення повернення грошових коштів. Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 487, 20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved