Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачки на його користь аліменти на його утримання у розмірі по 500 гривень щомісячно довічно, починаючи з дня подачі заяви. У судовому засіданні свої позовні вимоги позивач підтримав та пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з дружиною у них не склалося, тому вони розлупися. Рішенням Яремчанського народного суду від 15 листопада 1973 року з нього стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі ? всіх його видів заробітку щомісячно. На даний час він є інвалідом ІІ групи загального захворювання, інвалідність встановлена довічно. Його єдиним доходом є пенсія по інвалідності, яку він майже повністю витрачає на придбання ліків. Інших джерел доходу не має. Він перебуває у важкому матеріальному становищі, його умови проживання незадовільні. Його дочка відповідачка по справі працює за кордоном та має високі доходи. Вважає, що за станом свого матеріального становища відповідачка має змогу сплачувати на його утримання аліменти, оскільки у свій час він сплачував аліменти на утримування останньої. Представник відповідачки [PERSON] у судове засідання не зявилася, направила суду письмове заперечення, в якому позову не визнала та пояснила, що відповідачка [PERSON] протягом останніх 11 років живе та працює в Італії, де отримує мінімальну заробітну плату. На її утриманні перебуває дочка, яка навчається. Значні кошти відповідачка витрачає на оренду жила, комунальні послуги та продукти харчування. Позивач справді перебував у шлюбі з матірю відповідачки, однак лише формально, оскільки, перебуваючи на третьому місці вагітності, дружина покинула [PERSON] та перейшла проживати до рідної сестри. З того часу позивач не цікавився життям дружини та дочки. Аліменти, які стягувалися з позивача на утримання дочки, останній не сплачував, постійно ухилявся від її утримування та виконання своїх батьківських обовязків, а тому згодом мати відповідачки виконавчий лист відкликала. Просить справу розглядати без її участі та з урахуванням зазначених обставин у задоволенні позову відмовити. Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає виходячи з наступного. Позивач є інвалідом ІІ групи загального захворювання, отримує пенсію, розмір якої станом на травень 2016 року становить 1603 гривень 52 копійки, що підтверджується копією пенсійного посвідчення та довідкою № 12-27/900, виданою Управлінням пенсійного фонду України в Рожнятівському районі 20 травня 2016 року (а. с. 4, 34). Позивач проживає один у власному житловому будинку, що знаходиться у с. Красне по вул. Січових Стрільців, 18, умови проживання важкі, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов проживання від 04 квітня 2016 року (а. с. 5). З позивача на утримання дочки [PERSON] відповідачки по справі, було рішенням суду стягнуто аліменти, що підтверджується копією рішення Яремчанського народного суду Івано-Франківської області від 15 листопада 1973 року, які у незначних розмірах вираховувались із заробітної плати позивача за період з 1974 по 1975 та з 1977 по 1979 рік, що підтверджується копією рішення Народного суду м. Яремче від 15 листопада 1973 року та архівною довідкою № С-93/04-01 від 02 серпня 2016 року (а. с. 6, 45). Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син, зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Статтею 204 зазначеного кодексу передбачено, що діти можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. За змістом статті 205 цього ж кодексу, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При цьому суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Аналізуючи надані сторонами та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач доводиться батьком відповідачки та на даний час є інвалідом ІІ групи, у звязку з чим отримує пенсію, розмір якої на даний час становить 1603 гривні 52 копійки. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обовязок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Необхідність матеріальної допомоги визначається в залежності від отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявності майна що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності не свідчить про наявність у позивача потреби в отримання матеріальної допомоги. Стан непрацездатності має супроводжуватись необхідністю в матеріальній допомозі. Свідченням такої потреби є отримання позивачем доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Відповідно до Закону «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, встановлено у розмірі з 1 травня 1130 гривень. Отже судом встановлено, що позивач отримує соціальне забезпечення в достатньому розмірі, оскільки розмір його пенсії перевищує розмір прожиткового мінімуму встановленого державою на відповідний період для категорії осіб, до яких він відноситься. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що позивач не довів обставини, на які посилався, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зокрема потребу в отриманні матеріальної допомоги від дочки, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки коштів на утримування позивача. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивач, відповідно до закону, звільнений від сплати судового збору, у задоволенні позову слід відмовити, то судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed