Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У серпні 2014 року Банк звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 07 червня 2007 р. між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідачеві надано кредит у розмірі 10 300 грн. строком на дату яка назначена на лицевої стороні картки ( т.б. по 07.06.2008 р.) зі сплатою 36% річних. Своїх зобов'язань за кредитним договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 30.06.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 26 987 грн.69 коп., з яких 6 191 грн. 66 коп заборгованість за кредитом ; 15 656 грн. 67 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом , 5139 грн. 36 коп. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом З врахуванням стягненої з відповідача судовим наказом від 10.12.2008 р. суми боргу у розмірі 8 802 грн.52 коп., банк просив стягнути зі [PERSON] борг у розмірі 18 185 грн. 17 коп., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 909 грн. 26 коп., а усього 19 594 грн. 43 коп., та судові витрати. Позивач до суду не з'явився , але направив заяву в якої зазначив , що на позові наполягає просить справу розглянути в його суд сутність . Відповідач належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що 07 червня 2007 року між Банком і [PERSON] [INFO] (код [NUMBER]). був укладений кредитний договір шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), за умовами якого відповідачеві надано кредит у розмірі 10 300 грн. строком по 07.06.2008 р. зі сплатою 36% річних. (а.с. 5) Своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконує, внаслідок чого станом на 02.07.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 51331 грн. 84 коп., з яких 11176 грн. 13 коп. - заборгованість за процентами, 936 грн. 21 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 39219 грн. 50 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання. Судовим наказом Овідіопольського районного суду від 10.12.2008 р. у справі №2н-448/2008 стягнено зі [PERSON] на користь банку станом на 24.09.2008 р. за цим же кредитним договором заборгованість з повернення тіла кредиту у розмірі 6 191 грн. 66 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 2 610 грн. 86 коп., у зв'язку з чим провадження у справі у ціх частині позовних вимог судом закрито на підставі п. 2 ст. 205 ЦПК України. З довідки відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції слідує, що зазначений вище судовий наказ не був виконаний в примусовому порядку у зв'язку з відсутністю у відповідача майна, на яке може бути звернено стягнення та 20.102009 року виконавче провадження було завершено на підставі ст. 40 п.2 Закону України « Про виконавче провадження» Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зі змісту ст.ст. 598-608 ЦК України слідує, що сама по собі наявність рішення суду про стягнення боргу, яке не виконується боржником, не є підставою вважати зобов'язання припиненим, не позбавляє права банку на звернення до суду з позовом про стягнення процентів та штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов'язання. Тобто чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення зобов'язання. У зв'язку з тим, що зобов'язання за кредитним договором не припинилось, позивач вправі вимагати стягнення нарахованих за період з 20.10.2009 р. по 30.06.2014 р.: - процентів за користування кредитом 13045грн. 81 коп. (15656.67 - 2 610.86 = 13045.81) Банк заявив вимоги в цій частині на суму 19 594 грн. 43 коп. Суд, виходячи з положень ст. 11 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги банку в цій частині обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. Не підлягають задоволенню позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача штрафів: 500 грн. (фіксована частина) і 909 грн. 26 коп. (процентна складова) та 5 139 грн. 36 к. заборгованість з пені та комісії за користуванням кредиту з наступних підстав. Пункт 5.3. Умов і правил надання банківських послуг, копія яких була надана банком до заяви про видачу судового наказу 21.11.2008 р., взагалі не містив положень про відповідальність позичальника за порушення строку сплати платежу понад 30 днів у виді штрафу в розмірі 500 грн. + 5% суми позову. Не зазначав про таку відповідальність позичальника банк і у заяві про видачу судового наказу від 19.11.2008 р. (а. с. 1,5 зв. справи №2н/429/2008 р. Овідіопольського районного суду) До позовної заяви до суду, поданої 01.08.2014 р., банк надав Умови і правила надання банківських послуг, у яких п. 8.6 викладено в іншій редакції і передбачає відповідальність клієнта банку за порушення понад 30 днів сплати грошового платежу відповідальність у виді штрафів 500 грн. (фіксована частина) + 5% від суми заборгованості. Крім того позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з пені та комірісії за користування кредитом в розмірі 5 139 грн. 36 к. , але Умови і правила надання банківських послуг, суттєво відрізняються один від одного . Тобто, користуючись тим, що копії Умов і правил надання банківських послуг відповідачу при укладенні кредитного договору не було вручено, а лише зазначено, що відповідач з ними ознайомлений, банк в односторонньому порядку і без згоди відповідача всупереч положень ст. ст. 633, 651 ЦК України змінив умови договору, збільшив відповідальність відповідача за порушення строків сплати платежів у виді штрафів, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги в цій частині безпідставні і задоволенню не підлягають. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір 243грн. 60 коп. (а.с. 15)

Outcome: partial