Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південий» (далі по тексту - позивач, Банк) звернувся до Апеляційного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року, підсудність вказаного позову у порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено Дарницькому районному суду м. Києва. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 листопада 2013 року між Акціонерним банком «Південий» та [PERSON] було укладено кредитний договір № RС2013-00053, згідно з умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти в розмірі 30 000,00 грн., а Позичальник зобов'язався повернути кредит згідно графіку платежів не пізніше 18.11.2016 р. та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15 % річних. Між тим, Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши [PERSON] кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, позивач просив суд стягнути суму заборгованості за договором. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 42). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача остання до суду не надсилала. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 листопада 2013 року між Акціонерним банком «Південний» та [PERSON] було укладено кредитний договір № RС2013-00053, згідно з умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти в розмірі 30 000,00 грн., а Позичальник зобов'язався повернути кредит згідно графіку платежів не пізніше 18.11.2016 р. та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15 % річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачем було порушено порядок погашення боргу за договором, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18.08.2015 р. складає 40 845,81 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 26 668,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 5 644,05 грн., комісія - 8 533,76 грн. Наявність у відповідача вищевказаної заборгованості підтверджується доданим до матеріалів справи позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 8). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, відповідач, всупереч умов Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідачів на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 408,46 грн. (а.с. 36).

Outcome: approved