Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 21 травня 1999 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] . На теперішній час шлюб між сторонами справи розірвано. Позивач стверджувала, що на цей час діти мешкають з нею та перебувають на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 20000,00 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подав. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги своєї довірительки з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач просив суд частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] , зазначив, що визначений позивачем розмір аліментів у сумі 10000,00 грн на кожну дитину щомісячно є завищеним, у нього немає змоги сплачувати аліменти у такому розмірі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, дійшов такого висновку. 21 травня 1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис №513 (а. с. 33). [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] (а. с. 34, 35). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року у справі №756/7967/20 шлюб, укладений між сторонами справи, було розірвано (а. с. 67). Після розірвання шлюбу діти [PERSON] та [PERSON] залишились мешкати з матір`ю у квартирі [ADDRESS] . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відомості про незадовільний стан здоров`я відповідача у справі відсутні. Інших дітей, окрім [PERSON] та [PERSON] , у [PERSON] немає. Крім того, відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають інші непрацездатні особи. Відповідач є власником житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 298,2 кв. м; земельної ділянки на [ADDRESS] , площею 0,1 га, кадастровий номер 8000000000:85:058:0018; земельної ділянки на [ADDRESS] , площею 0,1716 га, кадастровий номер 3222481201:01:010:0044; земельної ділянки в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, площею 0,899 га, кадастровий номер 3222480401:05:005:0055; земельної ділянки в Білогородській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, площею 1,1831 га, кадастровий номер 3222480400:05:005:0098; гаражів [ADDRESS] ; домоволодіння загальною площею 57,6 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] ; автомобіля BMW, 2015 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; причепа для човнів ПГМФ 8902, 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; автомобіля Mitsubishi, 1988 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; мотоцикла Honda GL 1800F 1832, 2008 року випуску; [NUMBER], 1998 року випуску. Наведені обставини беруться до уваги судом при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України). Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема розмір доходу відповідача, який дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дітей у сумі, що перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] має становити 8000,00 грн щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дітей їх мати [PERSON] , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дітей, їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана [PERSON] 19 серпня 2020 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 8000,00 грн щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи 19 серпня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 840,80 грн в дохід держави. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial