Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

у своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 27 липня 2010 року у Вербівській сільській раді Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №4, неповнолітніх дітей залишити на проживання з нею. Судові витрати покласти на відповідача. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають троє дітей: дочок [PERSON], [INFO], Марію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, не поважає її як дружину, не приділяє їй жодної уваги, що привело до розпаду сімї. Відповідач неодноразово здійснював щодо неї фізичне насильство. Відповідач в процесі сварок наносив їй побої. Вона змушена була звертатися за медичною допомогою. На даний час вони сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим і воно суперечило б їхнім інтересам, надії на нормалізацію відносин між ними немає. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Аналогічна заява подана представником позивачки [PERSON] Відповідач у судове засідання не зявився, про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у його відсутності з ухваленням заочного рішення та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обовязки сторін. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Неповнолітніх дітей слід залишити на проживання з матірю, при цьому суд відмічає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обовязку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дітей. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved