Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

У січні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, процентів за користування позикою, процентів за прострочення повернення позики, обґрунтовуючи тим, що 08.12.2009 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики. Згідно умов Договору він передав [PERSON] грошові кошти у сумі 7000 доларів США, а [PERSON] зобов`язався повернути суму позики протягом 30 днів від дня пред`явлення письмової вимоги про повернення, що було зафіксовано розпискою. Нещодавно йому стало відомо, що [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняв [PERSON] . 31.10.2018 року він на адресу спадкоємця [PERSON] - [PERSON] надіслав письмову вимогу про повернення грошових коштів, наданих у борг за договором позики від 08.12.2009 року у розмірі 7000 доларів США, проте останній своїх зобов`язань не виконав, тому утворилась заборгованість, яку просить стягнути, а саме: суму позики у розмірі 196854,93 грн., суму процентів за користування позикою у розмірі 26871, 78 грн., суму 3% річних за прострочення повернення позики у розмірі 274,98 грн. Згідно відзиву на позовну заяву представник відповідача - адвокат Мормуль П.В. просив відмовити у позові, посилаючись на те, що розписка від 08.12.2009 року не написана власноручно [PERSON] , а містить лише фрагменти почерку, що суперечить самому змісту викладеному у розписці про форму її написання та ставить під сумнів її справжність. Копію вимоги відповідач не отримував. Крім того, позивачем пропущений строк пред`явлення вимоги до відповідача як до спадкоємця, адже позивач про смерть [PERSON] дізнався ще у 2015 році, а із вимогою звернувся у 2018 році. Також, у розписці не встановлюється факт отримання чи передання грошей, а лише вказано про те, що [PERSON] позичив гроші, без належного посилання на договір позики. Також безпідставною є вимога Позивача щодо процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання та 3% річних. Згідно відповіді на відзив представник позивача [PERSON] зазначила, що позивачу стало відомо про те, що [PERSON] помер після винесення Томаківським районним судом Дніпропетровської області рішення від 25.09.2018 року у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Славутич» про розірвання договору оренди земельної ділянки. Звернення [PERSON] до ТОВ «Славутич» із заявами про те, що він є новим власником земельної ділянки не є доказом того, що позивачу було відомо про смерть [PERSON] та про прийняття спадщини [PERSON] , а отже позивач звернувся в межах строків, передбачених ст. 1281 ЦК України. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2019 року було прийнято позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.03.2019 року. Ухвалою суду від 30.01.2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 21.07.2020 року клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено, оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 04.09.2020 року клопотання представника відповідача про призначення посмертної судово-почеркознавчої експертизи задоволено, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 22.12.2020 року поновлено провадження у справі. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просила його задовольнити з підстав указаних в ньому. Додатково зазначила, що розписка [PERSON] є справжньою, незважаючи на описку у прізвищі, оскільки в ній зазначені паспортні дані останнього. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Вважають, що розписка була написана не [PERSON] . Крім того, вважають, що позивач пропустив строк вимоги передбачений ст. 1281 ЦК України. Вислухавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно розписки від 08.12.2009 року [PERSON] , як позичальник, [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Томаківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14.12.1997 року, позичив (взяв у борг) в [PERSON] , як в позичальника, грошові кошти в сумі 7000 доларів США, які зобов`язуюсь повернути в такій самій сумі грошових коштів протягом 30 днів від дня пред`явлення його письмової вимоги про повернення (а.с. 13). Позивач посилається на те, що про смерть [PERSON] , він дізнався з рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2018 року за позовом [PERSON] до ТОВ «Славутич» про розірвання договору аренди. (а.с. 97-100). Як вбачається з тексту рішення по вищезазначеній справі, [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Славутич» в січні 2016 року. В позові він указував про те що [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з інформації про юридичну особу ТОВ «Славутич» (а.с.54-56), єдиним засновником та власником цього підприємства є [PERSON] , позивач по даній справі. Дане підприємство відповідно до сфери своєї діяльності пов`язане з вирощуванням зернових, бобових, олійних культур. Оренда землі має основне значення для діяльності підприємства. Таким чином [PERSON] був обізнаний про смерть [PERSON] з січня 2016 року, та спору в суді про розірвання договору оренди землі його підприємством.. Вимогу до спадкоємця [PERSON] позивач надіслав 31.10.2018 року (а.с. 14). За приписами ст. 1281 ЦК України, в редакції яка діяла на час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до ТОВ «Славутич» про розірвання договору оренди (2016 рік), кредитор ( [PERSON] ) повинен був протягом 6 місяців з дня коли він дізнався про відкриття спадщини ( дня смерті [PERSON] [INFO]) звернутись до спадкоємців, які прийняли спадщину з вимогою про повернення боргу. Оскільки вказаний строк він пропустив, і звернувся з вимогою про повернення боргу тільки 31.10.2018 (а.с.14-15), то втратив право вимоги до спадкоємців. Крім того, розписка на підставі, якої позивач просить стягнути борг зі спадкоємця [PERSON], взагалі не містить призвіще [PERSON] , а написана від імені [PERSON] . Рішення про встановлення факту належності цієї розписки [PERSON] позивачем суду не надано. Зважаючи на це, суд вважає не обґрунтованими вимоги про стягнення суми боргу за договором від 08.12.2009 року, а позов таким, що не підлягає задоволенню.. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed