Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла дана цивільна справа за позовом ПАТ «Альфа-Банк», в якому позивач посилається на те, що 19.11.2013 р. між ним та відповідачем було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого банк надав позичальнику кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку, який складає 75000,00 грн. Оскільки зобовязання за договором позичальник належним чином не виконує, а тому станом на 04.02.2016 року утворилася заборгованість. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 110152,38 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 652,29 грн. В запереченнях 25.05.2016 р. та 10.10.2017 р. представник відповідача зазначає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки 21.09.2015 р. приватний нотаріус посвідчив виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за спірним кредитним договором, який знаходиться на виконанні у Карлівському ДВС Полтавського РУЮ, таким чином позивач скористався правом на дострокове стягнення всього тіла кредиту та відсотків станом на дату звернення. Отже, нарахування відсотків, комісії та неустойки після стягнення основної суми боргу у судовому порядку та стягнення цих сумне передбачено законодавством України. У звязку з наведеним, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.40,41,67,68). 27.11.2017 р. від представника позивача надійшов відзив на заперечення, в якому він зазначає, що зміст заперечень не відповідає дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, оскільки незважаючи на те, що виконавчий документ про стягнення кредитної заборгованості перебуває на виконанні в органах ДВС, заборгованість є непогашеною, кредитний договір не є недійсним чи припиненим, а тому позивач правомірно нараховує плату за користування кредитними коштами (проценти) та з метою захисту порушеного права банк змушений звертатися до суду за захистом порушеного права з підстав невиконання [PERSON] своїх зобовязань згідно договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 19.11.2013 р. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить позов задовольнити в повному обсязі.(а.с.74,75,86-88). 27.07.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки заборгованість стягується на підставі виконавчого напису нотаріуса, у звязку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.132,133). У судове засідання сторони не зявилися, представник позивача у своєму відзиві на заперечення зазначив, що просить розглядати дану справу за відсутності позивача на підставі наявних доказів і матеріалів (а.с.75,88), відповідач двічі повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про отримання (а.с.144,150), але у судове засідання не зявилася причини неявки не повідомила, представник відповідача адвокат [PERSON] просить в задоволенні позову відмовити, покликаючись на висновок Верховного Суду в справі № 444/9519/12-ц (а.с.151). Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 19.11.2013 року [PERSON] підписала Анкету-Заяву про Акцепт Публічної Пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» про укладення Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум» (а.с.14). Відповідно до п.2 вищевказаної заяви [PERSON] зазначила, що виявляє бажання відкрити у банку рахунок та отримати картку, отримати від банку кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом в межах 75000 грн. на умовах, що вказані в Договорі та Додатку до цього договору, що підписуються в рамках обслуговування продукту «Максимум» з урахуванням умов Публічної Пропозиції (а.с.14). Відповідно до п.2.3 Розділу 2 Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб договір вважається укладеним після отримання банком від позичальника письмової Анкети-заяви про акцент Публічної Пропозиції Банку (а.с.6). Згідно з пп.1,2.1 Додатку до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 19.11.2013 р., на підставі Анкети-Заяви про Акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум» банк відкрив рахунок та випустив міжнародну платіжну картку строком дії на 2 р. з моменту її випуску. Ліміт відновлювальної кредитної лінії становить 75000,00 грн. Пунктами 2.2,2.3,3 зазначено, що процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 30% річних на торгові операції та на операції зняття коштів. Розмір обовязкового мінімального платежу складає 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, при цьому сторони погоджуються, що розмір обовязкового мінімального платежу не може бути меншим за 50 грн. Дата сплати обовязкового мінімального платежу за кредитом до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду і закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. Повернення заборгованості за кредитом та сплата відсотків здійснюється клієнтом відповідно до договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості кредиту міститься в тарифах, які є невідємною частиною договору (а.с.13). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 04.02.2016 заборгованість відповідача за даним кредитним договором перед банком становить 110152,38 грн., з яких: 34923,72 грн. тіло кредиту; 80,78 грн. - нараховані відсотки; 61308,71 грн. сума за прострочення сплати тіла кредиту; 13839,17 грн. штраф (неустойка) (а.с. 16). Водночас 21.09.2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчив виконавчий напис нотаріуса про стягнення з [PERSON] на користь позивача ПАТ «Альфа банк» заборгованості за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум» від 19.11.2013 року, відповідно до якого запропоновано стягнути заборгованість за вказаним договором в розмірі 90896,63 грн., яка складається з: тіла кредиту 48524,27 грн; простроченого тіла кредиту 39127,88 грн; відсотків 244,48 грн; витрати на вчинення виконавчого напису в розмірі 3000,00 грн. та зазначено, що виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 21.09.2015 року (а.с.70). 22.12.2015 року постановою державного виконавця Карлівського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області [PERSON] було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа банк» заборгованість у розмірі 90896,63 грн (а.с.69). [PERSON] Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18) зазначила, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті\~625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання. Отже, оскільки позивач скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості, що складається з тіла кредиту та відсотків, підстави для нарахування відсотків, комісій та неустойки відсутні, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed