Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У серпні 2015 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 листопада 2011 року ПАТ «Альфа-Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №500241222. За цим договором ПАТ «Альфа-Банк» зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 19 999 гривень. [PERSON] зобов'язався щомісячно до 21 листопада 2012 року повертати кредит частинами у розмірі 2 154 гривень 00 копійок та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 17 % річних. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого у нього станом на 23.12.2013 року виникла заборгованість у сумі 20 951 гривень 39 копійко, що складається з заборгованості за кредитом - 13 002 гривень 45 копійок, за відсотками - 898 гривень 94 копійок, комісії - 1650 гривні 00 копійок та пеня - 5400 гривень 00 копійок. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500241222 від 18.11.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк». Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув статус Нового кредитора за Договором кредиту № 500241222 від 18.11.2011 р. укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON]. Тому не сплачена заборгованість за договором кредиту № 500241222, станом на дату складання даної позовної заяви, складає: 20951,39 грн. Позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості. Відповідач відмовився в добровільному порядку повернути борг. Тому ТОВ «Росвен Інвест Україна» просив суд примусово стягнути з нього заборгованість у розмірі 20 951 гривень 39 копійок, а також витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок. Сторони у судове засідання не з'явились. Вони у встановленому законом порядку повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи. Представник позивача Матвійчук А.В. в позовній заяві зазначив, що позов підтримує та просить розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.30). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 18 листопада 2011 року ПАТ «Альфа-Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №500241222. За цим договором ПАТ «Альфа-Банк» зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 19 999 гривень. [PERSON] зобов'язався щомісячно до 21 листопада 2012 року повертати кредит частинами у розмірі 2 154 гривень 00 копійок та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 17 % річних. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. 23.12.2013 року ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» уклали договір факторингу № 2013-1. Згідно якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за кредитним договром № 500241222 від 18.11.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк». Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув статус нового кредитора за Договором кредиту № 500241222 від 18.11.2011 р. укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON].Відповідно до витягу з реєстру боржників позивач набув право грошової вимоги по кредитному договору №500241222, який був укладений з відповідачем [PERSON] 18 листопада 2011 року. В порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує. Відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим 29 травня 2015року позивачем було направлено відповідачеві повідомлення про погашення заборгованості, яке містить вимогу про виконання зобов'язання позичальника. Зазначена вимога відповідачем не виконана, заборгованість не погашена. Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання. Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Встановлено, що в період з 18 листопада 2011 року по 23 грудня 2013 року [PERSON] користувався наданими коштами, проте в повному обсязі не повернув їх на рахунок. Тому у нього виник борг за кредитним договором у розмірі 20 951 гривень 39 копійок. Вказана обставина підтверджуються витягом з реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна». Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором у розмірі 20 951 гривень 39 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення №1461 від 10 серпня 2015 року (а.с.3) вбачається, що при пред'явленні позову до суду ТОВ «Росвен Інвест Україна» сплатив судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. Позов ТОВ «Росвен Інвест Україна» задоволений. З огляду на це, з [PERSON]на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved