Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У серпні 2014 року позивач Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, мотивуючи тим, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. Будинок, в якому проживають відповідачі знаходиться в комунальній власності громадян м. Києва та перебуває на балансі позивача. Відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, але не здійснюють їх оплату, в зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 22 квітня 2014 року у розмірі 9 316 грн. 34 коп., яку просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених вище. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що вказана заборгованість виникла ще до 2007 року, яку позивач повинен був погасити. Вказане підтверджується рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2010 року, у якому встановлено вказаний факт. Крім того, у відповідачів через встановлення у 2004 році утворилась переплата за централізоване опалення згідно загальнобудинкового лічильника теплової енергії на суму 2 302 грн. 70 коп. Тому, з урахуванням вказаної переплати відповідач з квітня 2011 року по даний час сплачувала квартплату та плату за комунальні послуги за вирахуванням щомісяця певної суми переплати за центральне опалення. Заборгованості на даний час немає. У письмових запереченнях, просила суд встановити факт відсутності заборгованості та зобов'язати позивача внести зміни по особовому рахунку згідно із встановленим фактом відсутності заборгованості. Інші відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 87-88, 115-116). Тому, суд розглянув справу у відсутність відповідачів [PERSON] та [PERSON], оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Допитана як свідок [PERSON], яка є бухгалтером Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», пояснення представника позивача підтримала повністю. Зазначила, що переплата на суму 2 302 грн. 70 коп. була погашена у липні 2011 року на заборгованість, яка виникла до 2007 року. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що знаходиться в комунальній власності громадян м. Києва та перебуває на балансі позивача Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», особовий рахунок [NUMBER] (а.с. 118, 7). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, і встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги. Тарифи для житлового будинку [ADDRESS] встановлені розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29 грудня 2010 року № 1221, від 31 травня 2011 року № 857 (а.с. 89-101). Судом встановлено, що між сторонами договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не укладався. Проте, не укладення договору не позбавляє відповідачів здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, отриманих від позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 даного закону врегульовані права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов'язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Окрім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачі є споживачами комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Крім того, вказаний Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Тому, не укладення сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг, не звільняє відповідачів від оплати отриманих житлово-комунальних послуг. Разом з тим, на підставі рахунку-попередження вбачається заборгованість відповідачів за квартирну плату та житлово-комунальні послуги станом на 22 квітня 2014 року у розмірі 9 316 грн. 34 коп., з яких 7 231 грн. 61 коп. - заборгованість на кінець грудня 2012 року (а.с. 6). З вказаним розміром заборгованості суд не погоджується, виходячи з наступного. З довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що на початок травня 2010 року заборгованість за квартирну плату та житлово-комунальні послуги відповідачів перед позивача становила 7 899 грн. 29 коп. (а.с. 131-132). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2010 року стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість за квартирну плату та житлово-комунальні послуги за період з травня 2007 року по квітень 2010 року у розмірі 839 грн. 63 коп. (а.с. 44-46). Вказана заборгованість відповідачами була погашена (а.с. 48-49). Таким чином, заборгованість за квартирну плату та житлово-комунальні послуги за минулий період у відповідачів відсутня. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством,що кореспондується обов'язку виробника проводити в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. З довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що травні 2011 року та липні 2011 року позивачем було самостійно здійснено перерахунок заборгованості за минулий період на суму 26 грн. 76 коп. та 2 302 грн. 71 коп. (а.с. 131-132). Вказане стверджується і довідкою позивача від 21 жовтня 2011 року № 0018-з бухгалтерією Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», відповідно до якої виконано перерахунок плати за централізоване опалення згідно загальнобудинкового лічильника теплової енергії на суму 2 302 грн. 70 коп. та самостійно без відома та погодження відповідачів погашено у заборгованість за минулий період, у зв'язку з чим станом на 1 липня 20011 року заборгованість склала 4 811 грн. 30 коп. (а.с.104) Проте, таким правом позивач відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не наділений. Тому, суд повністю погоджується з доводами відповідача [PERSON], що лише споживач вправі вирішувати питання щодо здійснення розподілу коштів переплачених за централізоване опалення. З урахуванням наведеного, відповідачі самостійно вирішували це питання, щомісячно відмінусовували частину переплачених коштів за централізоване опалення, починаючи з листопада 2011 року, що стверджується довідкою позивача від 21 жовтня 2011 року № 0018 з та відповідними квитанціями (а.с. 131-132 - 61-86, 117, 132-133). Шляхом арифметичного підрахунку заборгованість відповідачів перед позивачем становить 150 грн. 91 коп., з розрахунку: 15 427 грн. 09 коп. (нарахована сума за період з травня 2010 року по 22 квітня 2014 року) - 12 044 грн. 01 коп. (сплачена сума за період з травня 2010 року по травень 2014 року) - 26 грн. 76 коп. (перерахунок у травні 2011 року) - 2 302 грн. 71 коп. (перерахунок у липні 2011 року) - 788 грн. 38 коп. (сума заборгованості сплачена у жовтні 2014 року) - 120 грн. 42 коп. (перерахунок у жовтні 2014 року). Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 150 грн. 91 коп. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. З урахуванням наведеного, вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів згідно їх долей у праві власності на квартиру. Доводи відповідача [PERSON] про встановлення факту відсутності заборгованості та зобов'язання позивача внести зміни по особовому рахунку згідно із встановленим фактом відсутності заборгованості є безпідставними, оскільки вказане прохання зазначене в письмових запереченнях (а.с. 34-38). До суду із зустрічним позовом відповідач не зверталась, а тому вказана вимога не підлягає судовому розгляду у вказаній цивільній справі відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідачів. З урахуванням того, що законом не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат з відповідачів в рівних частках. На підставі викладеного та

Outcome: partial