overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 27 грудня 2007 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 4744. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Представник позивач подав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 4744. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня подання позовної заяви до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що 10 травня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки вона не може працювати, так як доглядає дитину, а джерел доходу крім соціальних виплат по догляду за дитиною не має, вимушена звернутись до суду із даною позовною заявою. У судове засідання позивач не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.75 СК України - один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст.80 СК України - розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Встановлено, що [PERSON] доводиться батьком малолітньому [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. У зв'язку з тим, що позивач не працює, так як доглядає дитину, а джерел доходу крім соціальних виплат по догляду за дитиною не має, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги. З урахуванням потрібностей позивачки та можливостей відповідача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання позивачки аліменти у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 10.09.2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва, свідоцтво про реєстрацію серія [NUMBER], актовий запис №2527, було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу спільних дітей не мають. Претензії матеріального характеру до відповідача відсутні. Позивач вказує на те, що з листопада 2011 року шлюбні відносини з відповідачем не підтримуються, подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивач не має наміру. Зважаючи на вищенаведене просила суд розірвати шлюб. А з 2013 року між позивачем та відповідачем припинилось будь-яке спілкування. Позивач в судове засідання не з'явилась, але через канцелярію подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просив суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10.09.2010 року , який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів міста Києва, актовий запис №2527. Спільних дітей позивач та відповідач не мають. Судом встановлено, що між сторонами не склалося нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Позивач зазначила, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, які існують між позивачем та відповідачем, оскільки спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Тому надання строку на примирення лише погіршить стан відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, в розмірі 243, 00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просить вселити її та її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] у квартиру [ADDRESS] та зобов'язати відповідачів не чинити перешкод позивачу та її неповнолітнім дітям у користуванні квартирою [ADDRESS] мотивуючи вимоги тим, що позивач та її діти протиправно позбавлені можливості користуватися квартирою, у зв'язку з чим вимушені звернутися до суду. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала. Представник третьої особи у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.10.1995 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах належить квартира [ADDRESS]. Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано у встановленому законом порядку, що сторонами не оспорюється. На даний час позивачу та її малолітнім дітям з боку відповідачів чиняться перешкоди у користування зазначеною квартирою, в якій вони зареєстровані. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до Конституції України ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як за рішенням суду. Зважаючи на вищевикладене позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сторони тривалий час шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, відповідач надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.08.1999 р. в Міському відділі реєстрації актів громадянського стану, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] р. який мешкає з позивачкою. Сторони шлюбні відносини не підтримують з серпня 2014 р., проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору про майно не заявлено. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо, у зв»язку з чим вважає за необхідне позов задовольнити. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сторони тривалий час шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. В судове засідання позивач надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, від відповідача надано нотаріально завірену заяву про згоду з розірванням шлюбу та розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.08.2006 р. в міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON] [INFO]. та доньку [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору про майно не заявлено. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо, у зв»язку з чим вважає за необхідне позов задовольнити. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сторони шлюбні стосунки не підтримують з листопада 2013 р., постійно виникали сварки, відсутнє взаємопорозуміння, неодноразові спроби примиритися позитивних результатів не дали. В судове засідання позивач надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що є розписка про отримання судової повістки та довідка про доставку СМС, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Коротичанській селищній Раді Харківського району 15.01.1997 р., від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На протязі тривалого часу між сторонами виникали конфлікти, шлюбні відносини не підтримують з листопада 2013 р., проживають окремо. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не пред»являлись. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сторони шлюбні стосунки не підтримують тривалий час, постійно виникають сварки, відсутнє взаємопорозуміння, неодноразові спроби примиритися позитивних результатів не дали, в органах РАГСУ відповідач відмовляється реєструвати розірвання шлюбу. В судове засідання позивач надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що є розписка про отримання судової повістки та довідка про доставку СМС, заяв про розгляд справи за його відсутності о суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 18.09.2010 р., від шлюбу дітей не мають. На протязі тривалого часу між сторонами виникали конфлікти, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не пред»являлись. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 16.11.2001 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від сумісного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Разом із донькою вона проживає за адресою: [ADDRESS], відповідач проживає окремо. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечував. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2001 року, від сумісного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, оскільки згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулась з позовною заявою до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягала і в разі неявки відповідача у судові засідання не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 13) Відповідач у судове засідання не з'явився, належно сповіщений про день та час слухання справи у встановленому законом порядку. (а.с.14,17 ). Позов підлягає задоволенню. Згідно матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.10.1998 року. Сторонам присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження у подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO] року (а.с. 7). Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, ухиляється від її матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину. Оголосивши матеріали справи, суд вважає, що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/4 частини доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулася до суду вказаним з позовом. Мотивувала свої вимоги тим, що 02.06.99 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.06.99 року у Відділі РАГС Ватутінського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 587. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулася до суду вказаним з позовом. Мотивувала свої вимоги тим, що 21.01.06 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.01.06 року у Відділі РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 59. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved