Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

У січні 2015 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначало, що 03.03.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк України», (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є АТ «ОТП Банк»), та [PERSON] було укладено кредитний договір №CNL-200/267/2006, згідно якого позичальнику надано кредитні кошти у розмірі 19 560 Євро, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13%, з датою остаточного повернення до 03.03.2016 року. Відповідно до Статуту АТ «ОТП Банк» (погодженого Національним Банком України 18.06.2009 року, реєстровий №273, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією 30.06.2009 року) ЗАТ «ОТП Банк», згідно з рішенням Загальних зборів Акціонерів Протокол №53 від 23.04.2009 року змінив назву на ПАТ «ОТП Банк». ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником всіх прав та обов'язків АКБ «Райффайзенбанк Україна». Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Однак, позичальник неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредит та відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим, станом на 21.11.2014 року, заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором становить 4 753 євро, з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 517,24 Євро, заборгованість за нарахованими відсотками за період 08.07.2014 року по 20.11.2014 року у розмірі 235,76 Євро. 08.12.2014 року банком, на виконання умов Кредитного договору, було направлено відповідачу вимогу №200-12-4-7/2271 від 08.12.2014 року про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, яка відповідачем залишена без задоволення. Посилаючись на зазначені обставини, представник ПАТ «ОТП Банк» просив суд стягнути з відповідачів суму боргу та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. В судове засідання відповідач не з'явився про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою його проживання, проте судова кореспонденція поверталася до суду не врученою з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У зв'язку із вказаними обставинами суд визнав за можливе розглядати справу у відсутність відповідачів та зі згоди представника позивача ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1048, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Відповідно до пункту 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 вказаного Кодексу встановлено, що, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 03.03.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк України», (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є АТ «ОТП Банк»), та [PERSON] було укладено Кредитний договір №CNL-200/267/2006, згідно якого позичальнику надано кредитні кошти у розмірі 19 560 Євро, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13%, з датою остаточного повернення до 03.03.2016 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав [PERSON]. грошові кошти у розмірі 19 560 Євро, шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок Позичальнка. Однак, [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договоромм, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредит та відсотки за користування кредитними коштами. 08.12.2014 року Банком на виконання умов Кредитного договору, направлено відповідачу вимогу №200-12-4-7/2271 від 08.12.2014 року про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. Проте вказана вимога не була виконана відповідачем. Станом на 21.11.2014 року, заборгованість [PERSON]. перед Банком за Кредитним договором №CNL-200/267/2006 від 03.03.2006 року становить 4 753 Євро, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 4 517,24 Євро, заборгованість за нарахованими відсотками за період 08.07.2014 року по 20.11.2014 року становить 235,76 Євро. Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» є законними та обґрунтованими, оскільки [PERSON] в порушення вимог ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання за укладеним договором належним чином не виконував, надані Банком кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами не повернув. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат.

Outcome: approved