Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У січні 2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 11.11.2008 року померла його матір, [PERSON], яка на час смерті постійно проживала з ним у належному для неї житловому будинку по вулиці Жовтнева, 28 села Велика Салиха Красилівського району Хмельницької області. За життя, а саме 06.04.2004 року, [PERSON] був складений заповіт за умовами якого вона заповіла йому усе належне їй майно. Даний заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Великосалиської сільської ради за № 17. Таким чином, оскільки він постійно проживав із матірю [PERSON] на час її смерті та не відмовився від її спадщини, у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, він прийняв її. Окрім нього інших спадкоємців у [PERSON] не було та не має, її чоловік та його батько, [PERSON] помер раніше неї. До складу спадщини [PERSON] входить право на земельну частку (пай) розміром 3.60 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності на території Великосалиської сільської ради Красилівського району. Однак, його проживання із [PERSON] на час її смерті здійснювалось без реєстрації за однією адресою, у звязку з чим, на даний час він не можу документально підтвердити цей факт, а також факт прийняття її спадщини. З цих причин постановою державного нотаріуса [PERSON] від 10.08.2017 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. З вище наведених підстав просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті матері, [PERSON], яка померла 11.11.2008 року в селі Велика Салиха Красилівського району Хмельницької області, право на земельну частку (пай) розміром 3.60 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності на території Великосалиської сільської ради Красилівського району Хмельницької області. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 листопада 2008 року померла мати позивача [PERSON]. Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0223259 виданого Красилівською державною адміністрацією 01.10.1996 року на момент смерті [PERSON] їй на праві власності належала земельна частка (пай) площею 3.60 в умовних кадастрових гектари, яка знаходиться на території Великосалиської сільської ради Красилівського району. 06.04.2004 року, [PERSON] був складений заповіт за умовами якого вона заповіда усе належне їй майно для свого сина, [PERSON]. Даний заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Великосалиської сільської ради за № 17. Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 10 серпня 2017 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадшину, оскільки заявник пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини. В зв»язку з відмовою нотаріуса в оформленні спадкового майна позивач взернувся до суду із вказаним позовом. Судом встановлено, що факт проживання [PERSON] із матір'ю [PERSON] на час її смерті підтверджується допитаним в судовому засіданні свідком [PERSON], яка пояснила, що після звільнення з місць позбавлення волі позивач проживав разом із матір»ю, доглядав її та похоронив, що стверджується також довідкою про звільнення засудженого [PERSON] серії ХМЛ № 20115 та прибуття до місця проживання в [INFO], де він проживає та зареєстрований на даний час. Інших спадкоємців майна померлої не має. Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач не відмовлявся від спадкового майна, однак форомити його на себе не може. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 зазначено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевказаного, суд визнає, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] та за ним необхідно визнати право власності на спадкове майно, оскільки він постійно проживав разом із померлою однією сім»єю до дня її смерті. Беручи до уваги наведені вище обставини, враховуючи відсутність можливості у позивача прийняття спадщини у позасудовому порядку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved