Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Вознесенська механізована колона №9», який обґрунтувала тим, що при звільненні 25 липня 2016 р. з нею не було проведено остаточного розрахунку, а також крім того, на підприємстві за час її роботи бухгалтером їй не проводилася індексація заробітної плати. Тому просила стягнути на її користь існуючи заборгованість, зобовязати відповідача виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та зобовязати провести та виплатити їй індексацію заробітної плати за період з лютого 2014 р. по червень 2016 р. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити у звязку із важким фінансовим становищем підприємства, пояснив, що заборгованість із заробітній платі на час розгляду справи виплачена. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, встановив такі обставини. Сторонами не оспорюється те, що позивачка перебувала в трудових стосунках з відповідачем з 03 лютого 2014 р. і до 25 липня 2016 р., звільнена за згодою сторін. При звільнення розрахунок по заробітній платі проведений не був. Позивачкою визнано, що заборгованість по заробітній платі сплачено їй 26 серпня 2016 р. і це підтверджується відповідними видатковими відомостями відповідача та поясненнями його представника (а.с.20 - 23). У звязку із укладанням шлюбу позивачка змінила прізвище на [PERSON] (а.с.24,26). Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. За змістом частини другої статті 2 цього Закону у структурі заробітної плати передбачена додаткова заробітна плата, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно зі статтею 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Положеннями статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки за підписом головного бухгалтера відповідача, дійсність якої визнав представник, середній заробіток позивачки за один робочий день складає 144,20 грн. (а.с.25). Згідно норми тривалості робочого часу з встановленою на підприємстві розрахованого за календарем пятиденного робочого тижня з двома вихідними днями за даними Мінсоцполітики у 2016 р. середній заробіток слід розрахувати виходячи з 25 робочих днів з дня звільнення і до дня погашення заборгованості. Відтак сума середнього заробітку становить 3605 (144,20 грн. х 25 днів). Виходячи з наведених норм законодавства також слід задовольнити й вимогу про зобовязання відповідача здійснити розрахунок та виплату позивачці індексації заробітної плати за період роботи на підприємстві. У задоволенні вимоги про стягнення заборгованості з урахуванням змісту решти позовних вимог, що були задоволені, добровільної сплати заборгованості по заробітній платі, слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір 1102,40 грн.

Outcome: approved