Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідачки на його користь пеню за несплату аліментів за весь час прострочення в розмірі 64994,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказував, що за рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11.06.2015 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Віньковецького районного суду від 05.04.2016 року відповідачка зобов`язана виплачувати аліменти на його користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 370,00 гривень щомісячно окремо на кожну дитину, починаючи з 02 березня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття,однак він виховує дітей самостійно, діти проживають з ним та перебувають на його утриманні. Ухвалою судді від 18.08.2021 року у справі відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.09.2021 року справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача адвокат Кукурудза Ю.М. подала до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала повністю, справу просила розглянути за їх відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у визначений в ухвалі строк відзив суду не надала, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавала, а тому відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, суд згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі поданих позивачем доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17.06.2011 року сторони зареєстрували свій шлюб, та за час шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . 11.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано за рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області (справа № 670/1020/14-ц). Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 21.04.2016 року у справі № 670/167/16-ц вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі по 370,00 гривень щомісячно окремо на кожну дитину, починаючи з 02 березня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16 від 03 квітня 2019 року. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому рійоні Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 31.07.2021 року вбачається, що [PERSON] з 02 березня 2016 року по 31 липня 2021 року частково сплачувала аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання дітей, внаслідок чого за цей період виникла заборгованість в розмірі 64994,00 грн. Жодних доказів, які б свідчили про те, що вказана заборгованість виникла не з вини [PERSON] , остання суду не надала. Таким чином, суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідачки [PERSON] , а тому вона повиннна нести відповідальність у виді неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позивачем було надано свій розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, з яким суд погоджується, так як він відповідає визначеним законом розрахунку неустойки, які також викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду. Таким чином, розмір неустойки (пені) по аліментах за станом на 31.07.2021 року становить 689824,58 грн. Враховуючи, що сума заборгованості по аліментам станом на 31.07.2021 року становить 64997,00 грн, а сума неустойки (пені) не може бути стягнута більше 100 % заборгованості, тому стягненню з відповідачки підлягає неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в гранично допустимому розмірі, тобто в сумі 64997,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За наведених обставин позовні вимоги [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають до задоволення. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з тим вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем суду додано копію договору-доручення про надання правничої допомоги № 34 від 05.08.2021 року, укладеного з адвокатом Кукурудзою Ю.М., ордер серії ХМ № 031918 від 09.08.2021 року, розрахунок надання правничих послуг складений до договору-довіреності про надання правничої допомоги № 34 від 05.08.2021 року за станом на 05.08.2021 року, яким розраховано суму гонорару адвоката 7137,00 гривень. За наведених обставин суд вважає, що вимога про відшкодування витрат на правову допомогу, розрахунок витрат та підтверджуючі докази відповідають критерію реальності таких витрат, співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, розумності їхнього розміру, тому суд доходить висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7137,00 гривень. Крім того відповідно до положень ст. 141 ЦПК України із відповідачки [PERSON] на користь Держави належить стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved