Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію вартості належної їй 25/144 частини домоволодіння за адресою: м. Херсон, вул. Макаренка, 39/29, в розмірі 135397 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони є співвласниками домоволодіння за адресою: м. Херсон, вул. Макаренка, 39/29. Розмір частки позивача складає 25/144. Відповідно до висновку експерта виділити в натурі належну позивачу частину домоволодіння технічно не можливо, у звязку з чим позивач вважає, що має право на отримання компенсації вартості її частики у спільному частковому майні. Компенсація підлягає стягненню з відповідача [PERSON], як власника найбільшої частини будинку. У січні 2015 року [PERSON] також звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому вона з урахуванням заяви про уточнення позовних просила суд наступне: - визнати за нею право власності на 5/12 частин домоволодіння №83 по вул. Достоєвського в м. Херсоні в порядку спадкування після померлої матері [PERSON]; - поділити в натурі між нею та відповідачем [PERSON] домоволодіння №83 по вул. Достоєвського в м. Херсоні згідно другого варіанту, запропонованого експертом у висновку судової експертизи №53/2015 від 09.11.2015 року, визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту, запропонованого експертом у висновку судової експертизи №53/2015 від 09.11.2015 року, та стягнути з неї на користь відповідача 22080 грн. грошової компенсації вартості частки, що перевищує ідеальну частку; - поділити в натурі між нею та відповідачем [PERSON] земельну ділянку, площею 0,1200 га, яка розташована на території садівничого товариства «Турист» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, відповідно до варіанту поділу земельної ділянки, запропонованого експертом у висновку судової експертизи №029/2015 від 09.07.2015 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони є спадкоємцями після померлих батьків. За життя батькам належали домоволодіння №83 по вул. Достоєвського в м. Херсоні та земельна ділянка, площею 0,1200 га, розташована на території садівничого товариства «Турист». Користуючись своїм правом, позивач звернулась до суду з вимогами про поділ вказаного майна в натурі. Ухвалою суду від 13.02.2015 року справи обєднанні в одне провадження. В останнє судове засідання позивач та її представники не зявились, надали суду заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позовах. Відповідачі та їх представники в судове засідання також не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Раніше в судовому засіданні вони давали свої пояснення. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, проти їх задоволення заперечували, звернулись до суду з позовом до [PERSON], який у звязку з повторною неявкою було залишено без розгляду. Відповідач [PERSON] у вирішенні справи поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Щодо позову відносно домоволодіння за адресою: м. Херсон, вул. Макаренка, 39/29. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.2014 року після померлої матері [PERSON] на праві власності належить 25/144 частин домоволодіння №39/29 по вул. Макаренко в м. Херсоні. Іншим співвласником є [PERSON], якому належить 5/144 частин домоволодіння. Він успадкував їх за заповітом після смерті батька [PERSON]. Частина домоволодіння, що залишилась, належить [PERSON]. Таким чином, домоволодіння №39/29 по вул. Макаренко в м. Херсоні знаходиться у спільній частковій власності сторін у справі. Розташоване воно на земельній ділянці площею 540 кв.м, яка виділялась для будівництва та обслуговування житлового будинку і належить сторонам на праві користування. З матеріалів справи вбачаться, що між співвласниками не досягнуто згоди щодо порядку володіння та користування спільним майном. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 029/2015 від 09.07.2015 року /а.с. 109-136/, виходячи з конструктивних особливостей та планування житлового будинку, провести поділ в натурі домоволодіння №39/29 по вул. Макаренко в м. Херсоні або виділ частки [PERSON] не можливо. Вартість компенсації 25/144 частини домоволодіння складає 135397 грн. Згідно вимог ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Положеннями ч. 3 ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У зв'язку з неможливістю надання позивачу у володіння та користування 25/144 частин спірного майна в натурі, вона має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості її частки. При цьому суд вважає, що стягнення компенсації саме з відповідача [PERSON] є логічним та доцільним, оскільки він є власником найбільшої частки. Крім того, спірне домоволодіння перебуває у його фактичному володінні та користуванні. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути компенсацію вартості належної їй 25/144 частини домоволодіння за адресою: м. Херсон, вул. Макаренка, 39/29, в розмірі 135397 грн. та припинити її право спільної часткової власності на вказане майно. Враховуючи те, що до відповідача [PERSON] не предявлено жодних вимог, то в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Щодо позову про поділ в натурі житлового будинку №83 по вул. Достоєвського в м. Херсоні та про поділ земельної ділянки. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрою та братом. Їх батьки [PERSON] та [PERSON] померли. За життя батьки склили заповіти: мати на позивача, а батько на відповідача. В період шлюбу на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної для будівництва індивідуального жилого будинку від 28.10.1977 року батьками сторін був побудований житловий будинок №83 по вул. Достоєвського в м. Херсоні, який було введено в експлуатацію. Свідоцтво про право власності на житловий будинок отримав [PERSON]. 01.07.2013 року померла [PERSON], після її смерті позивач стала спадкоємцем за заповітом 5/6 частин, зазначеного в заповіті майна, а спадкоємцем за законом обовязкової частки став [PERSON] (1/6 частин), як непрацездатний вдівець. Після його смерті спадкоємцем за заповітом став [PERSON]. В матеріалах справи відсутні докази належного оформлення ним прав на спадкове майно. Крім того, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.10.2006 року [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,1200 га, розташованої на території садівничого товариства «Турист» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Земельна ділянка складається з двох земельних ділянок: ділянка № 1 загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер 652238100:05:041:007, та ділянка № 2 загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер 652238100:05:041:006. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.2014 року позивач успадкувала 5/6 частин земельної ділянки площею 0,1200 га, яка знаходиться на території садівничого товариства «Турист» Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Так само спадкоємцем за законом обовязкової частки став [PERSON] (1/6 частин), як непрацездатний вдівець. Після його смерті спадкоємцем за заповітом став [PERSON]. В матеріалах справи також відсутні докази належного оформлення відповідачем прав на спадкове майно. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ч. 3 цієї стаття спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 22 КпШС України (чинного на момент укладення договору купівлі продажу) майно нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України визначено дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Таким чином, домоволодіння № 83 по вул. Достоєвського в м. Херсоні було набуто батьками сторін в період шлюбу та належало їм на праві спільної сумісної власності. Позивач є спадкоємицеюза заповітом після померлої матері [PERSON] і до неї перешли права та обовязки матері. Отже, вона набула право на спадкування 5/12 частин домоволодіння № 83 по вул. Достоєвського в м. Херсоні, оскільки померлій належало право на 1/2 частини домоволодіння, набутого нею з чоловіком [PERSON] за час шлюбу, якому належала 1/2 частини домоволодіння і який, як непрацездатний вдівець, успадкував після смерті дружини обовязкову частку в розмірі 1/6 частин будинку. Враховуючи те, що власником спірного будинку зазначено батька позивача, а також те, що вона позбавлена можливості оформити свої права на вказаний будинок, вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованими. Згідно вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно вимог ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Положеннями ч. 3 ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною 1 ст. 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 7 постанови Пленуму «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року зі змінами та доповненнями, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної част\-кової власності на будинок може бути виділено відокремлену час\-тину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим реальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішен\-ню яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає. Відповідно правової позиції Верховного Суду України, викладені у постанові Судової палати у цивільних справах від 03.04.2013 року у справі №6-12цс13, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок. Відповідно до частин 2 та 4 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Положення статті 88 ЗК України визначають порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності. Зокрема, частинами 1, 3 та 4 цієї статті визначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 22 постанови Пленуму «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року, порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 53/2015 від 09.11.2015 року /а.с. 197-231/ експертом запропоновано три варіанти поділу домоволодіння №83 по вул. Достоєвського в м. Херсоні та три варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій воно знаходиться. Як зазначалось, згідно уточнених позовних вимог позивач просила поділити майно згідно другого варіанту, запропонованого експертом в експертному висновку, та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту порядку користування. При цьому позивач просила стягнути з неї на користь відповідача 22080 грн. грошової компенсації вартості частки, що перевищує її ідеальну частку. У звязку з тим, що [PERSON] не оформив свої права на спадкове майно після смерті батька та не отримав в установленому порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом, вимоги про поділ в натурі домоволодіння та земельної ділянки не підлягають задоволенню. Разом з тим, суд визнав за можливе задовольнити позов частково і виділити в натурі позивачу ту частину спільного часткового майна, на яку вона претендує, та припинити її право спільної часткової власності, що не позбавить відповідача [PERSON] права звернутись з відповідними вимогами після оформлення спадкових прав. Отже, враховуючи те, що запропонований експертом другий варіант поділу будинку та другий варіант порядку користування земельною ділянкою найбільше відповідає інтересам сторін, передбачає проведення будівельних робіт по ізоляції приміщень та сплату компенсації у звязку зі збільшенням вартості частки, з чим згодна позивач, а також те, що відповідач не виявив цікавості до розгляду справи і не запропонував варіантів поділу домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, суд дійшов висновку, що у власність [PERSON] необхідно виділити 53/100 частин домоволодіння №83 по вул. Достоєвського в м. Херсоні, які складаються з наступного: в житловому будинку літ. А частину приміщення 1-1 розміром 6,05 м х 3,65 м площею 22,05 кв.м; прибудова а; прибудова а 1; літня кухня літ. Б з погрібом; ворота №2; водопровід №1, що відповідає другому варіанту поділу, визначеному у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 53/2015 від 09.11.2015 року згідно додатку 2, загальною вартістю 102591 грн. У звязку з тим, що у власність позивача передається частина домоволодіння, яка перевищує її ідеальну частку і була збільшена за рахунок частки відповідача, то з позивача на користь відповідача підлягає стягненню грошова компенсація, визначена експертом в розмірі 22080 грн. Крім того, суд визнає обґрунтованими вимоги щодо визначення порядку користування земельною ділянкою. Враховуючи висновки експерта та запропоновані ним варіанти порядку користування земельною ділянкою, яка виділялась для будівництва та обслуговування спірного житлового будинку, а також те, що право користування спірним майном у відповідача виникло з моменту відкриття спадщини, суд вважає, що в користування позивача слід виділити земельну ділянку площею 209 кв.м (на графічному додатку 5 ця ділянка позначена жовтим кольором), а в користування відповідача слід виділити земельну ділянку площею 333 кв.м (на графічному додатку 5 ця ділянка позначена блакитним кольором). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 029/2015 від 09.07.2015 року /а.с. 109-136/ експертом визначено один варіант поділу земельної ділянки, площею 0,1200 га, згідно якого поділу підлягає земельна ділянка № 2 та у власність [PERSON] пропонується виділити земельну ділянку загальною площею 0,0400 га. За наведених обставив у власність [PERSON] слід виділити земельну ділянку № 1 загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер 652238100:05:041:007, та земельну ділянку № 2 загальною площею 0,0400 га, кадастровий номер 652238100:05:041:006. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно розяснень, викладених в п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). За позовом відносно домоволодіння за адресою: м. Херсон, вул. Макаренка, 39/29 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судові витрати в сумі 3296,8 грн., які складаються з судового збору в розмірі 1300 грн. та з половини витрат, повязаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи № 029/2015 від 09.07.2015 року, в розмірі 1996,8 грн. (в експертизі ставились питання як по спірному домоволодінню так і по земельній ділянці в Голопристанському районі Херсонської області). За позовом про поділ в натурі житлового будинку №83 по вул. Достоєвського в м. Херсоні та земельної ділянки в Голопристанському районі Херсонської області пропорційно до розміру задоволених вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витратив сумі 3849,86 грн., які складаються з судового збору в розмірі 854,66 грн. та половини витрат, повязаних з проведенням судових будівельно-технічних експертиз № 029/2015 від 09.07.2015 року та № 53/2015 від 09.11.2015 року, в розмірі 2995,2 грн. ((половина витрат за експертизою № 029/2015 від 09.07.2015 року в розмірі 1996,8+ витрати за експертизою № 53/2015 від 09.11.2015 року в розмірі 3993,6)/2).

Outcome: partial