overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У серпні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 року, який є для сторін перший. Від сумісного шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з травня 2014 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати, місце проживання дитини визначити з нею. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17.07.2010 року, який зареєстрований в Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 233 і є для сторін перший. Від спільного шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з травня 2014 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Сторони проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання дітей: малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], необхідно визначити з матір'ю. Згідно ст. 113 СК України прізвище позивача [PERSON] необхідно замінити на - [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У серпні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказувала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року, який є для сторін перший. Від сумісного шлюбу мають малолітню дитину – доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2009 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати, місце проживання дитини визначити з нею. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 23.08.2003 року, який зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 270 і є для сторін перший. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину – доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з лютого 2009 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Сторони проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання дитини: малолітньої доньки – [PERSON], [INFO], необхідно визначити з матір’ю. Згідно ст. 113 СК України прізвище позивача [PERSON] необхідно залишити – [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У серпні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.09.1989 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з 01 серпня 2014 року у зв'язку з втратою почуттів та несумісністю характерів у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON], стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що примирення не можливе. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі взяли шлюб 16.09.1989 року, який зареєстрований у Кременчуцькому палаці шлюбів, актовий запис № 1629. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині несумісністі характерів у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо. На підставі встановлених фактів, визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача . Питання про поділ майна на даний час не виникає. Відповідно ст. 113 СК України прізвище позивача [PERSON] необхідно залишити [PERSON]. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У серпні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що з 18 грудня 1996 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дітей: сина - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини на кожну дитину зі всіх видів доходу починаючи з 01 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в позові. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], зареєстрували шлюб 18 грудня 1996 року. Від шлюбу сторони мають дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Діти сторін проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Вказані обставини постають з пояснень сторін по справі. Відповідач, добровільно кошти на утримання дітей надавав. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу такої матеріальної допомоги на утримання дітей. На підставі встановлених і наведених судом фактів, визнання позову відповідачем, враховуючи вік дітей, з метою недопущення погіршення матеріального становища дітей та одночасно відповідача, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частині зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 жовтня 2014 року і до дитиною повноліття та на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] кошти в розмірі 1/4 частині зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 жовтня 2014 року і до дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Суд враховує, що випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У серпні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що з 24 вересня 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в позові. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], зареєстрували шлюб 24.09.2010 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. 14.04.2014 року сторони розірвали шлюб, місце проживання дитини визначено з матір'ю та перебуває на її утриманні. Вказані обставини постають з пояснень сторін по справі. Відповідач, будучи працездатним, коштів на утримання дитини добровільно не надає. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу такої матеріальної допомоги на утримання дитини. На підставі встановлених і наведених судом фактів, визнання позову відповідачем, враховуючи вік дитини, з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Суд враховує, що випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У серпні 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 08 грудня 2010 року, актовий запис 1652. На підтвердження своїх вимог позивач вказувала, що сімейно-шлюбні відносини припинилися з відповідачем в лютому 2014 року. Спільне господарство не ведеться. Між позивачем та відповідачем втрачені почуття взаємної любові та поваги. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала та просила суд їх задовольнити. Відповідач також подав суду заяву про розгляд справу без його участі. Позовні вимоги визнавав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 08 грудня 2010 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 1652 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.12.2010 року). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.03.2011 року) Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, сторони бажають розірвати шлюб. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі встановлених фактів позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У серпні 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 14 липня 2012 року, актовий запис 567. На підтвердження своїх вимог позивач вказувала, що сімейно-шлюбні відносини припинилися з відповідачем в березні 2013 року через сварки по різним побутовим причинам. Між позивачем та відповідачем втрачені почуття взаємної любові та поваги. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала та просила суд їх задовольнити. Відповідач також подав суду заяву про розгляд справу без його участі. Позовні вимоги визнавав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 14 липня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 567(оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2012 року). Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, сторони бажають розірвати шлюб. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі встановлених фактів позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У серпні 2014 року до суду звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Просять встановити факт належності свідоцтва на право власності на квартиру [ADDRESS] від 13.06.1996 року, що виписане з незастережним виправленням на [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Зазначають, що КП«Квартирне управління» Кременчуцької міської ради відмовлено у внесенні змін до свідоцтва на право власності на квартиру [ADDRESS] від 13.06.1996 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів, на підставі розпорядження №4409/2, в частині зміни прізвищ власників та співвласників. У судовому засіданні заявники заяву підтримали, просили суд задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Полтавської області у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомляли, заперечень стосовно заяви не надали. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, передбачено розгляд судом справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 13.06.1996 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів, на підставі розпорядження №4409/2 видане свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В графі, де зазначені прізвища власників та співвласників, шариковою ручкою чорного кольору виправлено букву «ш» на букву «щ». Комунальним підприємством «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради заявникам відмовлено у внесенні змін до свідоцтва на право власності на квартиру [ADDRESS] від 13.06.1996 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів, на підставі розпорядження №4409/2, в частині зміни прізвищ власників та співвласників. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявникам для оформлення житлової субсидії та звернення до нотаріуса. З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленою особою

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У серпні 2014 року до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 20.08.2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м. Могилеву-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги. У сторін склались різні погляди на життя та на роль кожного з подружжя в сімейних відносинах. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Примирення та відновлення сімейних відносин є неможливим. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. З підстав, зазначених вище, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні вимоги позову визнала повністю, не заперечувала щодо його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Могилеву-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, 20.08.2005 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 153 (а.с. 3). Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07.02.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Могилеву-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася, сторони спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України та у зв'язку з заявою позивача суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У серпні 2014 року до суду із вказаним позовом звернувся [PERSON] Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON], після чого він фактично вступив у володіння спадщиною, яка складається з ? частини будинку [ADDRESS], оскільки як до смерті матері, так і після неї проживав і проживає у цьому помешканні. Однак, як зазначав позивач, з 24 жовтня 2001 року по 25 жовтня 2007 року він відбував покарання у місцях позбавлення волі і тому не зміг вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Тому вважає це поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини і просить суд встановити додатковий строк для її прийняття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, обґрунтувавши їх доводами, викладеними у позовній заяві. Відповідач до суду двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Тому судом було прийнято рішення про заочний розгляд даної справи. Третя особа до суду не з'явилась, направивши заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549, ст. 560 ЦК УРСР, норми якого діяли на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру судом встановлено, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] чи видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася (а.с. 33, 34). Судом встановлено, що [PERSON] з 02 жовтня 1990 року зареєстрований по [ADDRESS], тобто у спадковому будинку (а.с. 3). Аналізуючи у сукупності здобуті і досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичних дій, але не оформив права на спадщину, тому підстави для пред'явлення позову та спір з приводу спадщини у нього відсутні. На підставі ст. 549, 560 ЦК УРСР,

Outcome: dismissed