Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

у січні 2020 року [PERSON] звернулась до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2000 року, мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага одне до одного, разом вони не проживають з липня 2015 року, спільне господарство не ведуть, спір про спільне майно відсутній. За вказаних обставин, позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а тому просить не надавати строк для примирення, шлюб розірвати, після чого прізвище залишити їй [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити (а.с.24), відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення (а.с.25). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст. ст. 200 ч. 4, 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому засіданні та дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 25.11.2000 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.3,4). Згідно з довідкою, виданою начальником ВОБ Машівської селищної ради Полтавської області Пасічник Т.М. №66 від 10.01.2020 р., позивачка [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] разом з сином (а.с.7). За інформацією, наданою виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Полтавської області №02-37/33 від 23.01.2020 р., відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, з липня 2015 р. подружні відносини припинилися, спільного господарства не ведуть, можливість зберегти сім`ю втрачена, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємної поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а тому суд доходить висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Прізвище позивачки [PERSON] на її прохання не змінювати і залишити [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст. 142 ЦПК України, позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved