Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У січні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) № 001/3052/07 від 20 лютого 2007 року в розмірі 902 грн. 22 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що за договором факторингу укладеного з публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» 25 червня 2011 року, товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» придбало право вимоги до [PERSON] за договором про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) № 001/3052/07 від 20 лютого 2007 року. Оскільки [PERSON] не вчинює дій направлених на погашення наявної за вищевказаним договором заборгованості, товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» просить стягнути її з відповідача в примусовому порядку. В судове засідання представник товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 42), проте подав до суду заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити, а також не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку за його відсутністю (а.с. 45). Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином проте на адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою поштового відділення зв'язку «не проживає» (а.с. 43). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 20 лютого 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) № 001/3052/07 (а.с. 5-7). На виконання умов вказаного договору закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») відкрило [PERSON] відновлювальну кредитну лінію в розмірі 1000 грн. 00 коп. зі строком дії 1461 календарних днів. В зв'язку із невиконанням [PERSON] умов вищевказаного договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними, виникла заборгованість. 25 червня 2011 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 01/06/11 (а.с. 17-24), згідно якого останнє набуло право грошової вимоги та стало кредитором за кредитними договорами, в тому числі і за договором про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) № 001/3052/07 від 20 лютого 2007 року. Станом на 23 травня 2013 року заборгованість [PERSON] перед товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» становила 902 грн. 22 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Стаття 629 цього ж Кодексу встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається зі змісту ч.1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога.) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості, відповідачем не надано. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про видачу та обслуговування міжнародних кредитних карток № 001/3052/07 від 20 лютого 2007 року є обґрунтованим та підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» підлягає стягненню 229 грн. 40 коп. витрат з оплати судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved