Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дітей та стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне сумісне життя в них не склалося і з серпня 2017 року вони спільно не проживають, діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати й утримувати дітей. Відповідач у добровільному порядку коштів на їхнє утримання не надає хоча має таку можливість, оскільки час від часу виїзджає на заробітки за межі Укранїи, а саме в Республіку Польща та отримує хоч і не стабільні, однак високі доходи. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила про задоволення позову. Крім того зазначила, що вона працює на посаді секретаря Вербівської сільської ради, отримує заробітну плату у розмірі 4700 гривень на місяць. Син [PERSON], навчається в фізико-технічному ліцеї при Івано-Франківському університеті нафти і газу та потребує значних витрат на проїзд, оплату за проживання, придбання продуктів харчування, одягу, тощо, а дочка навчається в п'ятому класі Рожнятівської ЗОШ, що теж потребує значних витрат на її утримання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду невідомі. А тому суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їхнє народження (а.с. 7-8). Діти на даний час проживають разом з позивачкою в задовільних матеріально-побутових умовах та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою №793 виданої Вербівською сільською радою 21 вересня 2017 року та актом обстеження матеріально-побутових умов від 21 вересня 2017 року (а.с.5-6). Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувач може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою. Позивач працює та матеріально утримує дітей. Однак, відповідач як батько дітей повинен брати також участь у їх вихованні та утриманні. Даних про те, що відповідач фізично не може працювати та утримувати дітей судом не встановлено. Разом з тим, позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти по 2000 гривень на одну дитину щомісячно, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей, однак у меншому розмірі ніж заявлений позивачкою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З врахуванням ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved