Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

У січні 2019 року позивач публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк (далі ПАТ АБ Укргазбанк) звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30 листопада 2016 року між ПАТ АБ Укргазбанк та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №A37-0095370-16-START. Згідно з укладеним договором банк видав відповідачеві кредитну картку, відкрив картковий рахунок. [PERSON] отримав кредит у вигляді несанкціонованого овердрафту у сумі 662,95 грн. ПАТ АБ Укргазбанк стверджувало, що відповідач своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування ним у строки, визначені договором. Зважаючи на те, що позичальник не дотримувався умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 30 листопада 2016 року №A37-0095370-16-START, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором у сумі 967,98 грн, у тому числі заборгованість за несанкціонованим овердрафтом у сумі 662,95 грн, проценти, нараховані за користування несанкціонованим овердрафтом, у сумі 305,03 грн. ПАТ АБ Укргазбанк просило суд присудити з відповідача на його користь судовий збір у сумі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання, призначені на 10 год 00 хв 28 березня 2019 року та 10 год 00 хв 08 травня 2019 року, не зявився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 30 листопада 2016 року [PERSON] підписав заяву-анкету №A37-0095370-16-START про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція на укладення якого була опублікована у газеті Урядовий курєр (номер від 09 грудня 2014 року №229) та розміщена на веб-сайті банку www.ukrgasbank.com. У заяві-анкеті від 30 листопада 2016 року №A37-0095370-16-START указано, що з її підписанням [PERSON] підтверджує акцептування публічної пропозиції ПАТ АБ Укргазбанк на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та приєднання до умов договору. Датою укладення договору є дата підписання [PERSON] заяви-анкети, номером договору номер заяви-анкети. Аналізуючи вказані вище положення законодавства України, а також враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що [PERSON], підписавши заяву-анкету від 30 листопада 2016 року №A37-0095370-16-START, уклав договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 30 листопада 2016 року №A37-0095370-16-START. За умовами укладеного між ПАТ АБ Укргазбанк та [PERSON] договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 30 листопада 2016 року №A37-0095370-16-START, банком видано відповідачеві кредитну картку [NUMBER] та відкрито картковий рахунок. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобовязується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] отримав кредит у вигляді несанкціонованого овердрафту у сумі 662,95 грн (а. с. 26-32). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак [PERSON] не виконує взяті на себе за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 30 листопада 2016 року №A37-0095370-16-START зобовязання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, станом на 06 листопада 2018 року допустив заборгованість у сумі 967,98 грн, у тому числі заборгованість за несанкціонованим овердрафтом у сумі 662,95 грн, проценти, нараховані за користування несанкціонованим овердрафтом, у сумі 305,03 грн. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що предявленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і предявлення до нього позову. У звязку з простроченням позичальником [PERSON] сплати кредиту та процентів за користування ним, ПАТ АБ Укргазбанк звернулося до відповідача з вимогою про дострокове повернення кредиту. Проте [PERSON] залишив вимогу банку без задоволення. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АБ Укргазбанк заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 30 листопада 2016 року №A37-0095370-16-START у сумі 967,98 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 258, 267, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 612, 625, 626-628, 634, 639, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved