Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 18768 грн. 87 коп. та судові витрати по справі в розмірі 1378 грн. 00 коп. В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн. 00 коп. В результаті ДТП з вини [PERSON], був пошкоджений автомобіль «Mitsubishi Lancer» державний номер [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON]. На дату скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно висновку №449/11 експертного дослідження складеного судовим експертом [PERSON] 30.11.2011 року розмір матеріального збитку спричиненого власнику пошкодженого автомобіля становить 22710 грн. 85 коп. Завдана шкода особисто [PERSON] відшкодована не була. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п.«а» п.41.1 ст. 41 Закону, розглянувши заяву водія пошкодженого автомобіля та зібрані документи по ДТП, позивачем було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено страховику [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 18768 грн. 87 коп., у зв'язку зі зазначеним, позивач вимушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Встановлено, що 29 січня 2011 року о 17 год. 05 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ 21073», державний номер [NUMBER], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, під час руху при виникненні перешкоди у вигляді автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який стояв попереду на смузі його руху, завчасно не вжив всіх заходів щодо зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного його об'їзду, у разі чого допустив з ним зіткнення, тим самим [PERSON] скоїв ДТП. Транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, водій [PERSON] та пасажир його автомобіля [PERSON] отримали тілесні ушкодження. В результаті чого, співробітниками ДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП (арк.с.15-16). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн. 00 коп. (арк.с.15-16). Відповідно до абзацу 2 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу автомобіля «МІЦУБІСІ ЛАНСЕР» реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (арк.с.11). Згідно довіреності від 17.10.2008 року, посвідченої приватним нотаріусом та зареєстрованої в реєстрі за №2378, [PERSON] та [PERSON] мають право розпоряджатися від імені [PERSON] належним останньому автомобілем «МІЦУБІСІ ЛАНСЕР» реєстраційний номер [NUMBER] (арк.с.12). Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/2578337, було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», строком дії з 14.05.2010 року до 13.05.2011 року, включно (арк.с.10). Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність на умовах визначених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів». Згідно ст. ст. 5, 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-ІV, об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.9.3 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Так, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №449/11 від 30.11.2011 року по факту спричинення аварійних пошкоджень автомобілю «МІЦУБІСІ ЛАНСЕР» реєстраційний номер [NUMBER], матеріальний збиток складає 22710 грн. 85 коп. (арк.с.19-25). Моторним (транспортним) страховим бюро України на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 4.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розглянуто заяву водія пошкодженого автомобіля та прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено страховику [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 18768 грн. 87 коп., що підтверджується платіжним дорученням №888 від 27.02.2013 року (арк.с.31). Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове бюро після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Статтями 1187, 1188 ЦК України, пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 (зі змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 18768 грн. 87 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved