Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності наспадкове домоволодіння, яке знаходиться в смт. Перегінське, вул. Грушевського, 2 Рожнятівського району Івано-Франківської області та земельну ділянку , площею 0, 1350 га, що знаходиться за тією ж адресою. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що 27 травня 2018 року померла її мати і після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння та земельну ділянку, які знаходиться в смт. Перегінське, вул. Грушевського, 2 Рожнятівського району Івано-Франківської області. Вона є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі відповідної заяви у нотаріальну контору. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Для оформлення своїх спадкових прав вона звернувся в нотаріальну контору, проте нотаріус відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю документу власності на спадкове майно. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримала, а представник відповідача позов визнала у повному обємі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копіями свідоцтв про розірвання шлюбу (а.с.5), про народження (а.с. 9), про укладення шлюбу (а.с. 10) та про смерть (а.с. 11), підтверджено, що 07 травня 2016 року померла мати позивачки [PERSON]. Копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ФОП Федоренко (а.с. 13-15) та копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 558894 (а.с. 16) підтверджено, що [PERSON] була власником домоволодіння, яке знаходиться в смт. Перегінське, вул. Грушевського, 2 Рожнятівського району Івано-Франківської області та земельну ділянку , площею 0, 1350 га, що знаходиться за тією ж адресою. Постановою нотаріуса від 11 листопада 2016 року № 1069/02-14 (а.с.12) підтверджено, що позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено, у звязку з відсутністю документа власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка є Дочкою [PERSON], яка на день смерті була власником спадкового домоволодіння та земельної ділянки. Інших спадкоємців першої черги немає. Отже позивачка має право на спадкування як єдиний спадкоємець першої черги за законом. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved