Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

У серпні 2019 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стислий виклад обставин та зміст позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26.10.2005 року між позивачем та [PERSON] укладено Договір кредиту № 99, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 47 000 дол. США. Позичальник зобов`язалася сплачувати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом у розмірі 13,75 %, та повернути кредит до 25 жовтня 2020 року. Однак, у порушення умов вказаного Договору кредиту та норм чинного законодавства, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку із чим має перед Банком заборгованість, яка з урахуванням строкової заборгованості, простроченої заборгованості, строкової заборгованості за відсотками та простроченої заборгованості за відсотками станом на 18.06.2019 р. складає 6 785,86 дол. США (еквівалент в гривні становить 179 295,62 грн.). Позивача просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 2689,43 грн. Також, позивач просить встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення, відповідно до п. 10 ст. 265 ЦПК України. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 59). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 року замінено позивача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (а.с. 73). У судове засідання представник позивачане з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання направив заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Обставини справи, що встановлені судом. 07 серпня 2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», далі - Банк) та [PERSON] укладено Договір кредиту № 99, відповідно до п. 1.1. якого кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів у сумі 47000 доларів США зі сплатою 13,75 % річних за користування кредитом щомісячно та порядком повернення суми кредиту до 20-го числа кожного місяця згідно із наведеним у договорі графіком та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 25 жовтня 2020 року (включно), на умовах, визначених цим Договором або дострокового повернення у випадках передбачених цим Договором. Як передбачено п. 2.4. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на фктичну суму заборгованості за кредитом за фактичну кількість днів користування кредитом у період (28-29-30-31/360), щомісячно в передостанній робочий день поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повному обсязі в день такого повернення. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. Згідно із п. 2.5. Договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за тим, в якому нараховані такі проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом у повному обсязі в день такого повернення. У випадку, якщо 20-те число місяця є неробочим або вихідним днем, то позивач зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів, згідно з п. 2.4. цього Договору у попередній робочий день. Повернення заборгованості за цим Договором здійснюється у наступній черговості: комісії за дострокове повернення кредиту або частини кредиту у випадках передбачених цим Договором та інші комісії, передбачені цим Договором; прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; строкова заборгованість за кредитом; пеня за прострочення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом; штрафи; витрати кредитора на здійснення забезпечення заставою вимоги за цим Договором, інші витрати кредитора, що пов`язані із захистом свого порушеного права у разі невиконання/неналежного виконання Позичальником обов`язків за цим Договором (п. 2.6. Договору). За змістом п.п. 3.3.5., 3.3.7. та 3.3.8. Договору Позичальник зобов`язався суворо дотримуватися положень цього Договору, а також договорів визначених у п. 1.3. цього Договору у тому числі в будь-якому разі повернути Кредит не пізніше кінцевого терміну його повернення, вказаного у п.п. 1.1. цього Договору. Також, Позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом у порядку, визначеному у п.п. 2.5., 2.6. цього Договору та комісії, у порядку визначеному цим Договором, а також повернути з дотриманням графіка, визначеного у п. 1.1. цього Договору. Згідно із п.п. 3.2.3 Договору Кредитор має право вимагати повернення у повному обсязі існуючої заборгованості за кредитом, сплати нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, можливих пень та штрафів. Також, Кредитор має право додатково до прав, вказаних у п.п. 3.2.1. - 3.2.7. цього Договору, користуватися іншими правами, що випливають з цього Договору та передбачені ним та/або чинним законодавством України (п.п. 3.2.8. Договору). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, у зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань за Договором у відповідача перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 18.06.2019 рік становить 6785,86 доларів США (еквівалент у гривні становить 179 295 (сто сімдесят дев`ять двісті дев`яносто п`ять) грн. 62 коп.), яка складається із: -строкова заборгованість - 4457 дол. США (еквівалент у гривні становить 117 762,61 грн.); -прострочена заборгованість - 2218,02 дол. США (еквівалент у гривані становить 58 604,40 грн.); -строкова заборгованість за відсотками - 53,77 дол. США (еквівалент у гривні становить 1420,71 грн.); -прострочена заборгованість за відсотками - 57,07 дол. США (еквівалент у гривні становить 1507,90 грн.). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Із аналізу вказаної норми чинного законодавства слідує, що дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідність до вимог ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. У відповідність до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам у справі, враховуючи те, що зобов`язання [PERSON] за кредитним договором від 26.10.2005 року, укладеним між останньою та банком, належним чином не виконуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог АТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості. Отже, виходячи із норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та беручи до уваги, що на день постановлення рішення курс гривні до 1 долара, встановлений Національним Банком України на 13.05.2020 року, становить 26,7947 грн., тому розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача становить 181 793 (сто вісімдесят одна тисяча сімсот дев`яносто три) грн. 19 коп. У своїх позовних вимогах позивач просить також встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України. Так, згідно із ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Оскільки ухвалення рішення у цій частині є правом суду, а позивач не обґрунтував доцільності застосування цієї норми, - суд не вбачає за необхідне її застосування. Тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. На підставі викладеного, та

Outcome: partial