Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 11 березня 2009 року помер рідний брат позивача у справі - [PERSON]. За життя [PERSON], 17 лютого 2009 року заповів усе своє майно [PERSON] На момент смерті [PERSON] проживав зі своєю дружиною - [PERSON], яка на цей час вважалася непрацездатною особою, що зумовлено її пенсійним віком, у звязку з чим, остання є спадкоємцем 1/2 частини усього майна, яке належало [PERSON] на момент смерті незалежно від наявності заповіту. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори [PERSON] від 17 липня 2013 року на підставі заповіту, посвідченого 17 лютого 2009 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON], спадкоємцем на ? частину будинку № 23 по вул. Радянській в м. Боярка, Київської області є [PERSON]. Однак зважаючи на те, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, остання не має змоги отримати у спадщину частину земельної ділянки на якій розташовано вказаний вище будинок. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону, позивач просила суд: визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки, яка розташована по вул. Радянська, 23. В м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області, стягнувши з відповідача на її користь судові витрати у справі. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити. Відповідач проти позову заперечувала, посилаючись на недійсність заповіту складеного [PERSON], просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. З огляду на ч. 1 ст. 1241 малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половини частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом ( обовязкова частка). Судом установлено, що 11 березня 2009 року помер рідний брат позивача у справі - [PERSON]. На випадок смерті, [PERSON], 17.02.2009 року заповів усе своє майно позивачу. Оскільки відповідач, яка є дружиною спадкодавця, на момент його смерті вважалася непрацездатною особою, що зумовлено її пенсійним віком, то на підставі ч. 1 ст. 1241 ЦК України , вона успадковує, незалежно від змісту заповіту, половину всього майна, яке належало [PERSON] на момент його смерті. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори від 17 липня 2013 року на підставі заповіту, посвідченого 17 лютого 2009 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу, спадкоємцем ? частини майна вказаного в заповіті є позивач. Вказані вище обставини, встановлені рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, яке набрало законної сили від 14 травня 2014 року ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна в натурі, а також матеріалами спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 25.09.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спірної спадкової ділянки, що належала померлому 11 березня 2009 року - [PERSON] у звязку з відсутністю документу, який підтверджує право власності померлого на вказану вище земельну ділянку. Проте, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини належала земельна ділянка площею 0.0698 га з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Радянська, 23, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 19 вересня 2000 року наданого відповідачем у судовому засіданні. За таких обставин, аналізуючи досліджені у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved