Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визначення додаткового строку для подання заяви про\~ прийняття спадщини, в якому з урахуванням уточнень, просила встановити факт родинних відносин з [PERSON] , а саме, що вони є рідними сестрами, та визначити\~ додатковий\~ строк\~ тривалістю у три місяці для подання заяви до нотаріальної контори\~\~ або\~\~ приватного\~\~ нотаріуса про\~ прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] у віці 73 роки\~ померла [PERSON] , яка доводиться їй рідною сестрою. Свідоцтво про народження сестри не збереглося, а також відсутні відомості\~ про народження сестри в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. При цьому [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом другої черги. Після смерті сестри відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну ділянку площею 5,49 умовних кадастрових гектарів\~ із земель колишнього\~ КСП «Червоний партизан» на території колишньої Козарівської сільської ради Носівського району\~ Чернігівської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293557, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 436 від 213 серпня 1998 року. Вважає, що з поважних причин не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини\~ після смерті [PERSON] , оскільки мала поганий стан здоров`я, часто хворіла на час подання заяви про прийняття спадщини, що перешкоджало у встановлений законом шестимісячний\~ строк\~ вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На спадщину, окрім [PERSON] , ніхто не претендує. Ухвалою суду від 13 серпня\~ 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28 серпня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 вересня 2020 року. 18 вересня 2020 року\~ судове засідання у даній цивільній справі не відбулося у зв`язку з участю головуючого по справі судді Крупини А.О. на навчанні. При цьому розгляд справи було відкладено до 06 жовтня 2020 року. Позивач у судовому засіданні 06 жовтня 2020 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Носівської ОТГ в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, подав до суду письмову заяву від 27\~ серпня 2020 року про розгляд справи без участі відповідача.\~ Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1 ст. 319 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] \~ у віці 73 роки у місті Чернігів померла [PERSON] . Із свідоцтва про одруження від 30 вересня 1960 року серії [NUMBER] убачається, що [PERSON] одружилась з [PERSON] , та після реєстрації одруження їй було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а. с. 8). Відповідно до витягу з Державного реєстру\~ актів цивільного стану\~ громадян\~ про відсутність\~ актового запису\~ цивільного стану від 31 січня 2018 року № 00019490184\~ за періоди з 01 січня 1930 року та по 31 грудня 1936 року та з 01 січня 1945 року та по 31 січня 2018 року актовий запис\~ про народження\~ [PERSON] по м. Носівка\~ Носівського району Чернігівської області не виявлено (а. с. 13). Водночас, із свідоцтва про народження [PERSON] від 30 липня 1992 року серії\~ [NUMBER] , яка народилася [INFO] , вбачається, що її батьками записані: [PERSON] батько, [PERSON] мати (а. с. 11). 21\~ листопада\~ 1975 року [PERSON] одружилася з [PERSON] , унаслідок чого її прізвище було змінено на « [PERSON] » (а. с.12). Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] \~ дала показання, що мешкає\~\~ у\~\~ [ADDRESS] . У будинку за [ADDRESS] \~ у цьому ж селі разом з батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] до одруження мешкала донька [PERSON] , яка доводилась рідною сестрою [PERSON] . Після одруження [PERSON] отримала прізвище [PERSON] . За життя [PERSON] визнавала сестрою позивачку [PERSON] .\~ У квітні 2007 року. [PERSON] здійснювала поховання [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що проживає в [ADDRESS] у цьому ж селі, раніше проживала сім`я Різень, яка складалась зі [PERSON] (батька), [PERSON] (матері), сестер\~ [PERSON] та [PERSON] , яка є позивачкою у цій справі. Чи перебувала [PERSON] у лікарні після смерті сестри\~ [PERSON] та який період, не пригадує. Підстав для сумніву в достовірності таких показань свідків\~ у суду немає. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Пунктом 10 вказаної вище постанови визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. Заявник зазначає, що встановлення факту родинних відносин, а саме того факту, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] необхідне для оформлення документів для подальшого прийняття спадщини. Таким чином, виходячи з досліджених доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, а також те, що документи, які можуть підтвердити родинні зв`язки цих осіб, відновини неможливо, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] (до одруження [PERSON] ) є рідною сестрою [PERSON] \~ (до одруження [PERSON] ), а тому позов у цій частині підлягає задоволенню. Щодо поважності пропущеного строку для прийняття спадщини, то судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не зверталась, а спадкова справа не заводилась (лист Носівської районної державної нотаріальної контори від 15 серпня 2020 року № 603/01-16 (а. с. 35). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи викладене, згідно з частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані за наявності сукупності обставин, коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, та ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон ґарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Надані [PERSON] копії медичних довідок не містять інформації, на якому саме лікуванні перебував позивач, також відсутні виписні епікризи на підтвердження перебування позивача на стаціонарному лікуванні за період з 13 квітня 2007 року по 13 жовтня 2007 року. Отже, належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали їй звернутися з відповідною заявою, суду не надано. Позивачу було достовірно відомо про те, що [PERSON] \~ померла [INFO] , що підтверджується як поясненнями самої [PERSON] , так і показами свідків [PERSON] та [PERSON] , а також дана обставина визнається сторонами та ними не оспорюється. Отже, жодних непереборних обставин та перешкод у позивача для подачі протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини не існувало. Таким чином, позивач не надав суду доказів поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Отже, позивачу підлягає поверненню судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог до відкриття провадження у справі. На підставі ст. 1268-1270, 1272 ЦК України та,

Outcome: partial