Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] (далі по текст - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), [PERSON] (далі - відповідач-2), [PERSON] (далі - відповідач-3), [PERSON] (далі - відповідач-4), [PERSON] (далі - відповідач-5), яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідач-6) та Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач-7) про зміну договору найму житлового приміщення. У позовній заяві позивач просить, змінити договір найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , надавши у користування: кімнату № 2 площею 12,6 кв.м - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; кімнату № 3 площею 12,7 кв.м - [PERSON] та [PERSON] ; кімнату № 5 площею 17,1 кв.м - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; інші приміщення житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] - залишити у спільному користуванні. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.01.2003 року Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією, на підставі Розпорядження голови Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 1908 від 18.11.2002 року, був виданий Ордер на жиле приміщення ([NUMBER]) [PERSON] з сім`єю з 7 (семи) осіб на право зайняття жилого приміщення жилою площею 42,4 кв.м., яке складається з 3 (трьох) кімнат в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 106,1 кв.м., житлова площа - 55,3 кв.м. У спірному приміщенні жилою площею 42,4 кв.м, яке складається з 3 (трьох) кімнат № 2,3,5 , зареєстровані та проживають 8 (вісім) осіб, а саме: [PERSON] (наймач); [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ). Зазначені вище особи, які проживають у спірному приміщенні, бажають змінити договір найму спірного приміщення, уклавши окремі договори найму, проте не дійшли згоди щодо того, яким саме чином зазначений договір найму спірного приміщення буде змінено. Разом з тим, між позивачкою, наймачем та членами сім`ї наймача виникають постійні суперечки щодо того, хто саме та яку саме частку витрат на утримання спірного приміщення має сплачувати. 20.11.2019 року позивачка звернулась письмово із заявою до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, із проханням розглянути питання про зміну договору найму спірної квартири та поділу особового рахунку на три частини (тобто укладенні окремих договорів найму). Проте, листом від 16.12.2019 року Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації було відмовлено в укладенні окремих договорів найму зазначених вище житлових кімнат спірного приміщення, з підстави невідповідності частин (жилих кімнат) спірного приміщення ЖК України, та запропоновано вирішити спір в судовому порядку. Незважаючи на те, що за розмірами жилої площі усі частини спірного приміщення (жилі кімнати) є меншими від мінімального розміру жилої площі на кожну особу, на думку позивача таке зменшення є незначним і не порушить житлових прав осіб, проживаючих на даний час у спірному приміщенні. У відзиві на позову заяву від 17.09.2020 року Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація зазначила, що не можуть бути самостійним предметом договору найму жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розмір менше від встановленого для надання одній особі. При укладанні окремих договорів найму в кімнаті № 2 припадатиме 4,2 кв. м. на особу, в кімнаті № 3 - 4,2 кв.м. на особу, в кімнаті № 5 припадатиме 5,7 кв. м. на особу, що не відповідає встановленим нормам, а також призведе до штучного погіршення умов. Окремий договорі не може бути укладено, якщо це призведе до погіршення житлових умов позивача, тому у позові слід відмовити. У відповіді на відзив від 06.10.2020 року, вказано, що позивач та відповідачі 1-6 з 2003 року перебувають в черзі на поліпшення житлових умов, а отже задоволення даного позову не призведе до штучного погіршення житлових умов і як до наслідку постановлення їх на облік. Ухвалою суду від 30.01.2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13.04.2020 року. Ухвалою суду від 24.06.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті на 10.09.2020 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнач, просив його задовольнити, зазначив, що вони і так проживають у зазначених кімнатах з порушенням норм на одну людину. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що позов визнають. Відповідач Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не направляла. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача-3, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до висновку про відмову в позові, з огляду на наступне. Із матеріалів справи вбачається, що22.01.2003 року Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією, на підставі Розпорядження голови Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 1908 від 18.11.2002 року, був виданий Ордер на жиле приміщення [NUMBER] [PERSON] з сім`єю з 7 (семи) осіб на право зайняття жилого приміщення жилою площею 42,4 кв.м., яке складається з 3 (трьох) кімнат в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 03.12.2019 року № 43245, квартира [ADDRESS] має такі показники: загальна площа - 106,1 кв.м., житлова площа - 55,3 кв.м. Судом встановлено та підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання особи, що за адресою [ADDRESS] , зареєстровані та проживають 8 (вісім) осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ). Листом від 16.12.2019 року №109-109/ОПП/К-2812 Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація на заяву [PERSON] від 27.11.2019 року відповіла, що не можуть бути самостійним предметом договору найму жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розмір менше від встановленого для надання одній особі. На кожну особу повинна припадати не менше 9,0 кв.м. жилої площі. Спірне приміщення не відповідає вимогам ст. 63 Житлового кодексу, тому не може бути виділено для укладання окремих договорів найму. Так, згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 61 ЖК Української РСР користування жилими приміщеннями у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Договір найму житлового жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з пунктом 15 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, користування всіма приміщеннями квартир у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється на підставі договорів найму або оренди. Відповідно до статті 103 ЖК Української РСР договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за з згодою наймача, членів його сім`ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною першою статті 104 ЖК Української РСР передбачено, що член сім`ї наймача праві вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає статті 63 цього Кодексу. Право члена сім`ї наймача на зміну договору найму пов`язане із закріпленим в статті 64 ЖК Української РСР принципу рівності прав і обов`язків всіх членів сім`ї. Житлове законодавство не визначає обставин, за яких виникає необхідність зміни договору найму житлового приміщення за вимогою члена сім`ї наймача. Найчастіше вони виникають при припиненні шлюбних відносин, виділенні повнолітніх дітей в окрему сім`ю тощо. Зміна договору найму використовується для уникнення конфліктів в сім`ї у зв`язку із спільним використанням жилих приміщень, умовами його оплати в утримання. Умови, при яких допускається зміна договору найму жилого приміщення є: - згода наймача, членів його сім`ї і наймодавця, - відповідність розміру жилої площі, щодо якої укладається окремий договір найму, нормативам, - відповідність умов жилого приміщення вимогам статті 63 ЖК Української РСР. Частина 2 статті 104 ЖК Української РСР передбачено, що у разі відмови членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно із статтею 63 ЖК Української РСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Відповідно до частини першої статті 48 ЖК Української РСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Статтею 47 ЖК Української РСР встановлена норма жилої площі 13,65 квадратного метра на одну особу. Згідно з постановою виконкому Київської міської Ради народних депутатів і президії Київської міської ради профспілок від 30 квітня 1991р. № 234 визначено рівень середньої забезпеченості громадян у м. Києві жилою площею - 9,0 кв. м на одну особу. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що в силу статті 104 ЖК Української РСР суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак, поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Порядок користування житлом наймачем та особами, які постійно проживають разом з ним, визначається за домовленістю між ними, а у разі спору - встановлюється за рішенням суду (частина 4 статті 816 ЦК України). З плану квартири [NUMBER] вбачається, що вона складається з житлових кімнат площею: 12,6 кв. м, 12.7 кв. м, 12,7 кв. м., 13,4 кв.м., 11,1 кв. м., 6,2 кв.м. Виходячи з вищевикладеного, виділення сторонам у користування житлових кімнат площею 12,6 кв. м., 12,7 кв. м., 17.1 кв. м., суперечитиме чинному законодавству, оскільки жодна з кімнат не забезпечить мінімальної житлової площі для вказаних осіб, в тому числі неповнолітньої особи. Так, укладанні окремих договорів найму в кімнаті № 2 припадатиме 4,2 кв. м. на особу, в кімнаті № 3 - 4,2 кв.м. на особу, в кімнаті № 5 припадатиме 5,7 кв. м. на особу, що не відповідає встановленим нормам, а також призведе до штучного погіршення житлових умов. Наведене вище узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 206/4576/15-ц (провадження № 61-21352св18). Наведене вище узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 206/4576/15-ц (провадження № 61-21352св18). Доводи позивача про те, що виділення сторонам окремих приміщень не порушує прав та законних інтересів зареєстрованих у квартирі осіб, оскільки вони і так на даний час проживають в кімнатах з порушенням житлових вимог, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, вони ґрунтуються на власному тлумаченні позивача спірних правовідносин і положень статей 48, 63, 64, 103, 104 ЖК Української РСР, та не дають підстав для задоволення позову. Таким чином, з урахуванням розміру жилої площі, що припадає на кожного члена сім`ї є неможливим виділення окремих приміщень без порушення санітарних норм на житлове приміщення, такий виділ порушуватиме права та законні інтереси інших членів сім`ї та погіршуватиме житлові умови всіх членів сім`ї, а тому законних підстав для задоволення позову немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed