overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У серпні 2014 року до суду із вказаною заявою звернувся [PERSON] Просить встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO], свідоцтва про право власності на житло [ADDRESS] яке видано 20.09.1991 року Кременчуцькою міською Радою народних депутатів, на ім'я [PERSON] та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстром № 1 від 10.10.1991 року. Заявник підтримав заяву і просив її задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Першої кременчуцької державної нотаріальної контори надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO], помер [PERSON]. При зверненні заявника [PERSON] до державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого батька [PERSON] йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у свідоцтві про право власності на житло № 1140, виданого Кременчуцькою міською Радою народних депутатів 10.10.1991 року зазначено прізвище померлого власника як [PERSON], а у свідоцтві про смерть зазначено [PERSON]. Факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло [ADDRESS] яке видано 10.10.1991 року Кременчуцькою міською Радою народних депутатів, на ім'я [PERSON], експертним висновком від 10.06.2014 року, довідкою про реєстрацію та проживання від 15.06.2014, копією паспорта померлого [PERSON] Заінтересована особа не подала належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. Таким чином, заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки не була спростована. Необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло [ADDRESS] яке видано 10.10.1991 року Кременчуцькою міською Радою народних депутатів, на ім'я [PERSON] та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстром № 1 від 10.10.1991 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У серпні 2014 року до суду із вказаною заявою звернулась [PERSON] Просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 13.06.1996 року (реєстровий № 1-639) Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою на спадкове майно, 1/3 частину квартири [ADDRESS] на прізвище «[PERSON]» дійсно належить «[PERSON]». Заявник підтримала заяву і просить її задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Першої кременчуцької державної нотаріальної контори надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 13.06.1996 року Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-639, а саме на квартиру [ADDRESS]. При зверненні заявника до нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори про виправлення помилки у правовстановлюючому документі їй повідомлено про те, що вказана нотаріальна дія чинним Законодавством України не передбачена. Факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.1996 року реєстраційний № 1-639 на 1/3 частину квартири [ADDRESS] підтверджується наступними доказами: довідкою про склад сім'ї та реєстрацію від 05.12.2013 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.07.2014 року, трудовою книжкою заявника, Заінтересована особа не подала належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. Таким чином, заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки не була спростована. Необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.1996 року реєстраційний № 1-639 на 1/3 частину квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У серпні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 01 вересня 2012 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 287. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюбне та сімейне життя із відповідачем не склалося у зв'язку із різними поглядами на шлюб, виховання спільного від шлюбу сина та відсутністю порозуміння на спільне сімейне та подружнє життя, що негативно вплинуло на сімейні та шлюбні відносини. На даний час сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Вважає, що примирення між ними не можливе. У судове засідання позивач не з'явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, у якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 01 вересня 2012 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON], про що свідчить наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області. З огляду на викладене, та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнала, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У серпні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 03 листопада 2000 року Калитянською селищною радою Броварського району Київської області, актовий запис № 24. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим, основною причиною розладу сімейних стосунків стало те, що відповідач створив іншу сім'ю, з якою і проживає на даний час. Із червня 2013 року позивач з відповідачем не проживають разом, не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, тому шлюб існує лише формально та суперечить інтересам позивача. У зв'язку із викладеним, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не з'явилася. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання також не з'явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 03 листопада 2000 року Калитянською селищною радою Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження сім'ї без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

У серпні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 05 травня 1990 року виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 7. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що сімейне життя із відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають їх дорослі діти, що негативно впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє позивачу душевні страждання. На даний час ведення між подружжям спільного господарства та сумісне проживання припинено та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що примирення між ними не можливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити, одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що 05 травня 1990 року виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 7, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2014 року, з метою збереження сім'ї, сторонам надавався строк для примирення - два місяці. Постановою № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року передбачено, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один із них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що сторони після наданого строку на примирення не примирилися, між ними припинені шлюбні стосунки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У серпні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 14 липня 2001 року виконавчим комітетом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 7. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим, оскільки постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний із подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. На даний час сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Шлюб носить формальний характер. Вважає, що примирення між ними не можливе. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дочок. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання надали заяви, у яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 14 липня 2001 року виконавчим комітетом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON] (а.с.4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 5-6). З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

У серпні 2014 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 22 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 608. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюбне та сімейне життя із відповідачем не склалося у зв'язку із різними поглядами на шлюб та відсутністю порозуміння на спільне сімейне та подружнє життя. На даний час сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Вважає, що примирення між ними не можливе. Від спільного подружнього життя дітей не мають. У судове засідання позивач не з'явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 22 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після одруження [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін дітей не має. З огляду на викладене, та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У серпні 2014 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що від сумісних відносин з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, відповідач у добровільному порядку не приймає участі у її матеріальному утриманні. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В заяві, що надійшла в судове засідання, позивач підтримала свої позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони в зареєстрованому шлюбі не перебувають. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04.11.2003 року відділом РАЦС Арбузинського РУЮ Миколаївської області (а.с.4). Дитина проживає разом з матір'ю в [ADDRESS] та знаходиться на утриманні позивача. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як випливає із змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька( ст. 183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Враховуючи те, що відповідач не працює, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку(доходу) відповідача. Розмір щомісячних стягнень не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності до вимог ч.2 ст. 182 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

У серпні 2014 року заявник [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що 03 вересня 1975 року Жданівським заводом важкого машинобудування на її ім'я видана трудова книжка, на першій сторінці якої, а саме при написанні її прізвища передостання літера «и» наведена чорнилом, у зв'язку із чим складається враження, що у прізвищі було допущено виправлення. Через це при її зверненні до Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області із заявою про призначення їй пенсії, [PERSON] було відмовлено, у зв'язку із допущенням вказаного виправлення у трудовій книжці. Оскільки даний факт позбавляє її можливості оформити право на пенсію, просила встановити факт належності їй трудової книжки від 03 вересня 1975 року. Заявник у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, вирішення спору залишила на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, правильність написання прізвища заявника підтверджується паспортом громадянина України, виданим 24.02.2001 року Іллічівським РВ ММУ УМВС України в Донецькій області, відповідно до якого [PERSON] народилась [INFO] у м. Маріуполі Донецької області. Разом з тим, із трудової книжки від 03 вересня 1975 року вбачається, що у прізвищі її власника, [PERSON], передостання літера «и» наведена чорнилом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за умови, що організація, яка видала правовстановлюючий документ не має можливості внести до нього виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки.

Outcome: approved