Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач згідно договору зобовязувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням під час навчання в університеті згідно із затвердженим розрахунком. Проте дане зобовязання не виконав, сума витрат складає 18\~384 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 58 коп. Просить суд позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить суд постановити заочне рішення, розглянути справу за відсутністю представника позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином \~та своєчасно, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, наказом Національного університету внутрішніх справ №171 о/с 02.08.2004 року відповідача [PERSON] було зараховано до складу курсантів ХНУВС (а. с. 6). 01.09.2007 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ ГУМВС України в Харківській області та відповідачем було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (а. с. 4-5). Згідно з наказом ХНУВС №578 о/с від 27.10.2008 року курсанта 4-го курсу лейтенанта міліції [PERSON] було відраховано зі складу курсантів та звільнено з органів внутрішніх справ за п. 63 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС (а. с. 7). Відповідно до пункту 2.3.6 договору, відповідач зобовязувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням під час навчання в університеті згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до пункту 4.4 договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Сума витрат згідно довідки-розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсанта [PERSON] у Харківському національному університеті внутрішніх справ за період з 02.08.2004 року по 01.11.2008 року складає 18\~384 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 58 коп. (а. с. 8), з яких: витрати на грошове забезпечення 5589, 52 грн. (а. с. 9); витрати на продовольче забезпечення 6333, 75 грн. (а. с. 11); вартість житлово-комунальних послуг і спожитих енергоносіїв 6461, 31 грн. (а. с. 16). Відповідно до пункту 2.3.6 Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 14.05.2007 року №150, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до пункту 4.4 Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 14.05.2007 року №150, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до пункту 2 Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету міністрів України 01.03.2007 року №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Пункт 3 передбачає, що витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в начальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управління або управлінням МВС та особою. Відповідно до пункту 4 наведеного порядку, розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі. Також відповідно до пункту 6 порядку, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таку відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавств, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Харківського національного університету внутрішніх справ до [PERSON] про стягнення грошових коштів підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на\~ користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~ судові витрати.

Outcome: approved