Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

У січні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б / н від 15 жовтня 2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 6 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, а також відповідно до яких позичальник надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту та його зміну за рішенням позивача, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Зазначене підтверджується підписом у заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Банк зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Вказав, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28 листопада 2019 року має заборгованість в розмірі 50 176, 58 грн, з яких: 31 959, 60 грн- заборгованість за тілом кредиту; 4 463, 35 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 10 888, 08 - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн - штраф (фіксована складова) та 2 365, 55 грн - штраф (прострочена складова). Зазначену заборгованість позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати в розмірі 2102,00 грн. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2020 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та призначено по справі судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутністю не подала. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного. Матеріали справи свідчать, що 15 жовтня 2010 року між банком та [PERSON] укладено договір кредиту № б / н, відповідно до умов якого остання тримала кредит в розмірі 6 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В анкеті-заяві обраний вид банківської картки «Універсальна» Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з умовами якої погодилася відповідач, передбачена базова процентна ставка в місяць 2,5%, розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) - 7% від суми заборгованості (але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості). Тобто сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами. Також передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня 1 = (базова відсоткова ставка за договором) / 30 - нараховується за кожен день прострочи кредиту; пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховується один раз в місяць, при нарахуванні прострочи по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочи на суму від 50 грн та більше. Крім того, передбачений штраф при порушенні строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів: 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. 28 листопада 2019 року має заборгованість в розмірі 50 176, 58 грн, з яких: 31 959, 60 грн- заборгованість за тілом кредиту; 4 463, 35 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 10 888, 08 - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн - штраф (фіксована складова) та 2 365, 55 грн - штраф (прострочена складова). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчисляється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчисляється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Позивачем на обґрунтування вимоги в частині стягнення неустойки у вигляді пені та штрафу, в тому числі їх розмір і порядок нарахування надано розрахунок заборгованості, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПравитБанку розміщених на сайті, Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій детально та чітко розписані умови кредитування: пільговий період, процентна ставка, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи, тощо, яка підписана відповідачем. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, беручи до уваги Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписна відповідачем, сторони погодили умови договору кредиту, зокрема визначили пільговий період, процентна ставка, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи. Доказів на спростування вказаної заборгованості відповідачем не надано. Між тим, щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками в розмірі 4 463, 35 гривень, що нараховані на прострочений кредит, згідно статті 625 ЦК України, суд приходить до наступного. Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (частина 2 статті 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/1238/17 від 23 травня 2018 року полягає у тому, що відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредиту. Із змісту позовної заяви вбачається, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами, нараховані на прострочений кредит, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України обґрунтовані порушенням зобов`язань по кредитному договору, яке починається з 181-го дня таких порушень та розмір яких визначений домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості: для Картки «Універсальна» - 86, 4 %, для картки «Універсальна голд» - 84, 0%. Вказана домовленість сторін встановлена Умовами та правилами надання банківських послуг, Витяг з яких доданий до позовної заяви. Тобто, у даній справі стягнення з відповідача процентів за частиною 2 статті 625 ЦК України заявлені у розмірі встановленому Умовами та правилами надання банківських послуг за домовленістю сторін. Розраховуючи розмір належної до стягнення суми, позивач застосував розмір для Картки «Універсальна» - 86, 4 %. Між тим, доданий до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача, а тому вони не приймаються судом як частина кредитного договору та не може бути належним доказом. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з умовами якої погодилася відповідач, про це не зазначено. З огляду на викладене, правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за відсотками у розмірі 4 463, 35 гривень, що нараховані на прострочений кредит, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України за процентною ставкою 86,4 %, яка визначена за домовленістю сторін у суду не має. Термін дії першої картки № 5577212915989167 червень 2014 року. Картка відповідача перевипускалась. Термін дії останньої картки № 5168755633501644 березень 2020 року. З указаним позовом банк звернувся в січні 2020 року. З вимогою про стягнення з відповідача відсотків визначених кредитним договором б / н від 15 жовтня 2010 року банк не звернувся. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів суд керується таким. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з умовами якої погодилася відповідач, передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня 1 = (базова відсоткова ставка за договором) / 30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховується один раз в місяць, при нарахуванні прострочки по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн та більше. Крім того, передбачений штраф при порушенні строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів: 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. З огляду на викладене, правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафів в розмірі 500,00 грн (фіксована частина) та 2 365, 55 (процентна складова) відсутні. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором №б/н від 15 жовтня 2010 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 42 847 (сорок дві тисячі вісімсот сорок сім) гривень 68 копійки, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 31 959, 60 грн, 10 888, 08 - пеня. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2102, 00, що підтверджується платіжним дорученням № BOJ64B2RYP від 14.01.2020. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 794 (одна тисяча сімсот дев`яносто чотири) гривні 97 копійки.

Outcome: partial