Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», [PERSON] , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» суму у розмірі 45 534,71 грн., стягнути з [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 6 528,96 грн., та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.02.2019 року у м. Дніпро, на перехресті пл. Троїцької та вул. Троїцької, сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що належить [PERSON] . Внаслідок даної ДТП транспортним засобам були спричинені механічні ушкодження. Зазначає, що дана ДТП сталась з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2019 року. Станом на день настання ДТП, транспортний засіб «Мазда», д.н.з. [NUMBER] був забезпечений полісом ОСЦПВ АМ/8112050. З метою отримання компенсації спричинених збитків, позивач 06.02.2019 року звернувся до АСК «Омега» з письмовим повідомленням про настання страхового випадку, а 06.05.2019 року позивачем було подано заяву на виплату страхового відшкодування. Вказує, що згідно звіту № YD09719 від 12.11.2019 року розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] складає 43 535,04 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахування коефіцієнту фізичного зносу та без врахування ПДВ складає 39 006,08 грн. На думку позивача, страховик зобов`язаний був здійснити йому виплату страхового відшкодування в розмірі 37 006,08 грн., однак листом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» № 1016 від 07.05.2019 року [PERSON] було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Дане рішення обґрунтоване тим, що в результаті настання даного страхового випадку у АСК «Омега» відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування [PERSON] через те, що [PERSON] не є особою, відповідальність якої застрахована згідно полісу АМ/8112050. Отримавши відмову у виплаті суми страхового відшкодування, позивач звернувся із відповідною заявою на виплату страхового відшкодування до МТСБУ. Листом від 23.10.2019 р. № 3.1-05/34770 МТСБУ також відмовило позивачу у виплаті суми страхового відшкодування обґрунтовуючи тим, що МТСБУ не погоджується із позицією АСК «ОМЕГА» та вважає її такою, що не узгоджується з нормами законодавства, що регулюють відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних юзи засобів. Враховуючи викладене позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 04 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Не погоджуючись з заявленими позовними вимогами відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній посилається на те, що статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страхування цивільної відповідальності на випадок завдання шкоди, передбачене ЦК (ст. 980 ЦК), є однією із форм забезпечення виконання зобов`язань особою, яка її завдала. Однак, страхове відшкодування або страхова сума, що підлягає сплаті потерпілому, не завжди покриває завдану шкоду, оскільки межі відповідальності страховика встановлюються угодою між сторонами, в даній справі це 100 000 грн., що повністю, та без якихось обмежень перекриває фактичні витрати позивача і це йому достовірно відомо. Правила ст. 1194 ЦК застосовуються тільки у разі, коли особа застрахувала ризик своєї цивільної відповідальності за добровільним або обов`язковим врахуванням на користь третьої особи. Тобто дана норма не поширюється на випадки укладення договорів страхування майна, відповідальності за договором, підприємницького ризику, особистого страхування. За загальним правилом особа, на користь якої здійснено страхування (потерпілий), не має права звернутися безпосередньо до страхувальника. Вимога про відшкодування шкоди пред`являється до страховика. Проте якщо страхового відшкодування (сплату якого проводить страховик) недостатньо, страхувальник (для повного відшкодування завданої ним шкоди) зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, при відсутності фактичної страхової виплати (відшкодування) відсутня будь-яка різниця, передбачена ст.1194 ЦК України. Також, відповідач звертає увагу на те, що ФОП [PERSON] є суб`єктом оціночної діяльності та не має статусу судового експерта, а складений ним звіт було надано на вимогу позивача через 10 місяців після ДТП, що суперечить вимогам чинного законодавства. У зв`язку з цим просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також представником третьої особи, Моторного (транспортного) страхового бюро України, на адресу суду надіслано письмові пояснення, в яких останній зазначає про те, що позовні вимоги позивача полягають в тому, що останній має на меті отримати відшкодування завданого збитку за пошкодження майна, а саме, транспортного засобу «BMW», державний № [NUMBER] . Відповідно до п. 2 ст. 1187 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України зазначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, в ДТП, що мала місце 06.02.2019 року із участю автомобілів «BMW», д.н.з. [NUMBER] та «Mazda», д.н.з. [NUMBER] , має нести відповідальність саме винна особа в ДТП. Винною в цій ДТП особою, виходячи із тексту позовної заяви, є [PERSON] , отже, саме він має відповідати за завдану в ДТП шкоду. Також, згідно Єдиної централізованої бази МТСБУ та доказів, що додані до позовної заяви, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] як володільця транспортного засобу «Mazda», д.н.з. [NUMBER] , на момент вищевказаної ДТП, була застрахована в ПрАТ «АСК «ОМЕГА», яке є діючим членом МТСБУ. Таким чином, саме ПрАТ «АСК «ОМЕГА» взяло на себе відповідальність, в межах ліміту за полісом, по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу в ДТП винною особою. Дане відшкодування шкоди, має бути здійснене ПрАТ «АСК «ОМЕГА», шляхом виплати страхового відшкодування в разі звернення до цієї страхової компанії в порядку встановленому законодавством та виконання всіх обов`язків передбачених чинним законодавством України. Просив розгляд справи здійснити без його участі. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача та відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Представник відповідача, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, згідно наданих пояснень просив розглядати справу без його участі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 06 лютого 2019 року у м. Дніпро, на перехресті пл. Троїцької та вул. Троїцької, сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що належить [PERSON] . Внаслідок даної ДТП транспортним засобам були спричинені механічні ушкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2019 року, яка набрала чинності, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн. Згідно звіту № YD09719 від 12.11.2019 року розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] складає 43 535,04 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахування коефіцієнту фізичного зносу та без врахування ПДВ складає 39 006,08 грн. Як вказує позивач у позові та представник позивача в судовому засіданні станом на день настання ДТП, транспортний засіб «Мазда», д.н.з. [NUMBER] був забезпечений полісом ОСЦПВ АМ/8112050. З метою отримання компенсації спричинених збитків, позивач 06.02.2019 року позивач звернувся до АСК «Омега» з письмовим повідомленням про настання страхового випадку, а 06.05.2019 року позивачем було подано заяву на виплату страхового відшкодування. Однак, на даний час відповідачем не відшкодована, у зв`язку із чим, позивач за захистом своїх цивільних прав вимушений звернутися до суду. Право на звернення до суду закріплено у ст. 124 Конституції України, якою передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону № 1961-IV«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування у встановлений договором строк є обов`язком страховика (пункт 3 частини першої статті 988 ЦК України). Згідно з абзацом першим пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик,

Outcome: dismissed