Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

У січні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 09.12.2003 року був укладений договір № 6169, за яким остання отримала кредит у розмірі 1838,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] станом на 09.11.2017 року має заборгованість 78\~778, 74 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1\~169, 80 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 17\~196, 99 грн., пеня в розмірі 60\~411, 95 грн. Тому просив суд стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 78\~778, 74 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Судові повістки про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України на судове засідання 21 лютого 2018 року та 13.03.2018 року - не вручені з відміткою - за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. При розгляді справи судом встановлено, що за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У звязку з чим змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк». 09.12.2003 року між банком та [PERSON] був укладений договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 1\~838, 04 грн. для купівлі товарів. З заяви Петренко договору № 6169 вбачається, що остання ознайомлена та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до п. 3.1 договору позичальник починаючи з місяця, наступного за датою видачі кредиту, щомісячно в період оплати надавати банку грошові кошти в сумі не менше 163, 31 грн. на рахунок, вказаний в пункті 5.1. договору, для погашення заборгованості по кредиту та відсоткам за користування кредитом. Пунктом 3.2. передбачено, що при порушенні позичальником строку виконання зобовязань відповідно до п. 3.1. позичальник сплачує банку плату за користування кредитом в розмірі 9 % в місяць від залишку непогашеного кредиту в строки, передбачені п. 3.1. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 8.1. договору , останній діє з його укладення до повного виконання зобовязань сторонами. З поданого суду розрахунку, встановлено, що [PERSON] у порушення вимог кредитного договору не вносив, передбачених платежів. Станом на 09.11.2017 року має заборгованість 78\~778, 74 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1\~169, 80 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 17\~197, 99 грн., пеня в розмірі 60\~411, 95 грн. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем, позичальником, строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 1\~169,80 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 17\~196, 99 грн. При визначенні розмірі неустойки суд також враховує положення ст. 551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до розяснень п. 27 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на вагу (відсутність негативних наслідків для позивача через прострочене виконання зобовязань). Між тим згідно з ч.3 ст.551 ЦК України суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, обґрунтування позовних вимоги, суд приходить до висновку про зменшення пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором до 1000 грн. Таким чином загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON], становить 19\~366, 79 грн. (девятнадцять тисяч триста шістдесят шість грн. 79 коп.), яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1\~169, 80 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом\~17\~196, 99 грн., заборгованості за пенею в розмірі\~1000, 00 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 762 грн. відповідно до Закону України Про судовий збір. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру пропорційно до задоволених вимог. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 433,10 грн.

Outcome: partial