Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту з відповідача на суму 7 485, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07 березня 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір про надання кредиту № 778179389 на суму 5 000, 00 грн зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська карта № [NUMBER] ). 06 квітня 2019 року строк платежу за договором закінчився, але відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув кредит, не сплатив проценти. Станом на 13 червня 2019 року заборгованість відповідача за договором кредиту склала: сума кредиту 5 000, 00 грн, проценти за користування кредитом - 15, 00 грн, пеня - 2 470, 00 грн, а всього 7 485, 00 грн. Ухвалою судді від 27 вересня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронній документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. На підтвердження обґрунтованості позовних вимог стороною позивача надано копію заявки від 20 березня 2019 року про укладення договору (оферти) 674894588, поданої [PERSON] , на отримання суми кредиту у розмірі 6 000, 00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] /а. с. 6/. В той же час, позов пред`явлений до [PERSON] , з підстав невиконання нею вимог договору № 778179389, заявки на підтвердження волевиявлення якої на укладення вказаного правочину позивачем не надано суду. Окрім того, кредитний договір № 778179389 від 07 березня 2019 року не містить банківських реквізитів відповідача, тому суд відхиляє як доказ надання кредитних коштів відповідачеві у розмірі 5 000 грн, згідно з платіжним дорученням № 2347 від 07 березня 2019 року /а. с. 8/. Оскільки позивачем залишився недоказаним факт надання відповідачеві грошових коштів згідно з кредитним договором № 778179389 від 07 березня 2019 року, у задоволенні позову суд відмовляє у повному обсязі. Відповідно до частини третьої ст. 12, частини першої, шостої ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, судовий збір у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивачеві не відшкодовується.

Outcome: dismissed