Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Ухвалою судді від 28.03.2018 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 17.06.2018 року. Ухвалою суду від 07.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Ухвалою судді від 0211.2018 року залучено [PERSON] у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, до участі у справі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 лютого 2004 року позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик», був укладений кредитний договір № 003, відповідно до якого банк надає [PERSON] кредит в сумі 30 000 доларів США терміном на 5 років до 02.04.2009 року, із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14% річних в порядку та на умовах, визначених Договором для придбання квартири. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, у якості забезпечення виконання зобов`язань сторони прийняли поруку від [PERSON] та іпотеку нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки № 103985061 від 16.11.2017р. з Державного реєстру іпотек згідно з якої накладена заборона на відчуження квартири [ADDRESS] . Позивач до банку подав заяву про надання довідки про відсутність грошових зобов`язань за кредитним договором, на що банк повідомив позивача про те, що у позивача існує перед кредитором заборгованість в сумі 819,35 доларів США та пені в сумі 208,94 доларів США. Позивач стверджує, що ним зобов`язання по кредитному договору виконані в повному обсязі, тому просить суд визнати припиненим договір іпотеки № 45/003 від 25.02.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., за реєстраційним № 423, укладеного між публічним акціонерним товариством «комерційний банк «Хрещатик» та [PERSON] ; зняти заборону відчуження нерухомого майна № [NUMBER] накладену Приватним харіусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. за № 424, в зв`язку з виконанням договору іпотеки № 45/003 від 25.02.2004 року та вилучити вказаний запис з державного реєстру речових прав на нерухоме майно; вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний запис заборони відчуження нерухомого майна №1605249 здійсненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. за № 424, в зв`язку з виконанням договору іпотеки № 45/003 від 25.02.2004 року. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що Пат «КБ «Хрещатик» відступив право вимоги за кредитним договором №003 від 02.02.2004 року на користь нового кредитора в рамках ліквідації банку та зазначив, що фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є належним відповідачем у цій справі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що 02 лютого 2004 року між фізичною особою [PERSON] та ВАТ «КБ «Хрещатик» був укладений кредитний договір № 003. Відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», була змінена назва на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик». Відповідно до предмету вище вказаного Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 30 000 доларів США терміном на 5 років до 02.04.2009 року, із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14% річних в порядку та на умовах, визначених Договором для придбання квартири. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, у якості забезпечення виконання зобов`язань сторони прийняли поруку від [PERSON] та іпотеку нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . На виконання Кредитного договору сторонами будо укладено іпотечний договір № 45/003 від 25.02.2004 року. Відповідно до предмету договору (п. 1.1. Іпотечного договору), забезпечується виконання власних зобов`язань Іпотекодавця, що випливають із кредитного договору № 003 від 02.04.2004 року. Згідно інформаційної довідки № 103985061 від 16.11.2017р. з Державного реєстру іпотек згідно з якої накладена заборона на відчуження квартири [ADDRESS] . Позивач до банку подав заяву про надання довідки про відсутність грошових зобов`язань за кредитним договором, на що банк повідомив позивача про те, що у позивача існує перед кредитором заборгованість в сумі 819,35 доларів США та пені в сумі 208,94 доларів США. 05.04.2016 року Правління НБУ прийняло рішення від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних. 05.04.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку, згідно з яким розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 05 квітня 2016р. до 04 травня 2016р. (пізніше прийнято рішення про продовження строків з 05.05.2016р. по 04.06.2016р. включно), призначено уповноважену особу Фонду та делеговано усі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенку І.І. 02.06.2016 року Правління НБУ прийняло рішення від 02.06.2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» 21.09.2017р. [PERSON] звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою, де вимагав зняти з електронних торгів неіснуючий борг за кредитним договором № 003 від 02.04.2004 р., та видати йому довідку про виконання фінансових зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі. 19.10.2017 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надав [PERSON] відповідь на його заяву, та зазначив, що віднесення банку до категорії неплатоспроможних, запровадження процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку не припиняють дію кредитних договорів. Згідно рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 лютого 2011 року у справі №2-3813/11 підлягає заборгованість в сумі 682,69 доларів США. Враховуючи те, що у зобов`язанні відбулась зміна кредитора, і право вимоги ПАТ «КБ «Хрещатик» за кредитним договором №003 від 02.02.2004 року відступлено на користь [PERSON] , позовні вимоги до банку - необґрунтовані. Частиною 2 ст. 51 ЦПК України передбачено, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом було встановлено, що позивач не надав доказів які б підтверджували відсутність заборгованості за кредитним договором, також судом було встановлено, що позивач звернувся з вимогою до неналежного відповідача, з клопотанням про заміну відповідача у відповідності до вимог ст. 51 ЦПК не звертався, а тому суд вирішив - у задоволенні позову відмовити повністю.

Outcome: dismissed