Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про визнання майнового права в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області померла її баба [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,85 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Після смерті баби спадкоємицею була би мати позивача [PERSON], якби була живою на час відкриття спадщини, але вона померла [INFO] року. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено в зв'язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому з цим позовом вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнає, просить справу розглянути за відсутності їх представника. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до статей 524 ЦК (в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК ( в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON].(а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Томашпілького району Вінницької області № 852. Крім того, в довідці зазначено, що [PERSON] на протязі шести місяців після смерті діда спадщину прийняв (а.с. 13). Згідно сертифіката на право на земельну частку ( пай) серії [NUMBER] [PERSON] на підставі рішення Томашпільської районної державної адміністрації від 10 грудня 1996 року № 269 в тому, що їй належить право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 3,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( а.с.9). Згідно довідки від 18.01.2017 року виданої відділом Держгеокадастру у Вінницькій області, [PERSON], яка померла [INFO] року належала земельна частка (пай), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на території Олександрівської сільської ради площею 3,85 ум.кад.га на день смерті [INFO] року становить 11924 грн.(а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками були: батько-[PERSON], мати - [PERSON].( а.с. 5). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] одружилась 15.11.1959 року з чоловіком [PERSON], прийнявши його прізвище- [PERSON] ( а.с. 5 зворот). Як вбачається з матеріалів справи, мати позивача [PERSON] померла [INFO] року, а баба [PERSON] [INFO] року, тому спадкоємцем після баби є позивач [PERSON] Згідно довідки, виданої Томашпільською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 11). Відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 61/0116 від 03 лютого 2017 року спадкова справа після померлої [INFO] року [PERSON] не заведена (а.с. 16)). Таким чином, беручи до уваги те, що [PERSON] спадщину після смерті спадкодавця прийняла, тобто набула прав та обов'язків спадкодавця, суд вважає визнати за нею право на спадщину в порядку спадкування та таким чином задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved