Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

У січні 2020 року Городоцька місцева прокуратура (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - Відповідач 1), [PERSON] (далі - Відповідач 2), [PERSON] (далі - Відповідач 3) та приватного підприємства «ГВМ-АГРО» (далі - Відповідач 4) про визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації та витребування земельної ділянки (а.с. 2-17). Предметом спору є земельна ділянка загальною площею 2 га з кадастровим номер 6825887600:02:020:0121 (далі - спірна земельна ділянка 2 га) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Соснівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яка поділена дві земельні ділянки загальною площею 2 га, кадастрові номери 6825887600:02:020:0011 (спірна земельна ділянка №1 1 га) та 6825887600:02:020:0012 (та спірна земельна ділянка №2 1 га), по 1 га кожна. Позивач просив визнати недійсним наказ Відповідача 1, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність Відповідачу 2 спірну земельну ділянку 2 га; витребувати у Відповідача 3 спірну земельну ділянку 2 га; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності Відповідача 3 на спірну земельну ділянку 2 га; скасувати у поземельній книзі записи про державну реєстрацію спірної земельна ділянка №1 1 га та спірна земельна ділянка №2 1 га у Державному земельному кадастрі; поновити у Державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію спірної земельної ділянки 2 га. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що Відповідач 2 до моменту оформлення свого права власності на спірну земельну ділянку уже використав своє право на безоплатне одноразове отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, а тому не прав права на повторне отримання земельної ділянки з тих же підстав. Відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позову. Погодився з тим, що Відповідач 2 незаконно одержав у власність спірну земельну ділянку. Однак, при цьому Відповідач 1 наголошує на законності власних дій. Звертає увагу суду на те, що саме Відповідач 1 ввів в оману Держгеокадастр у Хмельницькій області; неможливо витребувати земельну ділянку, яка існувала до поділу, оскільки такого об`єкту цивільних прав не існує, а слід витребувати земельні ділянки площею по 1 га кожна, утворені за наслідками поділу, тобто в межах, координатах та конфігурації, які існували до поділу; позовну вимогу про скасування запису у поземельній книзі необхідно привести у відповідність до ч.13 ст.79-1 Земельного кодексу України та п.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», оскільки скасовується не запис у поземельній книзі, а державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі (це ж стосується і поновлення); визначення системою чергового (наступного) кадастрового номеру унеможливлює зовнішнє втручання, виключає ручне введення, при скасуванні кадастрового номеру закривається Поземельна книга, скасований кадастровий номер не може бути присвоєний іншій ділянці, інформація про нього зберігається у Державному земельному кадастрі постійно; неможливим є поновлення в Державному земельному кадастрі скасованого кадастрового номеру, ч.3 ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначена процедура здійснення державної реєстрації земельної ділянки за заявою її власника (Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області) в результаті чого відбувається присвоєння системою наступного кадастрового номеру. Просив не стягувати судовий збір з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Інші відповідачі відзиви не надали. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 29.04.2016 №22-10520-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2,0 га, розташованої на території Соснівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області (кадастровий номер 6825887600:02:020:0121 та передано їх у власність для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу від 11.04.2016 №22-8175-СГ). На підставі зазначеного наказу від 29.04.2016 №22-10520-СГ державним реєстратором Ярмолинецької районної державної адміністрації 02.06.2016 зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. В подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2016 за №728 [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 6825887600:02:020:0121 продала [PERSON] . Відповідно до інформації відділу у Ярмолинецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельна ділянка з кадастровим номером 6825887600:02:020:0121 площею 2,0 га на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, розробленої ФОМ [PERSON] , поділена на 2 земельні ділянки з кадастровими номерами 6825887600:02:020:0011 та 6825887600:02:020:0012 відповідно, по 1,0 га кожна (право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано 05.04.2018). Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, земельні ділянки з кадастровими номерами 6825887600:02:020:0011 та 6825887600:02:020:0012 продовжують перебувати у власності [PERSON] . Вищевказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 29.04.2016 №22-10520-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельні ділянки витребуванню із власності [PERSON] на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з підстав. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст.116 ЗК України). Відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Водночас, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 25.12.2015 №22-7495-СГ отримала у приватну власність (право зареєстровано 05.01.2016) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6825583800:04:026:0440) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки 2 га уже використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Таким чином, всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не врахувала, що раніше використала право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Отже, земельна ділянка загальною площею 2 га (кадастровий номер 68258876000:02:0121), що у подальшому поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 6825887600:02:020:0011 та 6825887600:02:020:0012, по 1,0 га кожна, що знаходяться за межами населених пунктів Соснівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, вибула із земель сільськогосподарського призначення державної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. [PERSON] при зверненні до зазначеного органу влади не повідомила, що вже раніше скористалась своїм правом на безоплатну приватизації земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. При цьому [PERSON] придбав вказану земельну ділянку в особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права їх отримувати та відчужувати. Враховуючи викладене, зазначений наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 29.04.2016 №22-10520-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка загальною площею 2 га (кадастрові номери 6825887600:02:020:0011 та 6825887600:02:020:0012, площею по 1 га кожна), що знаходиться за межами населених пунктів Соснівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, - витребуванню у добросовісного набувача [PERSON] на користь держави. Факт поділу [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 6825887600:02:020:0121, в результаті якого утворено дві земельні ділянки площею по 1,0 га кожна, не перешкоджає витребуванню земельної ділянки в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 29.04.2016 №22-10520-СГ у власність [PERSON] . Правовий висновок у правовідносинах щодо оцінки створення нового майна викладений у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1213цс16. Враховуючи викладене, наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 29.04.2016 №22-10520-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка площею 2,0 га - витребуванню в координатах, межах та конфігурації, що була передана вказаним наказом у власність [PERSON] Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення реєстраційних дій державний реєстратор обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру. Відповідно до п. 10-1, п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 перед державною реєстрацією прав на земельну ділянку державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру, та у разі відсутності в останньому відомостей про земельну ділянку державний реєстратор за зазначеним кадастровим номером за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав приймає виключно рішення щодо відмови в державній реєстрації прав. Таким чином, відновлення державної реєстрації спірних земельних ділянок №1 1 га та №2 1га у Державному земельному кадастрі є умовою відновлення державної реєстрації права власності на неї у Державному реєстрі прав, її статусу як окремого об`єкта цивільних прав. Відповідно до п. 9. ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз. 1 п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для проведення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) державної реєстрації права власності на нерухоме майно за належним власником. У той же час відповідно до п. 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї, а державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Суд повністю погоджується з доводами Відповідача 1 про те, що Відповідач 2 незаконно отримав земельну ділянку у власність, ввівши в оману Відповідача 1. Судом враховуються пояснення Відповідача 1 щодо ефективного способу захисту та відновлення права держави у спірних правовідносинах. З цих підстав суд задовольняє повністю позовні вимоги у редакції з урахуванням пояснень Відповідача 1. При цьому за змістом, своєю правовою природою, направленістю, це не змінює позовні вимоги, а фактично корелює їх з урахуванням особливостей роботи державних реєстрів з метою реального виконання рішення суду. З Відповідача 2 на користь Позивача суд стягує сплачений судовий збір, оскільки саме в його незаконних діях, і лише в них, наявний склад цивільного правопорушення. В діях інших Відповідачів порушень не було встановлено. При цьому до Відповідача 4 позовних вимог не було пред`явлено. Щодо одночасності вирішення питання про усі речові права, на що звернув увагу суду Відповідач 1. Відповідно до частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Відповідно до частини тринадцятої статті 79-1 Земельного кодексу України ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, даними нормами визначено вимогу щодо допустимості (можливості) ухвалення судом рішення про задоволення одних позовних вимог. Ця допустимість (можливість), а фактично - повноваження суду поставленні в залежність від задоволення інших позовних вимог. При цьому норми не регулюють випадки, за яких, до прикладу, позивач не пред`явив других вимог (при цьому наявні законні підстави для задоволення пред`явлених вимог). Вимога щодо одночасності припинення усіх речових прав не враховує більш складних суспільних відносин, що є предметом судової оцінки (наприклад, збереження речового права оренди незалежно від зміни власника у тому числі за наслідками судового рішення тощо). Ці норми також не регулюють питання щодо обтяжень інших органів у межах інших процедур (наприклад, обтяження в межах КПК України тощо). Суд в межах цивільної справи не має повноважень вирішувати долю таких обтяжень. Отже, суд застосовує дані норми без вирішення питання про речове право оренди Відповідача 4 з підстав. Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є змагальність сторін. Відповідно до частини першої статі 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Відповідно до статті 1 ЦПК України даний кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, норми частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», частини тринадцятої статті 79-1 Земельного кодексу України, частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають застосуванню за наявності у провадженні суду провадження на підставі позовної заяви, яка містить відповідні позовні вимоги і лише за наявності підстав для задоволення кожної із них окремо та у сукупності. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 10 січня 2020 року (справа №689/30/20, провадження №2-з/689/3/20), продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням суду законної сили. На основі викладеного та

Outcome: approved