Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до Іллінецького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, в якому вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем по справі. Від шлюбу вони мають спільну дитину, сина - [PERSON] [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до судового наказу виданого Іллінецьким районним судом Вінницької області від 20 листопада 2020 року справа № № 131/1336/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що відповідач аліменти сплачує нерегулярно, допускаючи заборгованість. Позивач зазначає, що їх син [PERSON] [INFO] від народження хворіє та має вроджені вади розвитку сечовивідної системи, лівобічний обструктивний гідронефроз; вторинний ускладнений пієлонефрит; відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого з Вінницької обласної клінічної лікарні у сина діагостовано вроджений сечоміхурово - сечовивідно - нирковий рефлюкс у лютому 2021 року позивач возила сина на консультації в медичні заклади до м. Київ та в березні 2021 року в ДУ «Інститут ПАГ ім. академіка О.М. Лук`янової НАМИ України» [PERSON] переніс оперативне втручання. Загальна сума витрат на лікування сина із супутніми витратами становить 13069,36 гривень половину яких тобто 6509,68 гривень, з урахуванням принципу рівності прав та обов`язків батьків, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої судом постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задовольнити із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов`язків батьків утримувати дітей. Так, судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). У даному шлюбі у них [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.4). Змістом довідки Дашівської селищної ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 137 від 03 серпня 2021 року (а.с.8) зазначено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом із матір`ю, [PERSON] , батьком [PERSON] та малолітнім сином [PERSON] , який перебуває на її утриманні. Судовим наказом виданим Іллінецьким районним судом Вінницької області від 20 листопада 2020 року справа № 131/1336/20 (а.с.6) з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із розрахунку заборгованості серії АСВП № 64147129 Іллінецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 10741 від 18 серпня 2021 року (а.с.7) у [PERSON] із листопада 2020 року по 31 липня 2021 року була заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] у розмірі 3 126,59 гривень. Відповідно до листа КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Іллінецької міської ради від 26 липня 2021 року № 01-32-770 (а.с.9) та листа КНП «Іллінецька міська лікарня» Іллінецької міської ради від 23.07.2021 року № 01-32/1155 (а.с.10) [PERSON] від народження хворіє та від дня свого народження по липень місяць 2021 року неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні. Крім того, [PERSON] має вроджені вади розвитку сечовивідної системи, лівобічний обструктивний гідронефроз; вторинний ускладнений пієлонефрит, зазначене підтверджується епікризом з історії хвороби №8555 (а.с.11) та епікризом з історії хвороби №633 (а.с.12) наданими КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня» Вінницької обласної ради. Також відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого з Вінницької обласної клінічної лікарні (а.с.13) у [PERSON] діагостовано вроджений сечоміхурово - сечовивідно - нирковий рефлюкс, в лютому 2021 року позивач возила сина на консультації в медичні заклади до м. Київ та в березні 2021 року в ДУ «Інститут ПАГ ім. академіка О.М. Лук`янової НАМИ України» [PERSON] переніс оперативне втручання, зазначене підтверджується консультативним висновком від 05 березня 2021 року (а.с.14). Загальна сума витрат на лікування сина із супутніми витратами становить 13069,36 гривень, що підтверджується квитанціями та квитанціями КНП «Іллінецька міська лікарня» Іллінецької міської ради наданими позивачем до справи (а.с.15-20). Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, що вбачається з наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини та частини 7 статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно змісту частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 статті 11 даного Закону України передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Змістом статті 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до змісту пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 р. у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) та 09 вересня 2019 р. у справі № 344/5315/18 (провадження № 61-6722св19). Як вбачається із матеріалів справи малолітній [PERSON] [INFO] хворіє від народження та неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах, окрім того у березні 2021 року переніс оперативне вручання. Позивач надала суду докази понесення нею додаткових витрат на лікування сина - [PERSON] [INFO] , що підтверджується квитанціями про оплату за проведення аналізів, надання медичних послуг, за медикаменти, продукти, пальне та інші витрати, загальна сума яких становить 13 069,36 (тринадцять тисяч шістдесят дев`ять гривень 36 коп.) грн. Положеннями статей 76, 77 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Так, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідач на виконання вимог частин 1-3 статті 150 СК України та приписів Закону України «Про охорону дитинства» на момент понесення позивачем додаткових витрат на утримання дитини (оплату лікування) приймав та/або станом на поточний момент приймає участь у вихованні свого малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Відсутні докази піклування відповідача про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та не вживає заходи з метою бути присутнім у житті свого сина в якості батька. Більш того, із розрахунку заборгованості АСВП № 64147129 від 18 серпня 2021 року зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] №, який підготовлений органом виконання судового рішення вбачається, що станом на 31 липня 2021 р. сукупний розмір заборгованості [PERSON] складає 3 126,59 (три тисячі сто двадцять шість гривень 59 коп.) грн. (а.с.7). Вищенаведені обставини свідчать про неналежне виконання відповідачем свого обов`язку, як батька приймати участь в утриманні [PERSON] [INFO] . Оскільки СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків, а відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків незалежно від того з ким проживає дитина,суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача за лікування [PERSON] [INFO] суми у розмірі 6509,68 (шість тисяч п`ятсот дев`ять гривень 68 коп.) грн. як додаткові витрат на утримання неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, з урахуванням змісту частини 6 статті 141 ЦПК України, з огляду на те, що позивач була звільнена від їх сплати за подання позовної заяви відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» стягує із відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 908, 00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved