Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на її користь відшкодування за договором позики у розмірі 115 000 грн., що еквівалентно 5000 доларів США, та моральну шкоду у розмірі 2000 грн., а всього 117 000 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 03 липня 2014 року між нею та відповідачами було укладено договір позики в простій письмовій формі, тобто було видано розписку, відповідно до якої в строк до 03.07.2015 року відповідачі повернуть їй суму боргу у розмірі 5 000 доларів США, що станом на день подачі позову становить 115 000 грн. Протягом тривалого часу вона намагалася повернути гроші, але відповідачі спочатку відкладали строк розрахунку по борговим зобов'язанням посилаючись на різні проблеми та причини, а потім і взагалі припинили спілкування, навіть на телефонні дзвінки не відповідали. До теперішнього часу кошти відповідачами так і не були повернуті. У результаті тривалого процесу повернення боргу, позивачка постійно перебувала у стресовому стані, що не могло не позначитися на її самопочутті та стані здоров'я. У зв'язку з довготривалою протиправною поведінкою відповідачів моральну шкоду оцінює в 2000 грн. Тому, позивачка звертається до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, але від її представника до суду надійшла заява, в якій вона просить, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, справу розглядати без їхньої участі. Проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. На підставі ст. 1049 ЦК України, боржник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як встановлено в судовому засіданні, 03 липня 2014 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, про що свідчить розписка, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] зобов'язуються в строк до 03.07.2015 року повернути [PERSON] борг у розмірі 5 000 доларів США. Проте, зобов'язання за договором позики так і не були виконані, кошти [PERSON] у повному обсязі не були повернуті. Офіційний курс НБУ України станом на день ухвалення рішення 04.12.2011 року - 1 долар США дорівнює 25,5876 гривні. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем складає (5 000 х 25,5876) = 127 938 грн., але позивач просить стягнути заборгованість у суммі 115 000 грн. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідачів на користь позивача необхідно солідарно стягнути заборгованість у розмірі 115 000 грн. Що стосується вимоги стосовно стягнення з відповідачів на користь позивачки спричиненої моральної шкоди, то вона підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості, відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. У судовому засіданні встановлено, що в результаті неповернення відповідачами коштів за договором позики, позивачка зазнала переживань та моральних страждань. Враховуючи характер завданої шкоди, ступінь вини відповідача, глибину душевних страждань завданих позивачці винними діями відповідача, суд визначає суму моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідачів у розмірі по 500 грн. з кожного на користь позивачки. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в рівних частках у розмірі по 645 грн. 90 коп. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial