Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за спожиту електроенергію. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, абонентом Акціонерної компанії «Харківобленерго» та повинна дотримуватись ПКЕЕн. 25.11.2014 року при проведенні рейду по виявленню безоблікового споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS], де мешкає відповідач, представниками Акціонерної компанії «Харківобленерго» було встановлено факт: монтаж прихованої електропроводки з розеткою поза приладом обліку №1825224. Підключення виконане відкрито, що призвело до споживання електричної енергії не облікованої приладом обліку. При ввімкненому навантаженні електрична енергія споживалася, але жодним чином не враховувалася. Вказане є порушенням п. 48 ПКЕЕн. Представниками Акціонерної компанії «Харківобленерго» був складений акт про порушення ПКЕЕн №203554 від 25.11.2014 року, де зафіксовані вказані порушення та зроблені нарахування по акту про порушення ПКЕЕн за період з 25.11.2013 року по 25.11.2014 року в розмірі 4378 грн. 70 коп. Оскільки вказана сума нарахувань не сплачена, просить суд стягнути з [PERSON] суму нарахувань по акту про порушення ПКЕЕн у розмірі 4378 грн. 70 коп. Представник позивача Акціонерної компанії «Харківобленерго»- в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить суд слухати справу без участі представника позивача, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином \~та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] є споживачем електричної енергії, абонентом Акціонерної компанії «Харківобленерго», що підтверджує договір про користування електричною енергією (а. с. 7-8). 25.11.2014 року при проведенні рейду по виявленню безоблікового споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS], де мешкає відповідач, представниками Акціонерної компанії «Харківобленерго» було встановлено факт: монтаж прихованої електропроводки з розеткою поза приладом обліку №1825224. Підключення виконане відкрито, що призвело до споживання електричної енергії не облікованої приладом обліку. При ввімкненому навантаженні електрична енергія споживалася, але жодним чином не враховувалася. Представниками Акціонерної компанії «Харківобленерго» був складений акт про порушення ПКЕЕн №203554 від 25.11.2014 року, де зафіксовані вказані порушення та зроблені нарахування по акту про порушення ПКЕЕн за період з 25.11.2013 року по 25.11.2014 року в розмірі 4378 грн. 70 коп. (а. с. 3-4). Правовідносини із постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 Цивільного кодексу України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику». Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно статті 1 Закону України «Про електроенергетику», споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електроенергетику», відносини, повязані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, регулюються цим законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно статті 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці зокрема є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією тощо. Серед обовязків споживача електричної енергії, визначених пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України 26.07.1999 року №1357, є також: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. У відповідності до пункту 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України 26.07.1999 року №1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення доелектромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Згідно з підпунктом 5 пункту 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України 04.05.2006 року №562, методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: самовільногопідключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника. Як вбачається із протоколу №448 засідання комісії по розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією для населення від 22.12.2014 року, було визначено величину розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії у відповідності із формулою, визначеною у пункті 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України 04.05.2006 року №562 (а. с. 5). Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положенням\~статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на\~ користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~ судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Акціонерної компанії «Харківобленерго» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за спожиту електроенергіюпідлягає задоволенню у повному обсязі.\~

Outcome: approved