Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

У серпні Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (далі - ТОВ «ПУЕЦ», позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості, за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що позивач у період з жовтня 2012 року по травень 2019 року здійнює обслуговування будинку [ADDRESS] , власником квартири [ADDRESS] у якому є відповідач. Позивачем безперебійно надавались житлово-комунальні послуги за вказаною адресою, однак відповідач не сплачував кошти за спожиті послуги у звязку з чим утворилась заборгованість. Оскільки відповідач ухиляється від добровільної сплати боргу, позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення суми заборгованості в примусовому порядку з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат. Ухвалою від 02.09.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якої невідоме, повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення за адресою розташування належного їй об`єкта нерухомості ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте судові документи повернулися без вручення з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання», заява із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або відзив на позов від відповідача не надійшли. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги просив задовольнити частково, та стягнути з відповідача на його користь індекс інфляції та 3% річних, оскільки відповідач суму заборгованості за житлово-комунальні послуги сплатив. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до рішення правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» № 29 від 15.08.2012 р. житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , переданий на обслуговування та експлуатацію ТОВ «Перший український експертний центр», що підтверджується наказом витягом /Т. І а.с. 13/. Відповідно до акту прийому-передачі від 01.10.2012 р., «Лівобережне «ДП «Екос» передав, а ТОВ «Перший український експертний центр» прийняв на обслуговування та експлуатацію житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . І а.с. 15-18/. Відповідно до акту прийому - передачі квартири інвестору від 06.12.2010 року відповідач є власником квартири [ADDRESS] /Т. І а.с. 35/. Як вбачається із матеріалів справи, для забезпечення надання житлово-комунальних послуг за адресо: [ADDRESS] , позивачем було укладено: договір № 47 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів від 01.10.2012 р., договір № 107-о від 15.11.2012 року на технічне обслуговування пожежних систем, договір № 2/1848-к-12 на вивезенні та знешкодження твердих побутових відходів від 01.10.2012 року та відповідними актами здачі - прийняття відповідних робіт /Т. І а.с. 36-250, Т. ІІ а.с. 1-57/. Відповідач не у повному обсязі вносила плату за отримані житлово-комунальні послуги в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 21.07.2020 року становила 3 984,27 грн. /Т. І а.с. 10-11/. Водночас представником позивача надано розрахунок заборгованості відповідача, відповідно до якого відповідач сплатив заборгованість по особовому рахунку в розмірі 3984,27 грн., а відтак суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог щодо стягнення основної суми заборгованості. Разом з тим, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги наведене, а також те, що боржником сума заборгованості погашена під час розгляду справи, та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню становить 436,17 грн. - 3% річних та 1 068,52 грн. - інфляційні витрати за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved