Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 04 серпня 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 496. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, сумісне життя припинено. Матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку [PERSON] не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 серпня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 496. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 17.02.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 177, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Як вбачається з рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили 23.10.2015 року, шлюб між сторонами розірвано. Згідно довідки № 158, виданої 18.01.2017 року директором Житлово-комунального підприємства по ремонту і експлуатації житлового фонду Іллічівського району м. Маріуполя, до складу родини [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], входить [PERSON], 2006 року народження. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивача та платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640,00 грн. від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved