overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

У січні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2007 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. З серпня 2016 року однією сімєю вони з відповідачем не проживають, дитина мешкає разом з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн.щомісяця. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2007 року. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони по справі. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У січні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 17 травня 2012 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. На теперішній час проживають за однією адресою, однак спільного господарства не ведуть. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, направив заяву, відповідно до якої визнав позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 травня 2012 року та від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

У січні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що з 19 квітня 2016 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З 27 грудня 2016 року вони з відповідачем разом не проживають, відповідач матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу 1-НО № 436440 виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 67 (а.с.2). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 725115 виданого Кальміуським у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 753(а.с.3). Дитина мешкає разом з позивачкою в м.Маріуполі по вул.Котельникова,42а, що підтверджується довідкою № 81 виданою головою КСН селища «Азовкольцо» 18 січня 2017 року (а.с.4). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

У січні 2017 року, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який укладено 18 серпня 2007 року. 30 червня 2010 року у них народилася дочка [PERSON]. Шлюбні відносини між ними були припинені у 2016 році, з цього часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спільне життя виявилося невдалим, оскільки мають різні погляди на життя, що призвело до втрати почуттів любові. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати. Позивач через канцелярію суду направила заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач також направив суду заву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони уклали шлюб 18 серпня 2007 року, який зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 677. Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Зазначене підтверджено копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 6, 7). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, на даний час подружжя спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стало те, що подружжя мають різні погляди на життя та на ведення спільного господарства, що в результаті призвело до втрати почуттів любові. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

У січні 2017 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Явтухівською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №27 від 27 липня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей Валентина, [INFO] та Діану, [INFO]. Протягом тривалого часу спільно не проживають, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено, спільного господарства не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачкою та відповідачем носить лише формальний характер. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2002 року (а.с.3). За час спільного проживання у сторін народилися діти Валентин, [INFO], та Діана, [INFO] (а.с.4-5). Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації. З липня 2016 року сторони спільно не проживають про що підтвердили суду. Ухвалою Деражнянського районного суду від 20.02.2017 року сторонам надавався термін для примирення, однак не було досягнуто мети збереження шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Судовий збір в розмірі 640грн., в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

У січні 2017 року позивач ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 264RNCA132970001, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 41 930 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 14,60 % річних, з кінцевим терміном повернення до 24 жовтня 2018 року. Оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 60 733 грн. 11 коп. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, повідомити за останньою відомою адресою не має можливості, оскільки, поштові відправлення УПППЗ «Укрпошта» з материкової частини України не приймаються поштою АР Крим та повертаються у зворотному напрямку. Відомості про рух справи розміщенні на офіційному веб-сайті Дарницького районного суду м. Києва. Суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У січні 2017 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання не зявився представник позивача, але надіслав до суду заяву про те, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від явки до суду, а тому у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно позовної заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 07.02.2014 року уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, та має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 14055 грн. 59 коп., тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором та судові витрати. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 29.12.2016 року має заборгованість - 14055 грн. 59 коп., яка складається з наступного: - 10618 грн. 33 коп. заборгованість за кредитом; - 2291 грн. 76 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована складова); 645,50 грн. штраф (процентна складова). Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановленний строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У січні 2017 року представник Київського міського центру зайнятості (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі 14 250, 45 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.06.2015 на підставі наказу Шевченківського РЦЗ № 150612 відповідачу надано статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю. 09.03.2016 наказом Шевченківського РЦЗ № НТ160309 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з припиненням реєстрації безробітного. Проте, на підставі проведеної перевірки з врахуванням відомостей, наданих Пенсійним фондом України, позивачем з'ясувалось, що відповідач отримав дохід на підставі цивільно-правової угоди від 09.11.2015 в сумі 666, 68 грн. Відповідач за період з 20.11.2015 по 07.03.2016 отримав суму виплаченого матеріального забезпечення в розмірі 14 250, 45 грн. Позивач вважає, що у зв'язку з виявленням факту приховування відомостей про працевлаштування та отримання доходу вказана сума коштів має бути повернута відповідачем Центру. Відповідна вимога направлялась відповідачу за місцем перебування, проте відповідач вказані кошти по теперішній час не повернув. Враховуючи ту обставину, що відповідач під час реєстрації в Шевченківському РЦЗ своєчасно не надав відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг та у зв'язку з тим, що останній незаконно отримував допомогу по безробіттю, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив за відсутністі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Судова повістка, надіслана на його адресу, зазначену у позові, повернулася без вручення, із відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У січні 2017 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 27.06.2014 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір № BUE-0000229-Ф/14-KRD на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки АБ «Укргазбанк», втсановлення ліміту дозволеного овердрафту та їх обслуговування, відповідно до умов якого позивач відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та встановлює ліміт дозволеного овердрафту в сумі 8 700 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 33 % річних, на строк з 27.06.2014 р. по 25.06.2016 р. Оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором у розмірі 6 323 грн. 38 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити позов, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином за допомогою оголошення у друкованому засобі масової інформації, а саме в газеті «Урядовий кур'єр» від 20.10.2017 року за № 197 (6066). Відповідно до ч.ч. 5, 9 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

У січні 2017 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказував на те, що відповідно до умов укладеного 01 листопада 2006 року договору між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] №2501/1106/88-191 відповідачка отримала кредит в розмірі 25\~000,00 доларів США з умовами сплати відсотків за користування кредитом з розрахунку 14% на строк до 10.10.2016 року. Зокрема вказувало, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved