Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 15.04.2017 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою у Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 57. Від шлюбу дітей не має. Вказав, що подружні стосунки між ним та відповідачкою припинені з початку 2019 року, оскільки кожен з них має різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Сторони спільне господарство не ведуть, між ними втрачено почуття любові та поваги. Вважав, що збереження їхньої родини неможливе, а тому просив його шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просив розірвати його шлюб із відповідачкою, справу розглянути за його відсутності. Представник позивача - адвокат Ваген-Лейтнер О.В., яка дії на підставі ордеру, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просила розірвати шлюб, справу розглянути за її відсутності, прізвище після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] ». На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із статті 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судом встановлено, що 15.04.2017 року сторонами зареєстровано шлюб у Кальміуському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 57, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved