Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 23 грудня 1995 року між нею і відповідачем [PERSON] в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська, актовий запис № 697, посилаючись на те, що від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вважає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через поведінку відповідача, зловживання відповідачем спиртними напоями. Зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинені 16.06.2020 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим через неприязні відносини. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та просив розглядати справу без його участі. При цьому сторони у своїх заявах відзначили, що 15.06.2020 року шлюбі відносини між ними припинені. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 23 грудня 1995 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис № 697. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В середині червня 2020 року сторони припинили шлюбні відносини. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Виходячи з взаємовідносин між сторонами, які проживають окремо, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, зазначених у позовній заяві, зокрема втрату почуття любові та поваги, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, відсутність у сторін неповнолітніх дітей, категоричне небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що в своєму позові позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved