Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі Наказу № 1941к згідно з ч.3 ст.38 КЗпП України 10.05.2018 року він був звільнений з посади сторожа. Відповідачем в день звільнення йому було надано Повідомлення № 458 про нараховану суму, належну працівнику при звільненні від 11.05.2018 року, згідно якого до виплати [PERSON] належать грошові кошти у розмірі 42639,26 грн., яка станом на час звернення з вказаним позовом до суду не була виплачена. У звязку з частковою виплатою заборгованості по заробітній платі у сумі 4524,44 грн. позивач звернувся 01.02.2019 із заявою про зменшення позовних вимог на вказану суму та просить стягнути з відповідача заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, що залишилася, та середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Згідно відзиву на позов, представник ПАТ «Запоріжжяобленерго» просить розгляд справи проводити на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. До відзиву та доповнення до нього долучив Довідку про невиплачену станом на 31.08.2018 року [PERSON] заробітну плату у розмірі 42639,26 грн., а також детальний розрахунок розміру середнього заробітку за весь час затримки станом на 31.01.2019 року., який становить 51986,68 грн. та який повинен бути зменшений на суму обовязкових платежів (ПДФО та військовий збір). Представник позивача подала заяву, в якій підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, просив розгляд справи провести за його відсутності з урахуванням викладених заперечень. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно Наказу № 3390-к від 25.10.2017 року [PERSON] був прийнятий до ВАТ «Запоріжжяобленерго» на посаду сторожа, що підтверджується копією трудової книжки. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч.1 ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно з ч.1 ст. 115 КЗпІІ України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата Згідно Наказу № 1941-к від 11.05.2018 року [PERSON] був звільнений з посади на ПАТ «Запоріжжяобленерго» за власним бажанням, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до статті 116\~КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно повідомлення про нараховану суму, належну працівнику при звільненні № 458 від 11.05.2018 [PERSON] до виплати на день звільнення належать 42639,26 грн. Згідно Довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго», наданої представником відповідача, розмір невиплаченої заробітної плати [PERSON] за період листопад 2017 року травень 2018 року складає 42639,26 грн. В ході розгляду справи, 30.01.2019 відповідачем були виплачено позивачу частково заборгованість по заробітній платі у сумі 4524,44 грн. Таким чином, на час розгляду справи заборгованість по заробітній платі становить 38114,82 грн., а тому позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 117\~КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до п.2 «Порядку обчислення середнього заробітку», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. У відповідності до п.3. «Порядку» при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки. Відповідно до п.4 «Порядку», при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога, тощо); л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати. Згідно пункту 8 «Порядку обчислення середнього заробітку», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. ( Абзац перший пункту 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою KMN 1398 ( 1398-99-п) від 30.07.99). Згідно Довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» розмір середньоденної заробітної плати становить 292,06 грн., яка вираховується шляхом поділу суми доходів позивача за березень 2018 року у розмірі 5629,59 грн. та за квітень 2018 року 6052,95 грн. розділеної на кількість відпрацьованих за цей період днів (40 днів). Таким чином, розмір середнього заробітку [PERSON] за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.05.2018 року по день розгляду справи становить 51986,68 грн. (середньоденний дохід позивача 292,06 грн., помножений на кількість робочих днів, що пройшли з дня звільнення до дня ухвалення рішення (178 днів) = 51986,68 грн.). Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р., суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. З огляду на те, що відповідач не провів з позивачем розрахунок при звільненні, стягненню на користь останнього підлягає середній заробіток за кожен день затримки розрахунку до дня ухвалення рішення судом. При цьому суд враховує, що згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року № 13» передбачено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідним обовязком роботодавця та працівника, суд повинен визначати суму, що підлягає стягненню без утримання цього податку й інших обовязкових платежів. Відповідно п.3 Розділу ІІІ Порядку, - усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно ст.18 Податкового кодексу України особа, яка нараховує та виплачує доходи на користь фізичної особи називається податковим агентом, тобто відповідач є відповідальним за нарахування та сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої виплати. Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню: заборгованість по заробітній платі у розмірі 38114,82 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 11.05.2018 року по день ухвалення рішення -\~\~у сумі 51986,68 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved