Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

У серпні 2014р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором банківського вкладу №ДФ-061460 від 22.05.2014р. у розмірі 2757449,78 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.05.2014р. між ним [PERSON] (далі-позивач/вкладник) та Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» (далі-відповідач/банк) було укладено договір №ДФ-061460 банківського вкладу (депозиту), за умовами якого позивач передав банку, а банк прийняв грошову суму на строк 32 дні, тобто до 23.06.2014р., зі сплатою 20,25% річних наприкінці строку дії договору. Зазначає, що відповідно до умов договору, по закінченню строку вкладу банк повертає вклад (грошові кошти) та проценти вкладнику у безготівковій формі на рахунок [NUMBER], відкритий у ПАТ «Банк Перший». Вказує про те, що оскільки станом на 23.06.2014р. грошові кошти були відсутні на рахунку, вказаному у п.1.4. договору, він звернувся до відповідача із письмовою заявою про повернення в повному обсязі суми вкладу та відсотків за договором. Однак, на вказане звернення відповідь отримана не була. Також зазначає, що 25.06.2014р. та 27.06.2014р. він повторно звертався до відповідача з письмовими заявами про повернення йому грошових коштів. Проте, банк надав відповідь про те, що нестабільна ситуація в країні негативно плинула на ліквідність банку, що призвело до затримки виплати коштів. Крім того, вказує, що 28.07.2014р. він звернувся до відповідача із заявою про перерахування коштів з його карткового рахунку у ПАТ «Банк Перший» на його рахунок відкритий у ПАТ «Приватбанк», що також було залишено відповідачем без уваги, у зв'язку із чим позивача змушений звернутися до суду та просить стягнути суму неповернутого банківського вкладу в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак, представником позивача, 08.10.2014р. через канцелярію суду було подано заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, в якій вона позовні вимоги підтримала, просила, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08.10.2014р., задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором банківського вкладу № ДФ-061460 від 22.05.2014р. у розмірі 2757449,78грн., проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не надавав та не просив слухати справу за його відсутності. У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.05.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» та [PERSON] був укладений договір №ДФ-061460 банківського вкладу (депозиту) (вклад «Класичний» без права поповнення зі сплатою процентів в кінці строку) (далі-договір банківського вкладу), відповідно до положень п.1.1., 1.2., 1.4., 2.1.,2.6. якого вкладник передав, а банк прийняв для зберігання грошові кошти у національній валюті в розмірі 2683217,83грн. на строк 32 дні, з 22.05.2014р. до 23.06.2014р., із нарахуванням процентів в розмірі 20,25% річних, що виплачуються вкладнику в день закінчення строку вкладу шляхом безготівкового перерахування банком суми нарахованих процентів на рахунок, визначений в п.1.4. цього договору, а саме [NUMBER], відкритий у ПАТ «Банк Новий» (а.с.7-9). 23.06.2014р. позивач звернувся до начальника відділення №1 відповідача із заявою про повернення суми вкладу в зв'язку із закінченням строку договору банківського вкладу (а.с.11), яка була залишена відповідачем без відповіді. В подальшому, 27.06.2014р. позивач повторно звертався до відповідача із заявою про повернення суми вкладу за договором банківського вкладу (а.с.12-17). У відповідь на вказану заяву позивача, 21.07.2014р. за вих. №12/01/01-1593 відповідач повідомив позивача про те, що погіршення фінансового становища у банківській сфері та масовий відтік коштів з депозитних та поточних рахунків юридичних та фізичних осіб, негативно вплинули на ліквідність банку та призвели до тимчасової затримки виплати коштів. Про цьому, відповідач повідомив позивача, що банк дотримується договірних зобов'язань та виконає зобов'язання перед вкладником у найкоротший термін (а.с.18). Проте, позивач коштів, за договором банківського вкладу, не отримав, у зв'язку з чим, 28.07.2014р. він звернувся до відповідача із письмовою заявою про перерахування грошових коштів в сумі 2716088,00грн. з його карткового рахунку [NUMBER] у ПАТ «Банк Перший» на рахунок позивача у ПАТ «Привтбанк»(а.с.19). Однак, заява була залишена відповідачем без відповіді. Згідно виписки по рахунку позивача №062398-2014/0811 від 11.08.2014р. на рахунку позивача обліковуються кошти в розмірі 2757449,78грн. (а.с.10). Отже з наявних матеріалів справи, судом встановлено, що станом на дату розгляду справи, відповідач свої зобов'язання по поверненню позивачу коштів за договором банківського вкладу не виконав. Доказів зворотного суду не надано. Так, згідно із ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частиною 1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов договору банківського вкладу та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором банківського вкладу №ДФ-061460 (вклад «Класичний» без права поповнення зі сплатою процентів в кінці строку) від 22.05.2014р. в загальному розмірі в сумі 2757449,78грн. Також, згідно із ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3654,00грн.

Outcome: approved