Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 02 червня 2015 року вона набула право власності на житловий будинок [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстроване місце проживання колишнього власника даного житлового будинку - [PERSON], який з моменту укладення договору купівлі-продажу й до цього часу у будинку не проживає, тому реєстрація у належному їй житловому будинку відповідача перешкоджає їй належним чином користуватись та розпоряджатись ним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовну заяву у повному обсязі й просить позов задоволити. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2018 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Заслухавши позивачку, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02 червня 2015 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є., набула у власність житловий будинок [ADDRESS] У житловому будинку [ADDRESS] зареєстровано місце проживання колишнього власника будинку [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №482 від 13 серпня 2018 року. Відповідач у житловому будинку по [ADDRESS] не проживає, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 26 липня 2018 року, складеним депутатом Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області [PERSON], а також показаннями допитаних судом свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачки. Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки [PERSON] з 2015 року не проживає у житловому будинку [ADDRESS], будь-яких прав на будинок не має, однак залишається зареєстрованим у ньому, що створює власнику будинку [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном, тому порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. При розподілі судових витрат суд виходить з положень ст.141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved