Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 серпня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № Ск-1019-019697/8-2008, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 16 363,50 грн. строком повернення до 30.09.2010. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим станом на 22 липня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 293 564,74 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача Сазонов О.С. надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав, проти застосування строку позовної давності заперечував, оскільки відповідачем не припинялося виконання зобов'язань по кредитному договору. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати до них строк позовної давності. Додатково пояснив, що якщо суд не знайде підстав для застосування строку позовної давності, то зменшити розмір пені, яких перевищує сам розмір заборгованості. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № Ск-1019-019697/8-2008, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 16 363,50 грн. строком повернення до 30.09.2010. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання виконує неналежним чином, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за нею станом на 22 липня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 293 564,74 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 12 729,20 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 17,02 грн.; прострочена заборгованість плати за кредитом - 3 460,77 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 210 286,85 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом - 282,12 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 60 521,57 грн.; три проценти річних від суми простроченого кредиту - 1 727,34 грн.; три проценти річних від суми прострочених процентів по кредиту - 2,32 грн.; три проценти річних від суми простроченої плати за кредиту - 497,13 грн.; 3099,83 грн. - інфляційні витрати від суми простроченого кредиту; 4,15 грн. - інфляційні витрати від суми прострочених процентів по кредиту; 936,45 грн. - інфляційні витрати від суми простроченої плати по кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Нарахована позивачем пеня становить 210 286,85 грн., 282,12 грн., 60 521,57 грн., що значно перевищує збитки, які завдані ПАТ «Родовід Банк». Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що суму пені слід зменшити до суми в розмірі 5000,00 грн. Суд не може погодитися з посиланнями представника відповідача щодо застосування строків спливу позовної давності, оскільки як встановлено судом та визнається сторонами відповідач не припиняла виконувати свої обов'язки за кредитним договором. За ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 27 474 грн. 21 коп., яка складається з наступного: 12 729,20 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом; 17,02 грн. - сума простроченої заборгованості за процентами; 3460,77 грн. - прострочена заборгованість плати за кредитом; 5000 грн. - загальна сума пені, 3% річних від суми простроченого кредиту - 1727,34 грн., 2,32 грн. - 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту; 497,13 грн. - 3% річних від суми простроченої плати за кредитом; 3099,83 грн. - інфляційні витрати від суми простроченого кредиту; 4,15 грн. - інфляційні витрати від суми прострочених процентів по кредиту; 936,45 грн. - інфляційні витрати від суми простроченої плати по кредиту. В іншій частині позову слід відмовити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON], на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2935 грн. 48 коп.

Outcome: partial