Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи без самостійних вимог: Департаменту Державної виконавчої служби України про стягнення заборгованості по заробітній платі та індексації заробітної плати, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона працювала на ВАТ Содовий завод м. Словянська з 07 квітня 1969 року по 20 лютого 2002 року, на підставі рішення Словянського міськрайонного суду від 10.07.2017 року стягнуто на користь позивача з ВАТ Содовий завод заборгованість з заробітної плати в сумі 1603 грн. 85 коп. та індексацію заробітної плати в сумі 7442 грн. 51 коп. Постановою Господарського суду Донецької області від 04.09.2003 року товариство визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Згідно до довідки ліквідатора від 06.04.2017 року адресованої позивачу, зазначено, що на теперішній час індексація по заробітній платі складає 12837 грн. 99 коп., рішення виконати не можливо. Відповідно до листа №11-05-00801 від 24.01.2013 року Фонду Державного майна України, ВАТ Содовий завод на 100% було державним підприємством. У звязку з наведеним, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 1603 грн. 85 коп. та індексацію по заробітній платі з 01 березня 2003 року по 30 травня 2017 року у сумі 7442 грн. 51 коп., а всього 9046 грн. 36 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Державної казначейської служби України не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Департаменту Державної виконавчої служби України в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працювала на ВАТ Содовий завод м. Словянська м. Словянська з 07 квітня 1969 року по 20 лютого 2002 року. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 10.07.2017 року стягнуто на користь позивача з ВАТ Содовий завод заборгованість з заробітної плати в сумі 1603 грн. 85 коп. та індексацію заробітної плати в сумі 7442 грн. 51 коп. (а.с.9-10). Відповідно до довідки №1-23/376 від 25.07.2017 року, наданої ліквідатором ВАТ Содовий завод [PERSON], адресованої позивачу, зазначено, що на теперішній час заборгованість з заробітної плати становить в сумі 1603 грн. 85 коп. та індексація заробітної плати в сумі 7442 грн. 51 коп., рішення про стягнення заборгованості виконати не можливо (а.с.4). Вирішуючи питання стосовно заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного. Постановою Господарського суду Донецької області від 04.09.2003 року товариство визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Згідно з листом Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області від 18 жовтня 2013 року № К-326-3992 на виконанні у відділі державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції знаходилось зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з ВАТ «Содовий завод», до складу якого входили виконавчі документи щодо стягнення заборгованості, яка виникла з трудових правовідносин. Державним виконавцем відділу винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень та всі виконавчі документи, згідно акту передачі виконавчих документів були передані арбітражному керуючому. Зведене виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з ВАТ «Содовий завод» знищено згідно акту про знищення виконавчих проваджень та інших документів органу ДВС від 04.12.2006 року, у відповідності до п. 3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої\~Наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999 року № 470/7, чинної на момент знищення. З листа № 11-05-00801 від 24 січня 2013 року Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області вбачається, що станом на 01.01.2013 року у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод». Відповідно до ч. 2ст. 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Нормами ст. 619 ЦК України, регулюються правовідносини зобов'язального характеру, за якими договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства,ст. 176 ЦК України закріплено загальну норму про розмежування відповідальності публічно-правових утворень за своїми зобов'язаннями та створених ними юридичних осіб. ЦК передбачає загальне правило, згідно з яким держава, інші публічно-правові утворення (АРК, територіальні громади) не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб. Ця норма направлена на конкретизацію положень ч.3ст. 96 ЦК України, згідно з якою юридична особа самостійно відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями його учасника (засновника). Засновником ВАТ «Содовий завод» є держава в особі Фонду Державного майна України. Таким чином, правовідносини, які склалися між ВАТ «Содовий завод» та Фондом державного майна України, - є правовідносини засновника та створеного ним підприємства, за якими засновник не відповідає по боргах підприємства, а підприємство не відповідає по боргах засновника, положення ст. 77 ГК України на правовідносини між ВАТ «Содовий завод» та Фондом державного майна України, Державною казначейською службою України не розповсюджуються, тому Державна казначейська служба України в силу ст. 176 ЦК України не несе субсидіарну відповідальність по боргах ВАТ «Содовий завод», до того ж Фонд держмайна України не являється правонаступником ВАТ «Содовий завод». Окрім того, на даний час триває ліквідаційна процедура, позивач включений до списку працівників, які мають заборгованість з виплати заробітної плати, а думка ліквідатора про те, що він не впевнений щодо погашення заборгованості, є лише припущенням ліквідатора та до уваги судом не приймається. Положення ч. 2ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» до спірних правовідносин не застосовуються. Суд констатує ту обставину, що позов подано до Державної казначейської служби України, яка не є засновником ВАТ «Содовий завод» і за своїми повноваженнями не має права самостійно розпоряджатися державними коштами, позивач не перебував у трудових відносинах з відповідачем. Позивач з позовними вимогами до іншого відповідача, ніж Державна казначейська служба України казначейська служба України, не звертався, вимоги про заміну відповідача не заявляв. У зв'язку з викладеним, підстави для задоволення позову стосовно стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі у суду відсутні, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed