Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх його доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та на своє утримання щомісячно до досягнення сином 3-х років в сумі 300 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 30 липня 2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], який перебуває на її утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає, не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, хоч працює, де саме їй не відомо. Вважає, що позивач працездатний, інших осіб не утримує, має достатній дохід щоб надавати допомогу неповнолітній дитині і їй, так як вона на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та не працює. Посилаючись на зазначені обставини, просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Судова повістка була вручена судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 цієї ж статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За правилами ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 30 липня 2013 року, від якого в них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Викладені обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження виданого 06 березня 2012 року Болеславчицькою сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 2, рішення Первомайського міськрайонного суду миколаївської області від 30 липня 2013 року та довідкою Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 530 від 24 жовтня 2014 року про склад сім'ї позивачки. Враховуючи, що відповідач є працездатним, інших дітей не має, суд дійшов висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу як дитині, так і дружині, яка її потребує до досягнення дитиною трьох років в розмірі, що просить позивачка. Відповідач не надав суду доказів, що він за своїм матеріальним станом не може сплачувати аліменти. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За правилами ст.. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved