Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

У січні 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» предявило через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», 26 березня 2014 року з відповідачем укладений кредитний договір № [NUMBER] на суму 19840,00 грн. строком до 26 березня 2016 року, з виплатою кредиту щомісяця за користування коштами 0,01% річних, проте відповідачем в порушення умов договору сплата коштів у визначені строки не здійснювалась в результаті чого виникла заборгованість, тому позивач, якому ПАТ «ОТП Банк» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №22/12/14/1-2 від 22 грудня 2014 року, просив суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 24 листопада 2016 року в сумі 21757,41 грн., з яких залишок заборгованості за тілом кредиту 19013,38 грн., залишок заборгованості за відсотками 1,24 грн., заборгованість за комісією 2742,79 грн., а також покласти на відповідача судові витрати у справі. Представник позивача [PERSON] у поданій суду 06 лютого 2017 року заяві клопотала про розгляд справи у її відсутності не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила, свого представника до суду не направила, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Відповідно до статей 512-514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання. До нового кредитора переходять у повному обсязі права первісного кредитора у зобов'язанні. Судом встановлено, що 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір факторингу №22/12/14/1-2, за умовами ст. 1 якого ПАТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) передає, а фактор (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості, який включає в себе кредитні договори згідно реєстру боржників (витяг з реєстру а.с.15), а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зобовязується сплатити на користь останнього винагороду. Відтак, позивач, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», на підставі договору факторингу від 22 грудня 2014 року є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», який надав 26 березня 2014 року відповідачу у власність 19840,00 грн. на придбання товарів та послуг (вікон Рехау) у ФОП [PERSON], на умовах укладеного з ним відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитного договору № [NUMBER] від 26 березня 2014 року на придбання зі сплатою за користування коштами 0,01% на рік та комісії в розмірі 1,75% від суми кредиту щомісяця строком повернення до 26 березня 2016 року (п.1.1, 1.2.1, 1.2.3, 1.2.1, 1.4.1, 1.4.5)(а.с.6- 8). За умовами цього договору, що є обовязковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, відповідач, одержавши 26 березня 2014 року кошти споживчого кредиту в сумі 199840,00 грн., з яких на придбання товару у продавця (вікон Рехау) 16000,00 грн. та 3840,00 грн. на придбання послуг страхування ПАТ «СК Уніка Життя», що обєктивно підтверджується випискою по рахунку, строком повернення 26 березня 2016 року, встановленою фіксованою ставкою за користування коштами 0,01% на рік та комісії в розмірі 1,75% від суми кредиту на місяць (п.п.1.1, 1.2.1, 1.2.3, 1.4.1), зобовязалася здійснювати погашення частини суми заборгованості ануїтетними платежами щомісяця по 1174,00 грн. відповідно до графіку, що є невідємною частиною договору, сплачувати суму відсотків щомісяця в розмірі сум, визначених графіком, що є додатком до договору (п.п. 1.4.5, 1.4.8, 2.1-2.6, графік). За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки відповідно до ст. ст.1048, 1056-1 цього Кодексу України. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Письмове повідомлення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про заміну кредитора у зобов'язанні та вимога про повернення боргу новому кредитору, а також наслідки її невиконання залишене відповідачем без задоволення. З огляду на викладене, суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с.14), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що останньою не заперечувалось та не спростовано. Оскільки іншого не доведено, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054 ЦК України з не сплачувала тіло кредиту і з порушенням ст. 529 ЦК України відступила від умов про частину, виконуваного обов'язку, і строків виконання, у зв'язку з чим станом на 24 листопада 2016 року прострочила виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу частини кредиту в сумі 21757,41 грн., з яких тіло кредиту 19013,38 грн., відсотки 1,24 грн., комісія 2742,79 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: approved