Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

У серпні 2018 р. позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що 04 березня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не дивлячись на свій обов'язок не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. В зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина, [PERSON], з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, проте представник позивача [PERSON] направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, позов підтримують повністю та просили суд задовольнити його. Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 04 березня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, однак рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2014 року шлюб було розірвано, що підтверджується копією рішення суду. Від спільного проживання сторони мають сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 04 від 22.03.2004 року, вчиненого Кам'янською сільською радою. Дитина сторін проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї за № 585 від 29.08.2018 року, виданої Костянтинівською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідач не дивлячись на свій обов'язок участі у вихованні дітей в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання в достатній мірі не надає, у зв'язку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява [PERSON] надійшла до суду і зареєстрована 30 серпня 2018 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з цим, суд вважає, що аліменти повинні стягуватися з [PERSON] з дня пред'явлення позову, а саме з 30 серпня 2018 року. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved