Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

У січні 2020 року до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Як вказує заявник, [INFO] помер його батько [PERSON] . 16.01.2020 постановою приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневич С.О. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] з причин неподання документів та відомостей необхідних для вчинення нотаріальної дії, оскільки має місце невідповідність імені спадкодавця « [PERSON] » та по-батькові спадкоємця « [PERSON] », у зв`язку з чим неможливо довести факт того, що успадковує спадщину після смерті померлого саме син. Враховуючи вищевикладене заявник просить суд, встановити факт родинних відносин, а саме, що особа, яка померла [INFO] - [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] 27.10.2020 ухвалою Дарницького районного суду м. Києві відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Заявник надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представником заінтересованої особи Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, подано клопотання про розгляд заяви без його участі. Представником заінтересованої особи Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, подано клопотання про розгляд заяви без його участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку. Суд вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто у даній частині ст. 315 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 у порядку ст. 315 ЦПК. До таких умов віднесено: 1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; 2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. [PERSON] народився [INFO] в с. Горщик, Коростенського району Житомирської області, виданого Горщиківською сільською радою Коростенського району, актовий запис №83. В свідоцтві про народження батьками зазначені: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати (а.с. 7). 27.04.1952 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований міським бюро ЗАГС м. Коростень, актовий запис №127 (а.с. 9). В 1973 році [PERSON] для обміну паспорта необхідно було надати свідоцтво про народження. Однак, первинне свідоцтво про народження не збереглося. [PERSON] отримав повторне свідоцтво про народження та з`ясував, що в актовому записі на підставі якого було видано свідоцтво, його ім`я зазначено « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Коростенським районним відділом ЗАГС Житомирської області, актовий запис №56 (а.с. 8). В новому паспорті та у всіх документах, що видані в подальшому на підставі паспорту було зазначено ім`я « [PERSON] ». Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого виконавчим комітетом Горщиківської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис №25 (а.с. 10). Стаття 1216 ЦК України вказує, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України , право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №61/2018 від 30.10.2018 до майна померлого, у зв`язку з чим [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини. 16.01.2020 постановою приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневич С.О. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] з причин неподання документів та відомостей необхідних для вчинення нотаріальної дії, оскільки має місце невідповідність імені спадкодавця « [PERSON] » та по-батькові спадкоємця « [PERSON] », у зв`язку з чим неможливо довести факт того, що успадковує спадщину після смерті померлого саме син (а.с. 18). Заінтересована особа [PERSON] (мати заявника) також подавала заяву до Дніпровського районного у м. Києві Відділу реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актового запису про шлюб №127, складеного 27.04.1952 міським бюро ЗАГС м. Коростень, однак отримала відмову у зв`язку із виявленими розбіжностями (а.с. 12-14). У зв`язку з тим, що відмова у внесенні змін до актового запису цивільного стану може бути оскаржена у судовому порядку, заявник просить суд, встановити факт родинних відносин, а саме, що особа, яка померла [INFO] - [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . Оскільки факт родинних відносин заявника зі спадкодавцем знайшов своє підтвердження, суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заяви [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved