Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У січні 2014 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб з останнім та стягнути аліменти на її користь у розмірі 1000 гривень щомісячно, на утримання дочки [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повнолітнього віку. Також стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого нею судового збору у розмірі 229,40 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб із відповідачем зареєстровано 15 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1768. Від цього шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сумісні відносини та сімейні зобов'язання з ведення спільного господарства, виховання дитини. Відповідач весь свій вільний час проводить на свій розсуд. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося її самопочуття, вона перебуває в стані постійного стресу. З березня місяця 2013 року вони спільно не проживають. Між ними втрачено всі фактичні та духовні зв'язки. Відповідач морально тисне на неї, нецензурно ображає в присутності дитини. Збереження родини не можливо і суперечить їх інтересам. Суперечок про місце проживання дитини та розподілу спільного майна у них немає. Відповідач не має постійного місця роботи, тому їй з дитиною доводиться існувати за гроші, які вона отримує на дитину. Він відмовляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дитини. Жодної матеріальної допомоги дитині не надає. Тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позов підтримала у повному обсязі та уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Прізвище після розірвання шлюбу залишити «Кучинська». Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Так у судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 15 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1768 (а.с. 7). [PERSON], народилась [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьком дитини відповідно до свідоцтва є [PERSON] (а.с.6). Дитина проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з зазначеним позовом. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з березня 2013 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, родина фактично розпалася й існує формально, суперечки про майно не мають. За взаємною домовленістю після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати із матір'ю. У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи наведене, суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, оскільки це може зашкодити як інтересам позивача так і інтересам неповнолітньої дитини. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, прізвище позивача та відповідача після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Відповідно до ст. ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду. Відповідно ст.183 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, які будуть стягуватися на неповнолітню дитину з її батьків, визначається у частці від заробітку (доходу) платника аліментів і за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позов [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної дитини повністю відповідає вимогам закону, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved