Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 14 лютого 2017 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. [INFO] у них народився син - [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Проте шлюбне життя не склалось і з червня 2018 року вони з відповідачем проживають окремо. Вказує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина та на її утримання. Вказує, що вона на даний час є тимчасово непрацездатною, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. [PERSON] ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст. 84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитини трьох років; стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно 4 000,00 грн. У судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі. Просили суд задовольнити позов. У судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали, не заперечували проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частини усіх видів його доходів на утримання дружини. Витрати, пов'язані із професійною правничою допомогою вважали завищеними. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті в; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При розгляді справи судом встановлено, що 14 лютого 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER]. Згідно акту депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 серпня 2018 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. , разом із нею за вищезазначеною адресою проживає та знаходиться на її утриманні [PERSON], 2018 року народження. Відповідач є працездатним, має регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати свою дитину. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Доказів про наявність стягнень по виконавчим документам з [PERSON] та доказів щодо утримання інших дітей суду не надано. Відповідно до ч. ч.2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВІК ФОРМУЛА ВОДИ» від 31 травня 2018 року №03-К встановлено, що [PERSON], менеджеру із збуту відділу із збуту, надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.06.2018 року по [INFO] включно. У розумінні ч.2 ст.84 СК України позивачка має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. [PERSON] потребує матеріальної допомоги від чоловіка, а останній може надавати таку допомогу. Доказів в спростування зазначеного суду не надано. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до переконання, що, оскільки відповідач [PERSON] сім`ю не забезпечує, позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у важкому матеріальному становищі, має на утриманні малолітню дитину, а тому суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно, кожен є вільним у виборі захисника своїх справ. В офіційному тлумаченні положення ч. 1ст. 59 Конституції України у Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2009 від 30.09.2009р. зазначено, що вищевказані положення Конституції України треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними і фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує. Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом [PERSON] згідно договору №25 від 31 серпня 2018 року, в сумі 2000 грн., яка є співмірною із обсягом наданих послуг. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягає до стягнення з [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved