overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 12 липня 2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському районному у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 177. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З 2015 року подружні відносини між сторонами були припинені, чоловік пішов з родини, вихованням дитини не займається, її життям не цікавиться. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 12 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському районному у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 177, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до свідоцтв про народження встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 17 грудня 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 967. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказала, що з грудня 2016 року однією родиною з чоловіком не проживає, у зв'язку із тим, що між подружжям виникають постійні конфлікти, сварки, які негативно впливають на виховання дітей. Вказані причини призвели до розпаду сім'ї, вважала, що збереження її родини не можливе, у зв'язку із чим просила її шлюб із відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона з 06 травня 2006 року знаходиться із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 09 вересня 2006 року від шлюбу народилась донька [PERSON]. В теперішній час сторони однією сімєю не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО №099038, виданим 21.09.2006 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 638. Згідно довідки № 239, виданої Житлово-комунальним підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя від 25.01.2017 року, неповнолітня [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а її при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04 червня 2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дочку [PERSON], 15 вересня 2006 року. Спільне життя у них не склалося, вони втратили взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на шлюб та сім'ю, на ведення спільного господарства. Крім того, між ними часто виникають сварки та конфлікти. Відповідач застосовує до неї фізичне та психологічне насильство. Їх шлюбні відносини припинені з вересня 2006 року. Примирення неможливе. У судове засідання сторони не зявились. Позивачка до суду спрямувала заяву, з проханням справу слухати за її відсутності, позов підтримала, не заперечила проти заочного розгляду. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, заяв до суду не направляв. Зі згоди позивачки судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб 04 червня 2005 року виконавчим комітетом Гришковецької сільської ради Бердичівського району зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 7). Сторони є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 8). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюбґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати шлюб, а відповідач будь-яких заперечень проти розлучення до суду не направив, зважаючи на зазначені у позові причини розлучення, суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Прохання позивачки відновити її дошлюбне прізвище ґрунтується на положеннях статті 113 СК України. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України витрати позивачки по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, з підстави, зазначеної у ч. 2 ст. 405 ЦК України. В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона є власником житлового будинку, який розташований у м. Ізяслав по вул. Довженка, 19 Хмельницької області. Вказане домоволодіння позивач придбала у дружини відповідача [PERSON] Відповідач зареєстрований у спірному будинку, однак за місцем реєстрації давно не проживає, вказаним жилим приміщенням не користується, а тому позивач і звернулася до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. \~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до положень ст.ст.\~169\~ч. 4,\~224-226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи,приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, [PERSON]є власником домоволодіння, що в м. Ізяслав по вул. Довженка, 19 Хмельницької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10704754 від 11 жовтня 2013 року, виданим приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу [PERSON] З договору купівлі-продажу будинку від 11 жовтня 2013 року, посвідченого тим же нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за № 1192, вбачається, що зазначене нерухоме майно позивач придбала у дружини відповідача [PERSON] У спірному будинку зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою Ізяславської міської ради Хмельницької області від 31 січня 2017 року № 89. Відповідач до суду не прибув, доказів поважності причин відсутності за місцем реєстрації не надав. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач, не проживаючи у спірному житловому будинку без поважних причин більше одного року, втратив право користуватися зазначеним жилим приміщенням, а таму позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений останнім при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про витребування із чужого незаконного володіння автомобіля «Mercedes-benz S 350», легковий седан -В, 2011 року випуску номер шасі [NUMBER] який, за твердженням позивача, є спільною сумісною власністю подружжя і незаконно відчужений колишнім чоловіком [PERSON] Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «Mercedes-benz S 350», легковий седан -В, 2011 року випуску номер шасі [NUMBER], що знаходиться у володінні [PERSON] Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «Mercedes-benz S 350», легковий седан -В, 2011 року випуску номер шасі [NUMBER] є предметом позову, був придбаний у зареєстрованому шлюбі позивача з [PERSON] Транспортний засіб на даний час перебуває у розпорядженні та володінні [PERSON] За твердженням позивача з метою уникнення повернення автомобіля відповідач може відчужити його іншим особам, що утруднить або унеможливить виконання рішення суду. З огляду на зазначене, вимоги позову та зміст заяви [PERSON] суд вважає, що заходи забезпечення позову щодо спірного автомобіля є доцільними та необхідними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 березня 2017 року позов [PERSON] було задоволено. Проте, прийнявши рішення по суті позовних вимог, судом не було вирішено питання щодо індексації відповідно до закону, визначених судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Учасники судового розгляду у судове засідання не з'явилися, але суд не вважає їх неявку перешкодою для проведення судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону Враховуючи те, що судом при ухваленні рішення за результатами розгляду справи, не було вирішене питання щодо індексації відповідно до закону, визначених судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Биківської селищної ради Романівського району Житомирської області, в якому зазаначила, що 14 жовтня 2015 року померла її мати - [PERSON], внаслідок\~ чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що\~ вона є спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк вона не подала нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки вважала, що спадщину прийняв її брат - [PERSON], позивач просить визначити їй додатковий строк для подачі такої заяви, терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили. В судове засідання сторони не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася з вищезазначеним позовом до суду, обґрунтовуючи його тим, що з 01.07.1986 року її було прийнято на роботу на посаду керівника групи ОКПЗ санітарно-технічного сектору інституту «Дніпроагропроект» , згідно наказу №3 від 01.07.1986 року. 22.04.2015 року позивача звільнено з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, згідно наказу №24-К від 21.04.2015 року. Позивач зазначає, що при звільненні їй не було виплачено всі суми, належні при звільнені, розрахунок по заробітній платі на день звільнення проведено не було. Зважаючи на викладене вище. позивач просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 64\~464, 484 грн. В судове засідання позивач не з»вилася, направленим до суду листом просила розглядати справу у свою відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 01.07.1986 року її було прийнято на роботу на посаду керівника групи ОКПЗ санітарно-технічного сектору інституту «Дніпроагропроект» , згідно наказу №3 від 01.07.1986 року. 22.04.2015 року позивача звільнено з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, згідно наказу №24-К від 21.04.2015 року. При звільненні позивачу не було виплачено всі суми, належні при звільнені, розрахунок по заробітній платі на день звільнення проведено не було. Станом на день звільнення позивача заборгованість по заробітній платі у відповідача перед позивачем становить 29\~050, 0 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сім, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника всіх сум у зазначені строки, підприємство. установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. Так, як відповідач не провів з позивачем розрахунок в день його звільнення, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути невиплачену заробітну плату за час затримки розрахунку за період з 23.04.2015 року по 20.01.2017 рік , яка складає 64\~464, 48 грн (середньоденна заробітна плата 147, 18 грн х438 робочих днів =64\~464, 48 грн).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] пред'явив в суді зазначений позов. Свої вимоги мотивує тим, що з 12 червня 2015 року він перебуває з відповідачкою у шлюбі. Вони з відповідачкою являються батьками [PERSON], [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя. Це призвело до втрати почуття любові, та поваги, миритись намагались, але результату це не дало. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе. Реєстрація шлюбу суперечить його інтересам. У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви з проханням справу слухати у їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Бердичівському району реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року народження (а.с.5). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, вони разом не проживають, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Прохання відповідачки відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] відповідає вимогам статті 113 СК України, відповідно до якої після розірвання шлюбу дружина наділена правом відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] пред'явив в суді зазначений позов. Свої вимоги мотивує тим, що з 21 червня 2003 року він перебуває з відповідачкою у шлюбі. Вони являються батьками [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, що призвело до втрати почуття любові, вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально, тому вважає його збереження недоцільним. Реєстрація шлюбу суперечить їх інтересам. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач направив заяву з проханням справу слухати у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка, направила заяву з проханням справу слухати в її відсутність, позов визнала. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 червня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] (а.с.7). Сторони є батьками малолітнього [PERSON] [INFO](а.с.8). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, вони не бажають зберігати сім'ю, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

У січні 2017 року[PERSON] предявив в суд позов до[PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано у Владиславівській сільській раді Млинівського району Рівненської області 25 лютого 1997 року, актовий запис № 5. Від шлюбу є повнолітній син. Сімейне життя між ними не склалося. На протязі приблизно чотирьох років спільним побутом та взаємними правами і обов»язками не пов»язані. Судом було надано термін на примирення, однак примирення не відбулось. Їх сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. Має іншу жінку з якою бажає створити сім»ю.Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. (а.с.26,32). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує. Заходи для збереження сімї стронами не вживалися. Шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved