Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У січні 2015 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що до укладеного договору № б/н від 12.06.2012 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2. Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.10..2014 р. відповідач має заборгованість та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 054,58 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував (а.с. 51). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений за місцем реєстрації (а.с. 50). Суд вважає за можливим розглядати справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № б/н від 12.06.2012 р. [PERSON] (надалі по тексту - Відповідач) отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п..1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті Банку, складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.10.2014 р. відповідач має заборгованість - 14 054,58 грн., яка складається з: 7 813,14 грн. - заборгованість за кредитом; 4 513,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 582,36 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредиту; 1 145,46 - штраф, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3-4). Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконаннятсторонами. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. (а.с. 37).

Outcome: approved