Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У серпні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідачки 21212 грн. 96 коп. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 18 серпня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2000517614, за яким вона отримала кредит в сумі 18095 грн. на строк 20 місяців з моменту підписання договору. 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, за яким позивач набув права вимоги до [PERSON] Оскільки в добровільному порядку відповідачка зобов»язань по поверненню кредитних коштів не виконала, тому позивач просить стягнути з неї заборгованість по договору кредиту від 18 серпня 2012 року, яка утворилась станом на 03 липня 2014 року в сумі 21212 грн. 96 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 15377 грн. 97 коп., заборгованість по відсотках - 01 грн. 15 коп., комісія - 5833 грн. 84 коп., а також понесені судові витрати. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить ухвалити по даній справі заочне рішення. Відповідачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилась, причини неявки суду не повідомила. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 11 листопада 2014 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що 18 серпня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2000517614, за умовами якого товариство надало [PERSON] на придбання будівельних матеріалів грошові кошти в сумі 18095 грн. на строк 20 місяців, тобто до 18 квітня 2014 року. Сторони передбачили, що кредит надається [PERSON] під 0,01% річних /п.1.1 договору/. За умовами договору [PERSON] взяла на себе зобов»язання повернути кредит та сплачувати відсотки за користування ним у терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. Сторони також домовились, що за обслуговування кредиту [PERSON] щомісяця, після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів сплачує комісію, розмір якої зазначено у графіку платежів, а саме в розмірі 3,14% від суми кредиту щомісячно, що становить 568 грн. 18 коп. /п.1.4.5 договору, додаток №1 до договору/. Взяті на себе зобов»язання ПАТ «ОТП Банк» виконав у повному обсязі, проте [PERSON] порушила умови договору щодо повернення кредитних коштів, відсотків за користування ними та комісії, у зв»язку із чим утворилась заборгованість, яку вона не сплачує. 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, за яким Банк передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги до [PERSON], що належало Банку за кредитним договором №2000517614. Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 18 грудня 2013 року до договору факторингу №18/12/2013 від 18 грудня 2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 18 серпня 2012 року станом на 18 грудня 2013 року склала 21212 грн. 96 коп., з яких 15377 грн. 97 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 5834 грн. 99 коп. - заборгованість по відсотках та комісією. Зазначені обставини підтверджуються: договором про надання споживчого кредиту №2000517614 від 18 серпня 2012 року, додатком №1 до договору від 18 серпня 2012 року, розрахунком заборгованості [PERSON] за договором кредиту, договором факторингу №18/12/2013 від 18 грудня 2013 року, актом приймання-передачі реєстру боржників від 18 грудня 2013 року до договору факторингу №18/12/2013 від 18 грудня 2013 року. Відповідно до положень ст.ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов»язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов»язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов»язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. 27 грудня 2013 року позивачем було направлено [PERSON] письмове повідомлення про передачу позивачу права грошової вимоги, а також повідомлення про погашення усієї заборгованості за договором кредиту від 18 серпня 2012 року в сумі 21212 грн. 96 коп. на протязі 10 календарних днів з дня отримання вимоги, однак жодних коштів на погашення заборгованості відповідачка не внесла. Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Оскільки боржником [PERSON] зобов»язання по договору кредиту не виконано, тому з неї підлягає стягненню заборгованість на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яка утворилась станом на 03 липня 2014 року, в сумі 21212 грн. 96 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 15377 грн. 97 коп., заборгованість по відсотках - 01 грн. 15 коп., комісія - 5833 грн. 84 коп. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved