Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

У січні 2014 року Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з Відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], просила стягнути з Відповідача аліменти в твердій грошовій сумі на її користь в розмірі 3000,00 (три тисячі гривень). В ході розгляду справи Позивач зменшила позовні вимоги та просила стягнути з Відповідача - [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу Відповідача щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Посилається на ті підстави, що перебувала з Відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 1996 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. 01 серпня 2013 року шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано. Всі матеріальні витрати на утримання дитини Позивач несе особисто, Відповідач матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні Позивач позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримала та просила їх задовольнити з викладених у позові обставин. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов до висновку про задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 26 жовтня 1996 року. 01 січня 2013 року відповідно до рішення Шевченківського районного суду міста Києва шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 13 січня 2014 року і до досягнення донькою [PERSON], [INFO] - повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved