Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина. Доглядом, вихованням та утриманням дитини займається позивач. Крім того, наслідком такого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків наявні обставини, які шкодять інтересам дитини, а саме відсутність можливості зареєструвати дитину за адресою проживання, поставити на облік до дитячого лікаря та влаштувати до дошкільного навчального закладу. 07.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 03.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 15.09.2020 року від відповідача до суду надійшла заява, в якій останній просив суд направляти йому поштову кореспонденцію за адресою проживання у Черкаську область та повідомити позивача про його адресу. Вказав, що дана справа є принциповою для нього і він бажає бути належним чином повідомлений про її розгляд. 07.10.2020 року ухвалою суду підготовче судове засідання по справі закрито. В судові засідання, призначені 10.12.2020, 11.02.2021, 05.04.2021 року відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином за вказаною ним адресою. Будь-яких пояснень або відзиву від відповідача до суду не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також відсутність поданого відповідачем будь-якого пояснення або відзиву на позовну заяву, суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. 11.02.2021 року в судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити, пояснивши, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не сплачує аліменти. 11.02.2021 року представник третьої особи в судовому засіданні просив задовольнити позов, пояснивши, що відповідач був повідомлений про засідання комісії органу опіки та піклування. 05.04.2021 року позивач звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі, в якому позов підтримала, відносно заочного рішення не заперечувала. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, покази свідка та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно розрахунку № 99021 від 10.07.2020 року Білоцерківського МВ ДВС, за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.07.2020 року становить 32 309,50 грн. Згідно довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради № 2357/09 від 30.07.2019 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 740 від 09.12.2020 року, позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. У вказаному рішенні зазначено, що на засідання комісії, де було розглянуто питання доцільності підготовки та подання до суду висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] , останній не з`явився, подав письмові пояснення, в яких зазначив, що має бажання приймати участь у вихованні та розвитку сина. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази про те, що проживає по сусідству з позивачем, жодного разу не бачила там відповідача. Позивач виховує дитину без батька. Відповідно до ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Однією з підстав позбавлення батьківських прав, передбачених ст. 164 СК України, є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів), чи обґрунтованих заперечень на спростування встановлених судом обставин справи, відповідач до суду не надав. Під час розгляду справи по суті позивач не скористався правом прибути в судове засідання для дачі особистих пояснень. Таким чином, встановлені у справі обставини свідчать про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню свого сина, не забезпечує його усім необхідним для нормального розвитку, а його вихованням та матеріальним забезпеченням займається позивач. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Отже, заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved