Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб із [PERSON], зареєстрований 31.08.2007 року виконкомом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, після розірвання шлюбу залишити позивачу її дошлюбне прізвище «[PERSON]», та стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 31.08.2007 року вона уклала шлюб із [PERSON] Від спільного подружнього проживання в них [INFO] народилася дочка - [PERSON]. На протязі останніх років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення між ними шлюбних відносин. У сім'ї постійно виникають сварки. Із травня 2013 року вона з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. На даний час спільна від подружжя дитина проживає із матір'ю. Відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, не надає ніякої допомоги на утримання малолітньої дочки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, не заперечував проти розірвання шлюбу та просив стягнути із нього на користь позивача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі, а саме, у розмірі 500 грн., посилаючись на те, що на даний час його дохід становить 1500 грн., однак, на підтвердження цього будь-яких доказів не надав. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 31.08.2007 року виконком Требухівської сільської ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02 вересня 2008 року виконкомом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народилася дочка - [PERSON], (а.с. 9 ). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вищевказану норму вимога позивача про зміну прізвища на її дошлюбне «[PERSON]» також підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі а при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно. Крім того, у судовому засідання позивач не заперечувала проти стягнення із відповідача на її користь на утримання їхньої малолітньої дочки аліментів у розмірі 500 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial