Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У січні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] та приватного підприємства «Будсітка» про стягнення заборгованості за кредитним договором і договором поруки, яка утворилася станом на 01.12.2013 року у розмірі 416 542 гривні 67 копійок та стягнення судовий збір у розмірі 3 654 гривні (а.с. 3-5). Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») в судове засідання не з'явився з поважних причин, надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, на заочне рішення згодні. Відповідачі [PERSON] та представник приватного підприємства «Будсітка» в судове засідання не з'явилися без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 ЦК України, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є відповідальність за порушення виконання кредитного договору та договору поруки. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи встановлено, що 10 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», з однієї сторони, і гр. [PERSON], з другої сторони, був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11347745000, та 09 січня 2009 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 11347745000 від 10 червня 2008 року щодо зміни графіка повернення кредитного траншу), за умовами якого [PERSON] отримав від ПАТ «УкрСиббанк» споживчий кредит в сумі 226 000 грн, зобов'язався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбаченні платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. 10 червня 2008 року ПАТ «УкрСиббанк» уклало з ПП «БУДСІТКА», в особі директора Ціміданова Сергія Павловича, Договір поруки № 204624, згідно якого ПП «БУДСІТКА» поручилось перед ПАТ «УкрСиббанк» за виконання кредитних зобов'язань боржника [PERSON] (Договору про надання споживчого кредиту № 11347745000 від 10 червня 2008 року). При цьому визначено розмір відповідальності поручителя у сумі 222 200,00 грн. (а.с. 6-48) Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України) Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» виконав свої зобов'язання та надав [PERSON] кредит у визначеному сторонами розмірі 226 000 грн. Статтею 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. У відповідності до вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Судом встановлено, що 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (Клієнт) і ТОВ «Кей-Колект» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги від боржника [PERSON] коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі). Відповідно до Виписки з реєстру боржників від 12.12.2011 року ТОВ «Кей-Колект» набув права грошової вимоги до [PERSON] (а.с. 41-48) Відповідач [PERSON] згідно з умовами кредитного договору № 11347745000 від 10 червня 2008 року зобов'язувався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов'язку та перестав повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені кредитним договором № 11347745000 від 10 червня 2008 року. Після передачі права вимоги за кредитним договором № 11347745000 від 10 червня 2008 року, відповідач не виконав свій обов'язок перед позивачем. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] на погашення кредиту сплачував грошові кошти, проте платежі здійснював не в обумовлені договором строки та не у належному розмірі. Внаслідок порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного повернення боргу та сплати відсотків за кредитом № 11347745000 від 10 червня 2008 року, станом на 01 грудня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 416 542,67 гривні, а саме: - заборгованість за кредитом - 164 778,55 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 251 764,12 гривень; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 0,00 гривень. (а.с. 12) Згідно ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Розмір заборгованості, який надав позивач в своїх розрахунках до позовної заяви, відповідачами не спростований. Таким чином, позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір в сумі 3 654 грн, який підтверджується документально, стягується з відповідачів на рахунок позивача (а.с. 2).

Outcome: approved