Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила стягувати із [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 гривень у твердій грошовій сумі щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до виповнення сином повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 18.01.2002 року по 2011 рік вона разом із відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] працює на посаді фасувальника у ТОВ «Віньківці сирзавод» та отримує мінімальну заробітну плату. Неповнолітній [PERSON] навчається у Буковинському ліцеї-інтернаті з посиленою військово-фізичною підготовкою, однак відповідач самостійно матеріально забезпечити сина одягом, ліками, засобами гігієни немає змоги. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, не бере участі в його утриманні та вихованні, хоча має непогані заробітки. Тому на підставі ст.ст. 181, 182, 183, 192 СК України позивач просила стягнути аліменти із відповідача на утримання сина у розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, Ухвалою суду від 08.09.2020 року у справі відкрито провадження, та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 13.10.2020 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги повністю,просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи згідно з приписами ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у визначений\~в ухвалі\~строк відзив\~суду не\~надав, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав, а тому відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого. Частинами 1, 2 і 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В силу ст.ст. 12, 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2002 року по 2011 рік проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбних відносин, та вони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю, тобто позивачем в [ADDRESS] . Наведені обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2\~статті 182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» прожитковий\~мінімум у\~2020\~році встановлений\~на дітей\~віком від\~6\~до 18\~років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня 2020 року - 2318 гривень, з 1 грудня 2020 року - 2395 гривень. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Предметом розглядуваного судом спору є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у відповідача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина, суд бере до уваги, що даних про офіційне місце роботи відповідача та його доходи у суду немає, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Крім того,\~враховуючи матеріальне\~та сімейне\~становище сторін,\~їх стан\~здоров`я,\~вік дитини\~та її\~матеріальні потреби,\~беручи до\~уваги,\~що із\~01.07.2020\~року розмір\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~віком від\~6\~до 18\~років становить\~2318 гривень, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання сина у розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, а відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, яким передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial