Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його бабка [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] До смерті [PERSON] та [PERSON] постійно проживали в с. Гордіївка Тростянецького району. Після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцем до її майна, на підставі ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 р.), була дочка [PERSON] , оскільки остання фактично вступила в управління спадковим майном та постійно проживала разом з померлою за однією адресою. До складу спадкового майна належить 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами, що в [ADDRESS] . Зазначений будинок, станом на 15.04.1991 р., належав колгоспному двору, членами якого були [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з цілого житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за вищевказаною адресою. Спадкоємцем до майна покійної за заповітом є [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, частину спадкового майна, а саме земельну частку (пай), оформив на себе та отримав свідоцтво. Окрім того, позивач звернувся до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та господарські споруди, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , які належали померлій [PERSON] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.03.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10.09.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 07.06.2018 р. №00020309997 вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.12). З довідки виконавчого комітету Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області за №312 від 29.05.2018р. (а.с.8), вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року господарство, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: голова двору [PERSON] , яка померла [INFO] та член двору - дочка [PERSON] . Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , станом 15.04.1991 р ., належало кожній по 1/2 частки майна колгоспного двору розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 88,0 кв.м, житловою площею 60,8 кв.м, допоміжною площею 27.2 кв.м, складається з житлового будинку - А; прибудови - а; літньої кухні - Б; погребу з шиєю - В; сараю - В; сараю - Г; прибудови - г; огорожі -1-2 (а.с. 20-26). Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно інформації Тростянецького міжрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 13.06.2018 р. №17.28-38, смерть громадянки [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована 13.12.1999 р. виконавчим комітетом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, дата смерті [INFO] (а.с.13). У довідці виконавчого комітету Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області за №341 від 06.06.2018р. (а.с.9) зазначено, що [PERSON] , 1934 р.н., згідно даних погосподарського обліку є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] спадкоємницею є її дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, тому що була зареєстрована і проживала разом з померлою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується записами у погосподарській книзі Гордіївської сільської ради (а.с.9). Згідно листа завідувача Державним нотаріальним архівом від 08.08.2019 р. №2345/01-18, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Тростянецькою державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с.106), що свідчить про те, що інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Тобто, спадкоємцем до його майна [PERSON] була її дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, тому що фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки постійно проживала з померлою у спадковому будинку. Таким чином, будучи власником Ѕ частки майна колгоспного двору, що розташований в [ADDRESS] , [PERSON] набула права власності ще на Ѕ частку вищевказаного житлового будинку, після смерті своєї матері [PERSON] , що свідчить про належність їй на день смерті цілого житлового будинку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 24.12.2002р. приватний нотаріус Тростянецького районного нотаріального округу Вірська А.І. посвідчила заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №3288, згідно якого [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Гордіївка Тростянецького району Вінницької області, що мешкає в с. Гордіївка, Тростянецького району Вінницької області, на випадок її смерті зробила заповітне розпорядження на усе майно, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, а також все те, на що за законом вона буде мати право, заповіла [PERSON] (а.с. 7). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років, про що 04.03.2014р. складено відповідний актовий запис №12 (а.с. 6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, виданої [PERSON] за №312 від 29.05.2018р., [PERSON] , 1934 р.н., була зареєстрована і проживала до дня своєї смерті [INFO] в [ADDRESS] . Спадкоємцем після її смерті, на підставі ст.1223 ЦК України та на підставі заповіту, посвідченого від її імені приватним нотаріусом Вірською А.І. 24.12.2002 р. за реєстровим номером №3288 - є [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, тому що фактично вступив в управління спадковим майном та подав до Тростянецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. До складу спадкового майна належить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] . За даними земельно-шнурової книги Гордіївської сільської ради, запис №108, біля господарства за адресою: [ADDRESS] числиться земельна ділянка площею 0,58 га, з правовим режимом: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,33 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.8). Згідно копії спадкової справи №283/2014 р. до майна померлої [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звертався [PERSON] Заява надійшла 18.07.2014 р. та зареєстрована за №645 (а.с.85). [PERSON] 31.03.2017 р. отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,7861 га в межах, згідно з планом, розташовану на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №000029 (а.с. 14). У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 08.08.2018р. №473/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] у [PERSON] відсутній, він має право звернутися до суду з позовом для визнання за ним права власності на житловий будинок після померлої (а.с.11). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва на житловий будинок, що залишились після смерті [PERSON] , позивачу, нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю у позивача документа, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] померла [INFO] , і спадкоємцем до її майна за заповітом є [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги про визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належали останній за життя, підлягають задоволенню.

Outcome: approved