overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON], звернулася до суду з вказаним вище позовом. В заяві вказала, що шлюб з відповідачем зареєстрували у серпня 2009 року. Від спільного проживання мають трьох дітей 2009, 2011 та 2014 року народження, які проживають разом з нею. Відповідач працездатний, працює та інших утриманців не має. Але добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Просила постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини. У судове засідання сторони не з'явилися, але надіслали письмові заяви, про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та згоден надавати матеріальну допомогу дітям. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Суд, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2009 року, від спільного життя мають двох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд врахував, що відповідач працездатний, працює, інших утриманців не має, та бажає надавати дітям матеріальну допомогу у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу). У зв'язку з наведеним вище, Суд приходить до висновку, що заява позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посила-ючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], 2010 року народження, який проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги добровільно не надає, аліменти за інши-ми виконавчими листами він не сплачує, не є інвалідом. Дитина не отримувала майно в по-рядку спадкування. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповноліт-ньої дитини, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, а саме 500 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення від дня пред'явлення по-зову. В судове засіданні позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Розгляд справи просила проводити за її відсутністю (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суду не відомо. Клопотань про відкладення розгля-ду справи не надходило (а.с. 18). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, дій-шов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком (а.с.4). З довідки Чорнянської сільської ради Каховського району Херсонської області № 982 від 27.08.2014 р. вбачається, що неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпе-чення дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішен-ням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вирішуючи питання щодо розміру алі-ментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника алі-ментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружи-ни, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вбачає доведеною ту обставину, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню спільної із позивачем дитини, тому вимога про стягнення аліментів є правомірною. Враховуючи вищенаведене та виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 05 грудня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові та поваги. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Суперечностей відносно спільного майна та динити, [INFO] не має. Тривалий час проживають окремо. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю. Наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з'явився , надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. На розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів погодився (а.с. 20). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 05 грудня 2008 року проживають у зареєстрованому шлюбі(а.с. 5) . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини. Дочка проживає разом з матір'ю (а.с. 10). Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжям тривалий час спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються, їм не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона є спадкоємцем за законом після [PERSON], який помер [INFO]. Через відсутність реєстрації правовстановлюючого документу на будинок за [PERSON] нотаріус відмовив їй в оформленні спадкових прав на будинок. У судове засідання позивачка не з'явилася, направила заяву з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Від сільського голови Красівської сільської ради надійшла заява, згідно якої сільський голова просить справу слухати у його відсутність, позов визнає. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] ( а.с. 14,16,17,14). [PERSON] спадщину прийняла, подавши відповідну заяву до нотаріуса (а.с. 23). Інші спадкоємці до майна померлого [PERSON] відсутні (а.с. 28). Постановою нотаріуса Бердичівської районного нотаріального округу [PERSON] від 01 серпня 2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 12). З довідки Бердичівського МБТІ від 11.10.2013 року вбачається, що на будинок № [ADDRESS] право власності не зареєстроване (а.с. 11). Згідно погосподарської книги виконкому Красівської сільської ради будинок [ADDRESS] рахувався за [PERSON]. Правовстановлюючі документи на будинок не виготовлялися ( а.с.34). На вказане будинковолодіння виготовлено технічний паспорт, з якого вбачається, що житловий будинок збудовано у 1976 році, інвентаризаційна вартість будинковолодіння складає 72324 гривень (а.с. 7-10). На земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] площею 0,25 га, передану для індивідуального будівництва нотаріусом 13.08.2014 року видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] (а.с.26). Правовідносини, які виникли між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216,1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса, а в судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] згідно погосподарського обліку рахується за померлим [PERSON], інших спадкоємців немає, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На стягненні судових витрат позивачка не наполягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою у якій просить встановити факт, що [PERSON], 1920 року народження, який помер [INFO] був її батьком. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що вона після смерті батька у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус виявила розбіжності у документах щодо написанні імені її батька - [PERSON]. Встановити факт родинних відносин їй необхідно для оформлення спадкових прав. У судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви підтримала, пояснила, що на підставі наявних у неї документів вона не може довести родинні відносини з батьком, оскільки вона по батькові в усіх документах [PERSON], а батько мав ім'я [PERSON]. Цю помилку було допущено ще при реєстрації її народження. Від представника заінтересованої особи - голови Великонизгірецької сільської ради Білика А.А. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заявлених вимог. Дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7). Заявниця звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] (а.с. 13). Зі свідоцтва про народження заявниці вбачається, що її батьком вказаний «[PERSON]». По батькові ж заявниці зазначено «[PERSON]» ( а.с. 9) Відповідно експертного висновку, українські записи особового імені [PERSON], російський запис [PERSON] та записи похідного імені по батькові [PERSON] у документах наданих для експертизи, ідентифікуються з високим ступенем вірогідності (а.с. 10). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні кожна показала, що [PERSON] був батьком [PERSON]. Вона проживала з ним до його смерті. З довідки Великонизгірецької сільської ради Житомирської області № 439 від 02.10.2014 року вбачається, що [PERSON] постійно проживала зі своїм батьком [PERSON] та доглядала до дня його смерті. Таким чином очевидним є той факт, що [PERSON] був батьком [PERSON]. Відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Тому з метою захисту прав заявниці, а саме права на оформлення нею спадщини, даний факт необхідно встановити судовим рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2006 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, з відповідачем не має порозуміння у стосунках, тому сім'я розпалася. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити (а.с. 2). Позивачка в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить |||суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, |||позовні вимоги визнає повністю.|||||| |Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. |установлені||правостосун У відповідності ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2006 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], син проживає разом з позивачкою (а.с. 5-7) Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сім'я розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобов'язати одного з подружжя (позивача) зберегти сім'ю, якщо він (позивач) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно з'ясував фактичні взаємини подружжя [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення позивача на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 243 грн. 60 коп., стягнути з відповідача на користь позивачки (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2009 року, від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинені, з відповідачем не має порозуміння у стосунках, тому сім'я розпалася. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити (а.с. 2). Позивачка в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить |||суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, |||позовні вимоги визнає повністю.|||||| |Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. |установлені||правостосун У відповідності ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2009 року, від шлюбу дітей не мають (а.с. 3). Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] та [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сім'я розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобов'язати одного з подружжя (позивача) зберегти сім'ю, якщо він (позивач) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно з'ясував фактичні взаємини подружжя [PERSON] та [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення позивача на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 243 грн. 60 коп., залишити за позивачкою (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що на праві приватної власності має житловий будинок по [ADDRESS] в якому зареєстрований чоловік, [PERSON], та син, [PERSON]. 31.07.2012 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано. Відповідачі з вересня 2013 року в житловому будинку по [ADDRESS] не проживають, не доглядають за будинком, не сплачують комунальні послуги, власні речі відповідачів у будинку відсутні. Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачами права користування житлом позивача в разі їх тимчасової відсутності немає. З урахуванням наведеного, просила визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - житловим будинком по [ADDRESS] зобов'язати Сквирський районний сектор управління державної імміграційної служби України в Київській області зняти їх з реєстрації. Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про заочний розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що позивач на праві приватної власності має житловий будинок по [ADDRESS] в якому зареєстрований [PERSON], та [PERSON]. 31.07.2012 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано. Відповідачі з вересня 2013 року в житловому будинку по [ADDRESS] не проживають, не доглядають за будинком, не сплачують комунальні послуги, власні речі відповідачів у будинку відсутні. Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачами права користування житлом позивача в разі їх тимчасової відсутності немає. Згідно ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За змістом статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд дійшов до висновку, що відповідачі втратили право на користування жилим приміщенням - житловим будинком по [ADDRESS] оскільки вони не проживають в ньому без поважних причин більше одного року, з вересня 2013 року проживають в іншому жилому приміщенні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Матеріальну допомогу на утримання позивача, з якою проживає дитина, відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний, інших дітей, непрацездатних батьків не має. З урахуванням наведеного, просила стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дочкою, [PERSON], [INFO] трьох років. Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Матеріальну допомогу на утримання позивача, з якою проживає дитина, відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний, інших дітей, непрацездатних батьків не має. Відповідно до ч.2, 4, 6 ст.84 СК України, дружина - мати, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина - мати, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на таке утримання має і в разі розірвання шлюбу. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, вважає визначити аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дочкою, [PERSON], [INFO] трьох років. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved