Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат на лікування дитини в сумі 1468 гривень та понесені нею судові витрати. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 04 серпня 2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12 червня 2014 року. Від цього шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . З відповідача згідно рішення Рожнятівського районного суду від 12 червня 2014 року стягнуто аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. За рішенням Рожнятівського районного суду від 23 квітня 2019 року розмір аліментів, що стягуються з відповідача збільшено до 1600 гривень. Їхня з відповідачем дочка часто хворіє і її лікування потребує значних матеріальних затрат. Для придбання необхідних дитині медикаментів вона в березні 2020 року витратила 2936 гривень 08 копійок, тому вважає, що половину наказної суми слід стягнути відповідача. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просила вирішити справу в її відсутності. В судове засідання відповідач не прибув, подав заяву в якій вказав, що згідний оплатити половину фактично понесених витрат на лікування дитини. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої відповідач сплачує аліменти в розмірі по 1600 гривень щомісячно, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 23 квітня 2019 року та копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6, 7-10). Дочка сторін в березні 2020 року хворіла та на її лікування позивачкою витрачено 2936,08 грн., що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого (а.с.15) та чеками (а.с.11-14). Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивачкою фактично понесені додаткові витрати у зв`язку з хворобою дитини. Відповідач позов визнав повністю і визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Враховуючи такі обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути половину фактично понесених додаткових витрат на дитину, що становить 1468 гривень. За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved