Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

У січні 2020 року позивач Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 13347 грн. 82 коп. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2020 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11.02.2020 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» - Охота В.В. до судового засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв про відкладення слухання справи, про розгляд справи за його відсутності або відзиву на позов до суду не надходило. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позові посилався на те, що матеріалами кримінальної справи № 520/7449/18 встановлено, що 10.06.2018 року приблизно о 04:00 год. [PERSON] вступив в попередню змову з невстановленою слідством особою, діючи умисно та з корисливих мотивів, направлених на таємне викрадення чужого майна, з метою особистої наживи, знаходячись у кабельній каналізації Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», розташованій за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу, викрав майно, яке належить Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», а саме кабель зв`язку марки ТПП 200х2х0,4 загальною довжиною 52 метра./а.с.16/. У зв`язку з цим, Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» звернулося до ГУНП в Одеській області із заявою про кримінальне правопорушення та захистом порушених прав і законних інтересів. Слідчими органами Київського РВ ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області було порушено кримінальне провадження відносно відповідача [PERSON] . За підозрою до [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вироком Київського районного суду м.Одеси від 14.05.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначено йому покарання у виді арешту на строк три місяця. Строк відбування покарання відраховувати з моменту фактичного поміщення [PERSON] до місця відбування покарання. Цивільний позов ТОВ «Укртелеком» задоволено повністю і стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Укртелеком» матеріальну шкоду в сумі 9456 грн. 79 коп. Речові докази у справі, зазначені в постанові слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУПН в Одеській області від 12.06.2018 та розписки, а саме кабель зв`язку ТПП-200х2х0,4 довжиною 52м, після набрання вироком законної сили вважати повернутими за належністю ТОВ «Укртелеком». Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.10.2019 року вирок Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2019 року в кримінальному провадженні №12018160480002104 від 10.06.2018 року відносно [PERSON] , засудженого за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено новий розгляд цивільного позову в суді першої інстанції, в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок районного суду залишено без змін./а.с.20/. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Київського районного суду м.Одеси від 14.05.2019 року встановлено, що [PERSON] вчинено умисне кримінальне правопорушення проти власності ПАТ «Укртелеком» шляхом таємного викрадення чужого майна кабелю зв`язку /крадіжка/, вчинена за попередньою змовою групою осіб, його визнано винним у вчиненні злочину та призначено покарання./а.с.18/. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні крадіжки майна ПАТ «Укртелеком» є встановленою та не підлягає доведенню, окрім того, із мотивувальній частині вироку вбачається, що [PERSON] цивільний позов про стягнення з нього матеріальної шкоди, завданої злочином, визнав повністю. Завдану Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» майнову шкоду відповідач [PERSON] на теперішній час не відшкодував. Відповідно до статті 55 КПК України ПАТ «Укртелеком» визнано потерпілим в кримінальному провадженні. Із позову вбачається, що відновлення послуг, припинених внаслідок злочинних дій [PERSON] , потребує здійснення закупки матеріалів та проведення ремонтно -відновлювальних робіт, склад та вартість яких зафіксований доданими до цивільного позову письмовими доказами - актом приймання-передачі виконаних робіт № 04/08/18 до договору підряду від 04.06.2018 року; акт прийняття капітально відремонтованих лінійних споруд зв`язку і проводового мовлення від 10.06.2018 року та довідкою начальника СЕМ Шаравара О.А. від 11.06.2018 року про сукупну вартість ремонтних робіт з відновлення лінійно-кабельної споруди, яка знаходиться на балансі МЦТ № 614 ЛД № 5 /м.Одеса/ Одеської філії ПАТ «Укртелеком» та експлуатується з 1984 року, інвентарний номер № 30151 відповідно до Дефектного акту від 11.06.2018 року № 517, де зазначено вартість матеріалів та вартість робіт на загальну суму 13347,82 грн./а.с.5,26,27/ Злочинними діями відповідача [PERSON] нанесені збитки Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» у розмірі 13347 грн.82 коп. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №10 вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заподіяна позивачу матеріальна шкода в розмірі 13347,82 грн. підлягає відшкодуванню саме відповідачем, тобто особою, яка її заподіяла, оскільки його дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина [PERSON] , що встановлено вироком Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/7449/18 від 14.05.2019 року, який набрав законної сили. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved