Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому зазначила, що 26.10.2007 р. уклала з [PERSON] нотаріально посвідчений договір довічного утримання, за яким передала [PERSON] у власність однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги[ADDRESS], а відповідач зобовязався здійснювати її довічне утримання у виді: забезпечення надання побутових послуг, виконання різних видів ремонтних робіт, здійснення догляду за нею та надання необхідної допомоги, забезпечення надання медичної допомоги, щотижневого забезпечення її продуктами харчування шляхом їх доставки за місцем її проживання, організації щоденного триразового харчування і при цьому грошова оцінка зазначених видів матеріального забезпечення мала становити 500 грн. щомісячно. Посилаючись, що протягом останніх 8 років відповідач взагалі не виконує взяті ним за договором довічного утримання обовязки, позивачка просила розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений між нею і [PERSON] 26 жовтня 2007 року, посвідчений завідуючою Овідіопольської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим номером 1-1437, зняти заборону відчуження однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги[ADDRESS], скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на цю квартиру. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджено розписками про отримання судових повісток, в судове засідання повторно не зявився, а тому справа розглянута судом за його відсутності, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Судом встановлено, що 26.10.2007 р. [PERSON] уклала з [PERSON] нотаріально посвідчений договір довічного утримання, за яким передала [PERSON] у власність однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги[ADDRESS], а відповідач зобовязався здійснювати її довічне утримання у виді: забезпечення надання побутових послуг, виконання різних видів ремонтних робіт, здійснення догляду за нею та надання необхідної допомоги, забезпечення надання медичної допомоги, щотижневого забезпечення її продуктами харчування шляхом їх доставки за місцем її проживання, організації щоденного триразового харчування і при цьому грошова оцінка зазначених видів матеріального забезпечення мала становити 500 грн. щомісячно. (а.с. 5-7) З пояснень представника позивачки, показань свідків [PERSON], [PERSON] слідує, що протягом останніх 8 років [PERSON] взагалі не виконує взятих ним зобовязань за договором довічного утримання позивачки і навіть не відвідує її. В той же час позивачка хворіє на захворювання суглобів, самостійно не може ходити і догляд за нею здійснюють соціальний працівник та сусідка. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved