Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У серпні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . 08.05.2019 Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ № 755/6486/19, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків « [NUMBER] » на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків « [NUMBER] », яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на те, що 04.12.2019 зареєстрував шлюб з [PERSON] , а [INFO] в шлюбі у подружжя народився син, [PERSON] . Крім того, дружина позивача з липня 2020 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, а тому з незалежних від неї причин не працює та не отримує заробітну плату. Зважаючи на обставини, викладені у позові позивач просить зменшити розмір аліментів до 1/7 частки доходів позивача щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття, що стягуються з нього на підставі судового наказу № 755/6486/19 від 08.05.2019, виданого Дніпровським районним судом м. Києва на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 26.08.2020 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21.09.2020 Відповідачем надано відзив на позов у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог зважаючи на наступні обставини. Їх спільна з позивачем дитина є учнем другого класу. Для покращення успішності знань та надання якісної освіти дитині син відвідує репетиторські заняття з математики. Також дитина страждає дерматитом, медичні препарати та обстеження потребують значних витрат. Відношення позивача до дітей є різним. Відповідач вказує, що з 12.06.2020 перебуває у новому шлюбі та знаходиться а лікарняному в зв`язку з вагітністю, а тому не має матеріального доходу. Як стало відомо відповідачу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.09.2020 позивач з 12.06.2019 має на праві приватної власності гаражний бокс, загальною площею 39 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , ГБК «Залізничний» та з 26.06.2019 має на праві приватної власності квартиру 35,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] .Також позивач до одруження придбав автомобіль «Шкода», яким користується. Зважаючи на обставини, викладені у відзиві відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, з викладених підстав. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16.03.2013 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва 12 грудня 2017 року. Позивач свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . 08.05.2019 Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ № 755/6486/19, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків « [NUMBER] » на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків « [NUMBER] », яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на те, що 04.12.2019 зареєстрував шлюб з [PERSON] , а [INFO] в шлюбі у подружжя народився син, [PERSON] . Дружина позивача з липня 2020 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, а тому з незалежних від неї причин не працює та не отримує заробітну плату. З матеріалів справи вбачається, що Відповідач перебуває у новому шлюбі з 12.06.2020 та знаходиться а лікарняному в зв`язку з вагітністю, а тому не має матеріального доходу. Їх спільна з позивачем дитина навчається у другому класі, відвідує репетитора, що потребує значних витрат. В тому числі дитина потребує витрат на оздоровлення та лікування. Відповідач у 2019 році придбав майно, відтак має можливість сплачувати стягнутий судом розмір аліментів. Відповідно до вимогч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність направівласності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Отже з урахуванням тієї обставини, що позивач вдруге одружився і на утриманні в нього перебувають малолітня дитина та дружина, що перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, та враховуючи ту обставину, що з позивача стягуються аліменти в загальному розмірі, визначеному на одну дитину, таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на дитину, щомісячно, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Також при вирішенні даного спору слід врахувати обов`язок обох батьків на утримання дитини та можливість матері (відповідача) теж надавати посильну допомогу. Враховуючи вищевикладене, та те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту зміни сімейного стану платника аліментів, так як в нього народилася інша дитина, якій він також зобов`язаний надавати матеріальне утримання та належне забезпечення, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України. Суд аналізуючи матеріали справи, вивчивши порядок утримання дітей та спосіб їх життя, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я, матеріальне становище сторін, потребу дітей в одержанні аліментів, стан здоров`я дітей, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати дитину, вважає зменшений розмір аліментів, який заявлений позивачем, завищеним, таким, що не відповідає вимогам розумності та справедливості. Суд вважає важливими доводи відповідача, викладені у відзиві щодо заперечення позовних вимог, втім не може їх врахувати виходячи з наступного. При визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Враховуючи ті обставини, що у позивача народилась друга дитини, беручи до уваги вік дітей та матеріальну можливість батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку про зменшення розміру аліментів до 1/6 частки доходів позивача щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття, що стягуються з нього на підставі судового наказу № 755/6486/19 від 08.05.2019, виданого Дніпровським районним судом м. Києва на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для матеріального забезпечення дитини. Крім того, враховуючи вищевикладені обставини, суд зауважує, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 будуть достатніми для матеріального забезпечення дитини і відповідають принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її розвитку, з врахуванням інтересів дитини від другого шлюбу. Відповідач не позбавлена можливості в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та навчання дитини в порядку статті 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України.

Outcome: partial