Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 26236,27 грн. та судові витрати у розмірі 3604,80 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.11.2017 року [PERSON], керуючи автомобілем марки Peugeot, державний номер [NUMBER], в м. Одесі по вулиці Канатна, 10, порушивши п. 13.1 Правил дорожнього руху, допустив наїзд на припаркований автомобіль марки Jeep Compass, державний номер [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Позивач є власником автомобіля марки Jeep Compass, державний номер [NUMBER]. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року відповідача було визнано винним у скоєнні ДТП та було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], повязана з керуванням транспортним засобом Peugeot, державний номер [NUMBER], була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЮНІВЕС», яка у якості страхового відшкодування виплатила позивачу кошти у розмірі 19905,59 грн. Відповідно до висновку, наведеному у Звіті №6079 від 25.11.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Jeep Compass, державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП від 07.11.2017 року, становить 46141,86 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача різницю між визначеною вартістю матеріального збитку та страховим відшкодуванням у розмірі 26236,27 грн. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 24.09.2018 року позовна заява [PERSON] була прийнята до розгляду та відкрито провадження з призначенням справи до слухання в порядку спрощеного позовного провадження. В подальшому до суду не надходило заяви відповідача із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, слухати справу за його відсутності та у разі неявки відповідача надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, у звязку з відсутністю місця реєстрації викликалася в судове засідання шляхом надання оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. У звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за наявності згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Суд встановив, що 07.11.2017 року в м. Одесі по вул. Канатна, 10, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Peugeot, державний номер [NUMBER], під управлінням водія [PERSON] та автомобіля марки Jeep Compass, державний номер [NUMBER], під управлінням водія [PERSON] Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року громадянина [PERSON], [INFO], визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХО 496353 [PERSON] є власником автомобіля\~марки Jeep Compass, державний номер [NUMBER]. На момент вчинення ДТП, відповідальність за завдання шкоди автомобілем відповідача була застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, виданого страховою компанією ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», поліс №АК2617908. Згідно зі звітом №6079 від 25.11.2017 року з оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля Jeep Compass, державний номер [NUMBER], проведеного субєктом оціночної діяльності [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого автомобілю [PERSON] в результаті його пошкодження в ДТП від 07.11.2017 року становить 46141,86 грн., а вартість відновлювального ремонту 41075,62 грн. ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було визнано вищевказане ДТП страховим випадком та виплатило страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 19905,59 грн., що підтверджується випискою АТ «Ощадбанк» від 03.03.2018 року. Враховуючи, що страхове відшкодування покриває лише частину оціненої шкоди, то, на думку позивача, різниця між оціненою та фактично нанесеною шкодою в розмірі 26236,27 грн. (46141,86 19905,59) підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979\~ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією). Відповідно до ст.\~980\~ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і повязані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю та майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст.\~1192\~ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ч. 1 ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особи з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Судом встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» виплатило позивачу страхове відшкодування у загальному розмірі 19905,59 грн. Згідно з п.19 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року з урахуванням змісту статті 979\~ЦК та статті 16\~Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.\~ Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобовязання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599\~ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобовязання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно зі статтею 1194\~ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобовязаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обовязок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Як встановлено судом, позивач не оскаржував розмір страхового відшкодування, яке було виплачено страховиком, хоча вартість матеріального збитку, нанесеного позивачу складає 46141,86 грн., що не перевищує ліміт відповідальності. Відповідно до статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обовязок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обовязку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобовязання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обовязку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями\~3\~і\~5\~вказаного\~Закону реалізує право вимоги, передбачене\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналогічні правові висновки містяться в постанові [PERSON] Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц. Враховуючи, що згідно з п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з відповідача різниці спричиненої позивачу матеріальної шкоди слід відмовити, оскільки розмір завданої шкоди позивачу, яка становить 46141,86 грн., не перевищує ліміту відповідальності страховика, що становить 100000,00 грн.

Outcome: dismissed