Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 20.09.2007 року між сторонами був укладений шлюб, який 27.09.2011 року був розірваний за рішенням суду. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 2011 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 600,00 грн. щомісячно. За наявної у позивача інформації відповідач працює та має постійний дохід. З часу винесення рішення про стягнення аліментів по теперішній час значно підвищилися ціни на продукти харчування та одяг для дитини. На підставі зазначеного просила збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1 300 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на сьогоднішній час не має матеріальної можливості виплачувати аліменти в заявленому розмірі, оскільки розміру заробітної плати не достатньо для виплати аліментів. Позивач із відповідачем спілкуватися не бажає, на дзвінки не відповідає. Окрім раніше встановлених рішенням суду аліментів в розмірі 600,00 грн. відповідач надає дитині матеріальну допомогу в добровільному порядку: купує речі, одяг, шкільні приладдя. Повідомив, що на сьогоднішній час його становище змінилося, так в 2011 році позивач не працював, а з листопада 2012 року офіційно влаштувався на роботу до ПАТ «Азовзагальмаш», де працює по теперішній час. Також визнав, що з 2011 року ціни на продукти харчування та речі збільшилися та утримувати дитину на 600,00 грн. в місяць є неможливим. Але наголосив, що немає матеріальної можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 19.12.2007 року Виконкомом Сартанської селищної ради Іллічівського району м. Маріуполя Донецької області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. 27 вересня 2011 року рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області шлюб між сторонами був розірваний. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.10.2011 року, яке набрало законної сили 25.10.2011 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісяця, до повноліття дитини, починаючи утримання з 28.09.2011 року. У відповідності до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно довідки про доходи, виданої ПАТ «Азовзагальмаш» 25.08.2015 року №2465, відповідач на сьогоднішній час працює на зазначеному підприємстві та його нарахована заробітна плата за період з лютого по липень 2015 року в сукупності складає 5 286,08 грн., з яких 2 190,04 грн. утримано аліментів на користь позивача. Крім того розмір отриманої щомісячної заробітної плати позивача за представлений в довідці період не перевищує 1285,17 грн. За таких обставин стягнений розмір аліментів в сумі 600,00 грн. щомісячно за існуючим рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.10.2011 року дорівнює майже половину від отримуваного ним доходу. Натомість статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 128 Кодексу законів про працю України встановлені обмеженні щодо розміру відрахування із заробітної плати зміст яких полягає в тому, що загальний розмір відрахувань із заробітної плати в будь-якому випадку не може перевищувати 50% заробітної плати боржника. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців, матеріальне становище отримувача аліментів, вимоги чинного законодавства, та всі інші істотні обставини справи. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи. При вирішенні спору суд враховує, що майновий стан відповідача змінився, оскільки він на сьогоднішній час офіційно працевлаштований на ПАТ «Азовзагальмаш» та має постійний дохід. Також суд приймає до уваги, що вказаний в довідці розмір заробітної плати позивача встановлений виходячи із перебування підприємства ПАТ «Азовзагальмаш» в режимі простою. Приймаючи до уваги факт офіційного працевлаштування відповідача на підприємстві, розмір отримуваної ним заробітної плати, підвищення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1455,00 грн. на місяць, а також раніше встановлений твердий розмір аліментів 600,00 грн. щомісячно, суд вважає, що на сьогоднішній час обґрунтованим та законним буде розмір аліментів в сумі 650,00 гривень щомісячно. Приймаючи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при поданні позовної заяви, судові витрати згідно частини 3 статті 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 243,60 грн. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності,

Outcome: partial