Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У серпні 2008 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] пред'явили через суд зазначений позов до [PERSON], про встановлення порядку користування земельною ділянкою № 58 по вул. Ю.Савченко в м. Дніпропетровську, що знаходиться в їх спільному користуванні, як співвласників домоволодіння через неможливість дійти згоди щодо порядку користування ділянкою. З урахуванням ідеальних часток у домоволодінні позивачі уточнивши позовні вимоги просили суд: - виділити [PERSON] всього 450,28 кв.м земельної ділянки домоволодіння по вул. Ю. Савченко, буд.58 у м. Дніпропетровську, в т.ч.: під житловим будинком (літера А-1) 103,63 кв.м; під сараєм (літера З) 26,77 кв.м; під гаражем (літера Е) 22,54 м2; під двором 175,66 кв.м; під городом 121,68 кв.м. - встановити межу користування між земельною ділянкою [PERSON] і земельною ділянкою, що є в спільному користуванні [PERSON], [PERSON] і [PERSON], яка починається від прибудови (літера А1-2) уздовж прибудови (літера А2-1) далі уздовж огорожі №7 до гаражу (літера Ж), далі уздовж гаражу (літера Ж) на відстань 7 метрів, далі під кутом 900 в напрямку домоволодіння по вул. Ю.Савченко, буд.60, не доходячи до огорожі №2 на відстань 2 метра, далі уздовж огорожі №2 не доходячи 1 метру до сараю (літера Д), далі під кутом 900 в напрямку домоволодіння по вул. Шмідта, буд.43-а, уздовж сараю (літера Д) на відстані 1 метр від нього до межі з домоволодінням по вул. Шмідта, буд.47. - виділити в натурі в спільне користування [PERSON], [PERSON] і [PERSON] всього 362,72 кв.м земельної ділянки домоволодіння по вул. Ю.Савченко, буд.58 у м. Дніпропетровську, в т.ч. під житловим будинком 78,48 кв.м, під спорудами і будівлями 61,54 кв.м, під двором 173,24 кв.м, під городом 49,45 кв.м. - виділити в натурі в спільне користування [PERSON] і [PERSON] всього 162,34 кв.м земельної ділянки домоволодіння по вул. Ю.Савченко, буд.58 у м. Дніпропетровську, в т.ч.: під житловим будинком 39,24 кв.м; під гаражем (літера Б) 22,87 кв.м; під двором 86,62 кв.м; під городом 13,6 кв.м. - виділити в користування [PERSON] всього 200,39 кв.м земельної ділянки домоволодіння по вул. Ю.Савченко, буд.58 у м. Дніпропетровську, в т.ч.: під житловим будинком 39,24 кв.м; під гаражем (літера Ж) 20,12 кв.м; під підвалом (літера В) 7,93 кв.м; під сараєм (літера Д) 10,62 кв.м; земля за сараєм (літера Д) 22,45 кв.м; під двором 86,62 кв.м; 13,14 кв.м площі, розташованої уздовж огорожі №2. - встановити межу користування між земельною ділянкою [PERSON] і земельною ділянкою [PERSON] і [PERSON] під городом в розмірі 13,6 кв.м, розташованої біля гаражу (літера Ж), яка проходить на відстані від гаражу (літера Ж) в 1 метрі уздовж гаражу (літера Ж) на протязі 6,8 метрів в напрямку домоволодіння по вул. Шмідта, буд.47 до межі земельної ділянки [PERSON], далі під кутом 900 в напрямку домоволодіння по вул. Ю.Савченко, буд.60 уздовж межі земельної ділянки [PERSON] на протязі 2 метрів, далі під кутом 900 в напрямку будинку (літера А1-2) на протязі 6,8 метра, далі під кутом 900 в напрямку гаражу (літера Ж) не ходячи 1 метру до гаражу (літера Ж) (т.1 а.с. 1-3, 99, 116, 146, т.2 а.с. 32, т.3 а.с. 204-216, 230). В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у заяві підстав. [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, зазначаючи, що даний порядок розподілу земельної ділянки не відповідає фактичним обставинам справи та не враховує право користування відповідача земельною ділянкою на підставі договору оренди від 10.12.2002. Треті особи у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що домоволодіння № 58 по вул. Савченко в м. Дніпропетровську належить сторонам у справі на праві спільної часткової власності, а саме: [PERSON] 60/100 частини, [PERSON] і [PERSON] 20/100 частини та [PERSON] 20/100 частини домоволодіння. Ці обставини підтверджуються витягами з реєстру права власності, договорами дарування, актом ідеальних часток від 26.10.2001 року, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2010 року (т.2 а.с.10,11-13,30 т.1, а.с. 37-39). Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площа якої первинно складала 913 кв.м відповідно до випису із актів земельної реєстрації на земельну дільницю в м. Дніпропетровську, затвердженою Дніпропетровською міською радою 23 жовтня 1931 року за протоколом № 21, та плану земельної дільниці (т.2 а.с. 40,41). У наступному розмір та конфігурація земельної ділянки змінено відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 49 від 28 січня 1981 року (т.3 а.с.75). Спірна земельна ділянка на час розгляду справи не приватизована сторонами та перебуває у спільному користуванні сторін. 10 грудня 2002 року між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] (попередній власник належної відповідачу частки у домоволодінні (т.1 а.с. 13)) було укладено договір оренди частини спірної земельної ділянки до 07 серпня 2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №5308 (т. 3 а.с. 39-50). Відповідно до п.7.4.5 вказаного вище договору оренди у разі відчуження нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, Орендар повинен звернутися до Орендодавця з клопотанням про внесення відповідних змін до правовстановлюючих документів та Державного земельного кадастру. У відповідності з вимогами п.7.4.5 вказаного договору після укладення 31 жовтня 2003 року договору дарування належної [PERSON] частки у домоволодінні по вул. Ю.Савченка,58 у м. Дніпропетровську. відповідачу [PERSON], орендар [PERSON] звернулася до орендодавця Дніпропетровської міської ради 21 березня 2006 року, через приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО [PERSON], яким 23 березня 2006 року засвідчено її підпис (т.2 а.с.132), з заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки від 10 грудня 2002 року у зв?язку з відчуженням частки у домоволодінні. В свою чергу відповідач [PERSON] 27 травня 2015 року також звернувся до Дніпропетровської міської ради з клопотанням (разом з пакетом документів) про переукладення з ним, як новим власником 20/100 частин домоволодіння по вул. Ю.Савченко, 58 у м. Дніпропетровську (т.4 а.с.52). Разом з тим, третьою особою у справі Дніпропетровською міською радою жодних дій не вчинено як на виконання п.7.4.5 щодо вирішення питання про припинення орендних правовідносин з [PERSON] у зв?язку з відчуженням нею нерухомого майна, так і щодо укладення договору оренди з новим власником нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці по вул. Ю. Савченко, 58 у м. Дніпропетровську [PERSON] При цьому, між сторонами існує спір щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, в зв'язку з чим позивачі звернулись до суду для вирішення даного питання. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 2473-08 від 28 січня 2009 року встановлено, що площа земельної ділянки, яка підлягає розподілу згідно до вимірів та геодезичної зйомки складає 813 кв.м. Враховуючи існуючу забудову на земельній ділянці та надання можливості доступу співвласникам для обслуговування будівель та споруд, розділити земельну ділянку по 60/100, 20/100 та 20/100 частинам без відступу від ідеальних часток не можливо(т.1 а.с. 39-44). Відповідно до запропонованого експертом варіанту порядку користування земельною ділянкою з мінімальним відступом від ідеальних часток [PERSON] пропонується земельна ділянка площею 464,14 кв.м, включаючи 13,14 кв.м площі загального користування з [PERSON], що на 23,66 кв.м менше від ідеальної частки; [PERSON] пропонується ділянка площею 200,12 кв.м, включаючи 13,14 кв.м площі загального користування з [PERSON], 39,24 кв.м та 86,62 кв.м з [PERSON] та [PERSON], що на 37,52 кв.м більше від його ідеальної частки, але менше ніж була передана в оренду [PERSON] [PERSON] та [PERSON] пропонується ділянка площею 148,48 кв.м, включаючи 39,24 кв.м та 86,62 кв.м площі загального користування з [PERSON], що на 13,87 кв.м менше від їх ідеальної частки. Схематично план такого розподілу зображений в додатку до висновку (т.1 а.с. 44). Відповідно до ч. 1 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Частинами 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час укладення договору дарування від 31 жовтня 2003 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON]В.) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.. Згідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України викладених в постанові від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (п. 19) у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. В п. 21 вищенаведеної постанови також зазначається, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки земельна ділянка знаходиться в спільному користуванні позивачів та відповідача, між ними існує спір з приводу меж, розміру та порядку користування земельною ділянкою, позов слід задовольнити частково і встановити порядок користування вказаною земельною ділянкою. Визначаючи порядок використання земельної ділянки суд приймає до уваги баланс інтересів кожного із співвласників домоволодіння, їх розмір часток, а також обставини щодо наявності договору оренди від 10 грудня 2002 року. Крім того, суд приймає до уваги запропонований судовою будівельно-технічною експертизою варіант розподілу земельної ділянки визначений з врахуванням розміру земельної ділянки, розташування на ній будівель та споруд, розмірів ідеальних часток співвласників та фактичного користування земельною ділянкою, та приходить до висновку, що слід встановити порядок користування земельною ділянкою саме по даному варіанту експертизи, але не виходячи за межі заявлених позовних вимог. Вимога позивачів щодо встановлення меж задоволенню не підлягає, оскільки встановлення меж земельних ділянок, відповідно до положень ст.ст. 183,184 ЗК України є питанням землеустрію і відноситься до компетенції землевпорядних організацій. Відповідно до ст.1 закону України «Про землеустрій» землеустрій - це сукупність соцільно-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно - територіальних утворень.; межування земель - комплекс робіт із встановлення чи відновлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок власників, землекористувачів, у тому числі орендарів, із закріпленням їх межовими знаками встановленого зразка. Отже суд не є органом, який наділений правом встановлювати на місцевості межі земельних ділянок. Вирішуючи питання судових витрат та приймаючи до уваги результат вирішення спору та положення ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 73,50 грн. (по 24,50 грн. кожному).

Outcome: partial