Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У серпні 2015 року до суду звернувся [PERSON] (далі - позивач) з позовом до Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у с. Джурин Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 9.03.2000. Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], оскільки останній за життя склав заповіт, згідно із яким усе своє майно він заповів позивачу. Позивач оформив частину спадкового майна після смерті [PERSON], проте оформити у спадщину право на земельну частку (пай) позивач не може, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 9.03.2000 втрачений. З огляду на викладене, позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах ділянку, розташовану на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON]. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на ті самі обставини, що і у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте від в.о. Джуринського сільського голови Яковишеної В.І. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, проте, від в.о. начальника Шаргородського районного управління юстиції Залокоцької В.Д. надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини. [INFO] у с. Джурин Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема із права на земельну частку (пай) площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що вбачається із листів виконкому Джуринської сільської ради від 13.05.2015 № 1371 та Відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області від 2.06.2015 № 31-28-0.2-1457/2-15, згідно із якими [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрований 9.03.2000 за № 515 на підставі рішення Шаргородської райдержадміністрації від 12.02.2000 № 37 (а.с. 10, 11). Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], оскільки останній за життя склав заповіт, згідно із яким усе своє майно він заповів позивачу (а.с. 8). Частину спадкового майна після смерті [PERSON] позивач оформив у спадщину, що підтверджується копією спадкової справи № 450/15 (а.с. 26-47), проте оформити право на земельну частку (пай) позивач не може, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 9.03.2000 втрачений, про що позивач розмістив оголошення у газеті «Шаргородщина» (а.с. 12). Із постанови нотаріуса про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва є відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, які регулюються нормамиЦивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із частиною четвертою статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Отже, із урахуванням зазначених вище вимог ЦК України, суд вважає, що позивач дійсно є спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON], після смерті якого позивач оформив частину спадкового майна. Проте оформити у спадщину право на земельну частку (пай) площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах ділянку, розташовану на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області позивач не може, через втрату правовстановлюючого документа. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пункті 3.1. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України. Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами невизнання його право отримати у спадщину право на земельну частку (пай) площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON], яке належало останньому на підставі сертифіката, який було втрачено. Окрім того, на переконання суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом, а тому, позов слід задовольнити.

Outcome: approved