Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

УПФУ в Московському районі м. Харкова звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з відповідача переплату пенсії у розмірі 2434,46 гривен. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] з 18.09.1991 року перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності 3 групи від професійного захворювання ,отриманого під час аварії на ЧАЕС, з 01.08.1997 року - по інвалідності 3 групи від захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з 23.04.2013 року - по інвалідності 2 групи від захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків на ЧАЕС, з 13.08.2014 року - по інвалідності 1-б групи від захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАУС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Під час перевірки пенсійної справи було виявлено невірне обчислення заробітної плати при перерахунку пенсії з 01.01.2012 року відповідно до вищезазначеної постанови. Пенсійну справу було приведено у відповідність , у звязку з чим виникла переплата пенсії в сумі 2434,46 гривен за період з 01.01.2012 року по 31.07.2013 року, у звязку з чим набута без достатньої правової підстави, надміру виплачена пенсія підлягає поверненню. Представник позивача [PERSON] Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова в судове засідання не зявилась, позов підтримала, просить його задовольнити, справу розглядати за відсутність представника [PERSON] Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, просив слухати справу у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно з нормою ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 18.09.1991 року перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності 3 групи від професійного захворювання ,отриманого під час аварії на ЧАЕС, з 01.08.1997 року - по інвалідності 3 групи від захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з 23.04.2013 року - по інвалідності 2 групи від захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків на ЧАЕС, з 13.08.2014 року - по інвалідності 1-б групи від захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАУС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ». У [PERSON] було виявлено переплату пенсії у розмірі 2434,46 гривен за період з 01.01.2012 року по 31.07.2013 року. Відповідно до ч.1ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно та зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннямист.1215 ЦК України, зі змісту якої вбачається, що надмірно виплачені суми, у тому числі пенсії, повинні бути повернені, якщо їх виплата стала результатом рахункової помилки (наявність якої має бути доведена позивачем) або несумлінності одержувача. Таким чином, характер правовідносин, які виникли між сторонами, виключає можливість застосування до них судом положень ч.1ст.1212 ЦК України. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами глави 83 ЦК України, яка визначає загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України. Сумлінність поведінки одержувача коштів [PERSON] презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, внаслідок зловживань з боку пенсіонера. Відповідно дост.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті:заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене уст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів ( правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.07. 2014 року у справі № 6- 91 цс 14). Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України вказані правові позиції є обов'язковими для застосування судом. Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Чинним законодавством встановлено спеціальний порядок стягнення надмірно сплаченої пенсії. Так, згідно ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Проте позивачем не було доведено те, що надмірна сплата пенсійних коштів у розмірі 2434,46 гривен відбулася з вини відповідача. А тому, суд вважає, що без підтвердження фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 60 ЦПК України повинен довести позивач. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів в сумі 1617,48 гривен, які є пенсійною виплатою, то відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed