Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення грошового відшкодування та з урахуванням уточнень просив стягнути на його користь страхове відшкодування у розмірі 9 343 грн. 84 коп.; пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 1 781 грн. 73 коп.; 3 % річних за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 92 грн. 93 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 серпня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «ВАЗ», яким керував [PERSON] Відповідно до постанови суду від 19 вересня 2014 року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON], відповідальність якого застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 8 743 грн. 84 коп. Окрім того, витрати позивача на евакуатор склали 600 грн. На момент подання позовної заяви сума страхового відшкодування ПАТ «УСК «Гарант-Авто» не сплачена. В судове засідання позивач не з'явився та подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про місце, дату і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання свого представника не направила, про причини неявки представника суд не повідомила. Третя особа - [PERSON], належним чином повідомлявся про місце, дату і час розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15 серпня 2014 року о 07 год. 30 хв. на трасі «Київ - Одеса» на 451 км. + 550 м. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], яким керував на законній підставі [PERSON]. Згідно постанови Київського районного суду міста Одеси від 19 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави. Відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8650978. Згідно Аварійного сертифікату № 76-09/14 від 17 вересня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП складає 8 743 грн. 84 коп. Крім того, витрати позивача на евакуатор склали 600 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 15 вересня 2014 року. [PERSON] звертався до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті ДТП. Згідно розрахунку, наданого [PERSON], сума пені становить 1 781 грн. 73 коп., 3 % річних за прострочення виплати страхового відшкодування - 92 грн. 93 коп. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Статтею 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 36.2 ст. 36 вищевказаного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. З матеріалів справи вбачаться, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача. Оскільки відповідальність особи, винної у вчиненні ДТП, застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто», останнє зобов'язане відшкодувати позивачу вартість відновлювального ремонту автомобіля та витрати, пов'язані з евакуацією транспортного засобу. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи те, що відповідач своєчасно не виконав грошове зобов'язання перед власником пошкодженого транспортного засобу, вимога [PERSON] в частині стягнення з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» 1 781 грн. 73 коп. пені є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання. За таких обставин, суд, враховуючи розмір страхового відшкодування, вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3% річних у розмірі 92 грн. 93 коп. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., сплачений при подачі позовної заяви. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved