Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондаренко Галина Олександрівна про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а позивач є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлення зазначених фактів необхідне для оформлення спадщини. Також позивач вказує, що не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири, що знаходиться по [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини. В судове засідання позивач та її представник не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Проте, представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала повністю. Просила розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи документів. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав відзив на позовну заяву, у якій просить розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи документів, розгляд проводити у його відсутність. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просила задовольнити частково. На підставі викладених, суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.05.1993 року, виданого згідно з розпорядженням Органу приватизації державного фонду Старокиївського району № 741 від 27.05.1993 року [PERSON] , позивачу [PERSON] та донці позивача [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить в рівних частинах по 1/3 квартира за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондаренко Галиною Олександрівною заведено спадкову справу. Спадщину в порядку спадкування за законом прийняла лише позивач. 01.07.2019 позивач, як єдиний спадкоємець, подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондаренко Галини Олександрівни заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину 1/3 частини квартири, яка належала [PERSON] . Проте, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондаренко Галини Олександрівни № 137/0-31 від 01.07.2019 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. В обґрунтування постанови нотаріус вказує, що спадкоємець [PERSON] на підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] , надала посвідку про народження, виданого Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану від 26.08.1944 року УГ №152298, де в графі мати зазначено [PERSON] . Також, спадкоємцем надано свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON] від 13.06.1941 року № 355, де спільне прізвище подружжя зазначено [PERSON] . 05.07.2017 року нотаріусом здійснено запит, щодо зміни прізвища спадкодавця з [PERSON] на [PERSON] . З відповіді Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області № 7761/15/-04-06 від 29.07.2017 вбачається, що документи які підтверджують зміну прізвища відсутні. Оскільки по документам, що надав спадкоємець [PERSON] немає можливості встановити родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, у видачі свідоцтва відмовлено. Як вбачається з позову, у померлої [PERSON] залишилась донька [PERSON] , [INFO] . Так, з посвідки про народження позивача [PERSON] , вбачається, що батьками позивача вказано [PERSON] та [PERSON] . Як вказує позивач, в період з 1945 та 1950 роках мати позивача повернула своє дівоче прізвище [PERSON] , однак у зв`язку з тим, що події відбувались в післявоєнний період документи було втрачено. Крім того, зміна прізвища, підтверджуєтся записом у трудовій книжкі від 22.05.1941 року [PERSON] , де прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] на підставі «акта о браке» №355 від 13.07.1941. Слід також зазначити, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за вказаною адресою та проживали разом з 26.09.1964 до липня 2016 року, що також підтверджує факт родинних відносин між ними. З огляду на викладене, зазначені обставини вказують на те, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] є однією й тією ж особою. А також те, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] . Спростувань наведеному, а також обставинам зазначеним у позові [PERSON] судом не встановлено. Встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадщини. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов [PERSON] в частині встановлення фактів, що має юридичне значення слід задовольнити. Щодо стосується позовних вимог про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права власності на 1/3 частини квартири за адресою [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, у зв`язку з встановленням судом факту, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] є однією й тією ж особою. А також факту, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , обставини, про які зазначав нотаріус, є усунутими, інших перешкод для оформлення [PERSON] спадщини в нотаріальному порядку нотаріусом не зазначено, а судом не встановлено. На підставі вищевказаного, у зв`язку встановленням фактів родинних зв`язків, позивачка отримує усі необхідні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а тому підстави для визнання цього права в судовому порядку відсутні, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодекос випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондаренко Галина Олександрівна про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, слід задовольнити частково.

Outcome: partial