Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, який уточнив у березні 2014 року. В позовній заяві та уточнені до неї позивач посилається на те, що відповідачі з моменту реєстрації не проживають за адресою: [ADDRESS] без поважних причин, оплату за послуги не здійснюють, речей відповідачів у квартирі немає. Просив визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Головне управління ДМС в Дніпропетровській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені згідно правил ч. 8 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно листа третьої особи № 1213/1265 від 13.05.2014 року просили слухати справу без участі їх представника. Представник третьої особи Служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки КЖЕП № 21 за № 977 від 20.04.2013 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - позивач по справі та відповідачі : [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON], 1996 року народження - онука, [PERSON], 2008 року народження - онук. Згідно довідки КЖЕП № 21 за № 94 від 20.02.2014 року квартира [ADDRESS] заселялася по ордеру, жильці зареєстровані з вересня 1978 року, однак ордер загублено, копія не збереглася. З довідки КЖЕП № 21 за № 3876 від 07.10.2014 року вбачається, що особовий рахунок було відкрито на ім'я [PERSON], яка була знята з реєстрації 29.04.2013 року у зв'язку із смертю. Рішення орану місцевої влади про відкриття особового рахунку на позивача відсутнє. Тому суд позбавлений можливості встановити на якій підставі позивач проживає в спірній квартирі та зареєстрований. Згідно актів про не проживання від 21.06.2013 року, 10.12.2012 року, 15.06.2011 року в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не з'являється та не проживає з 20 серпня 1990 року, [PERSON] не з'являється та не проживає з 10 січня 1995 року, [PERSON], 1996 року народження, з моменту народження та по теперішній час не проживає, [PERSON], 2008 року народження, з моменту народження та по теперішній час не проживає. Згідно наданих позивачем актів про не проживання [PERSON] не проживає у спірній квартирі ї 10 січня 1995 року, а діти були зареєстровані у квартирі відповідно у 1996 році та 2008 році. Представник позивача у судовому засіданні не зміг пояснити яким чином були зареєстровані у спірній квартирі діти, якщо їх мати там не проживала. Крім того, у суду відсутні дані про наявність у неповнолітніх дітей іншого житла. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на законі.

Outcome: dismissed