Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 26.04.07 року між нею та [PERSON] укладений договір довічного утримання, згідно якого відповідач повинен надавати щомісячну грошову допомогу в розмірі 400 грн., забезпечувати продуктами харчування, ліками, надавати іншу необхідну допомогу та сплачувати комунальні послуги. Позивач в свою чергу зобов'язується передати у власність відповідача квартиру [ADDRESS]. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, добровільно не бажає розірвати договір, тому позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом про розірвання договору довічного утримання, укладеного 26.04.07 року. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином, до суду не з'явилась. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 26.04.07 року між позивачем та відповідачем укладений договір довічного утримання. За умовами даного договору відповідач зобов'язався довічно утримувати [PERSON], забезпечувати її харчуванням, одягом, взуттям, медикаментами, доглядом, необхідною допомогою, оплатою комунальних послуг. В судовому засіданні встановлено, що позивач є особою похилого віку і потребує сторонньої допомоги. Відповідач свої обов'язки щодо умов договору не виконує. Дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність жилий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно зі ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої сторони, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Відповідно до вимог ч.1 ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Таким чином, при розгляді справи судом встановлено, що [PERSON], не виконує умови договору довічного утримання, що підтверджується матеріалами справи. Вирішуючи спір, суд також враховує, що договір довічного утримання має характер особисто-довірчого, оскільки відчужувач одержує від набувача догляд, харчування, ліки та інше, тобто стосунки між ними повинні ґрунтуватися на особистій пошані та довірі. Як вбачається з встановлених по справі обставин, між сторонами втрачені довірливі стосунки, що робить неможливим подальше існування між сторонами договору довічного утримання. А тому, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а договір довічного утримання, укладений 26.04.07 року підлягає розірванню. На підставі викладеного, керючись ст.744-756 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved