Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У серпні 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Перший Український [PERSON]» звернувся до районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 14 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк», правонаступником якого він є, та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 50\~000 дол. США зі сплатою 13,49% річних. Строк кредитування до 14 березня 2028 року. За умовами даного договору [PERSON] мала регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. Проте відповідач з березня 2015 року не вносив необхідні платежі. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дали. Станом на травень 2015 року за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті кредиту 45\~042,81 дол. США та 26\~407,98 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1\~337,33 дол. США та 0,01грн. Оскільки у встановлений строк [PERSON] кредит не погашав, відсотки за користування кредитом не сплачував, тому банк відповідно до умов договору нарахував пеню за порушення строків виконання зобовязань в розмірі 2\~613,14 дол. США та штраф у розмірі 500 дол. США, та 45\~439,90 грн. Тому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 14 березня 2008 року у розмірі 49\~493,28 дол. США та 71\~847,89 грн та судові витрати у розмірі 3 654 грн. У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що згідно статуту ПАТ «ПУМБ», затвердженого Загальними зборами акціонерів від 24 грудня 2012 року, Закрите акціонерне товариство «Перший Український [PERSON] банк» змінило назву на [PERSON] акціонерне товариство «Перший Український [PERSON]», при цьому ПАТ «Перший Український [PERSON]» є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ «Перший Український [PERSON] банк». 14 березня 2008 року між ЗАТ «Перший Український [PERSON] банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6185402. За умовами даного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 50\~000 дол. США, цільове призначення кредиту для придбання нерухомості. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно із ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. П.п. 1.3.1, 3.1.4, 3.1.2, 3.1.3, 1.1, 1.4, 3.2.1 кредитного договору передбачений обовязок позичальника повернення кредиту у передбачені договором строки та сплати процентів за користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом становить 13,49 % процентів річних (п.1.3.1 кредитного договору). Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 5 кредитного договору передбачена відповідальність за порушення зобовязань. У разі порушення позичальником строків виконання зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом. Позичальник зобовязаний сплатити на вимогу банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобовязань за кожен день прострочення. За кожний випадок порушення позичальником обовязків щодо поновлення дії договорів страхування, передбачених п. 4.3.1 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування. Банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частин кредиту разом із розрахованими процентами, а позичальник відповідно зобовязаний виконати таку вимогу у випадках порушення виконання умов договору. З матеріалів справи вбачається, що станом на травень 2015 року за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті кредиту 45\~042,81 дол. США та 26\~407,98 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1\~337,33 дол. США та 0,01грн. Оскільки у встановлений строк [PERSON] кредит не погашав, відсотки за користування кредитом не сплачував, тому банк відповідно до умов договору нарахував пеню за порушення строків виконання зобовязань в розмірі 2\~613,14 дол. США та штраф у розмірі 500 дол. США, та 45\~439,90 грн. Станом на 06 листопада 2015 року офіційний курс долара становить 2292.5534 грн. Зважаючи, що пеня та штрафи відповідно до вимог договору та чинного законодавства стягуються в гривні, тому з відповідача [PERSON] підлягає заборгованість по сплаті кредиту 45\~042,81 дол. США та 26\~407,98 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1\~337,33 дол. США та 0,01грн., пеню за порушення строків виконання зобовязань в розмірі 59\~907,63 грн. та штрафи у розмірі 11\~462,77 грн. та 45\~439,90 грн. На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що боржник не виконав своїх зобов'язань перед позивачем згідно кредитного договору від 14 березня 2008 року, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №КНО-8 від 03 серпня 2015 року. Тому позовні вимоги про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню у розмірі 3654 грн.

Outcome: approved