Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого зазначила, що 15 грудня 2010 року Новотроїцькою сільською радою Бердянського району Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №02. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем розірвали шлюб та разом не проживають. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позов із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач у червні 2016 року звільнився умовно-достроково з місць позбавлення волі та наразі проживає іншою сімєю. Рішення суду про розірвання шлюбу ще немає, але справа перебуває в провадженні суду. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоча має певний дохід від своїх підробіток. Вона не працює, проте тримає город, худобу, отримує орендну плату за землю. Дитина відвідує дитячий садок, плата за який становить 500-600 грн. на місяць. Всього на утримання дитини нею витрачається приблизно 1200 грн. щомісячно. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до положень ст.ст.169, 224-226 ЦПК України ухвалив розглянути справу за згодою позивача в заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено відповідними письмовими доказами, що наразі сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Новотроїцькою сільською радою Бердянського району Запорізької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони у справі та яка проживає разом з позивачем, як вбачається з копії свідоцтва про її народження та довідки виконавчого комітету Новотроїцької сільської ради Бердянського району Запорізької області №479 від 02.08.2016 року про склад сімї позивача. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4)\~інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач є працездатною особою, будь-яких об'єктивних обмежень у можливостях виконувати батьківський обов'язок по утриманню своєї дочки судом не встановлено. Згідно пояснень позивача, відповідач офіційно ніде не працевлаштований, проте має певний дохід, підробляючи неофіційно, тому суд вважає, що аліменти з нього підлягають стягненню в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, рівні обов'язки батьків по утриманню дітей,

Outcome: partial