Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування вимог зазначила про наступне, що вона з 24.03.2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2017 року шлюб між ними фактично припинено, примирення та збереження сім`ї в подальшому не можливе, спільного господарства не ведуть, спору про місце проживання дітей та виховання дітей не мають. Просила суд розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », та покласти на відповідача понесені нею судові витрати. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про виключення з актових записів про народження дітей відомостей про батька, в обґрунтування якого зазначає, 24.03.2017 року між ним, [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. За час спільного проживання разом з [PERSON] до укладення шлюбу, остання запевнила його в тому, що він є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , державна реєстрація народження яких була проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері), у зв`язку з чим після укладення шлюбу з [PERSON] він надав згоду на реєстрацію його батьком дітей. Після чого ними було подано спільні заяви про визнання батьківства №66/14.22-76 та №67/14.22.-76 до Дніпровського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області, на підставі яких внесено зміни до актових записів про народження дітей, у графі відомості про дитину та відомості про батька. Із актового запису про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що змінено прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON] , та по батькові з [PERSON] на [PERSON] , а у графі відомості про батька: [PERSON] змінено на [PERSON] . Аналогічне вбачається з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] де змінено прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON] та по батькові з [PERSON] на [PERSON] , а у графі відомості про батька: [PERSON] змінено на [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] , не мала наміру проживати однією сім`єю, а лише зареєструвати його батьком дітей з метою у подальшому стягувати аліменти на утримання дітей, що дає йому підстави сумніватися у його батьківстві відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, просив виключити з актового запису від 26.05.2017 року, вчиненого Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відомості про визнання батьківства відносно [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] , [INFO] ; виключити з актового запису від 26.05.2017 року, вчиненого Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відомості про визнання батьківства відносно [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.07.2018 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.03.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про виключення з актових записів про народження дітей відомостей про батька об`єднано в одне провадження з первісним та закрито підготовче провадження по цій справі. Позивач в судове засідання надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги по первісному позову підтримала просила задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала. Представник відповідача та відповідач надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі позовні вимоги по первісному позову визнали та не заперечували проти задоволення, зустрічний позов підтримали, наполягали на його задоволені. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про причину неявки суд не сповістив, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку. Суд зважаючи на належне повідомлення сторін про дату, час і місце судового розгляду справи, та наявність їх заяв про розгляд справи без їх участі, вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ч. 1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 24.03.2017 року, про що Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, складено актовий запис № 61. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Крім того, судом також встановлено, що за час спільного проживання однією сім`єю, сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , про що Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис №46 (повторно від 26.05.2017р.,) та [PERSON] , [INFO] про що Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис №283 (повторно від 26.05.2017р.). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00018113656 сформованого 26.05.2017 року, вбачається, що реєстрація актового запису про народження [PERSON] , [INFO] проведена відповідно до ст.126 СК України, де батьком вказано - [PERSON] , матір [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00018113613 сформованого 26.05.2017 року, вбачається, що реєстрація актового запису про народження [PERSON] , [INFO] проведена відповідно до ст.126 СК України, де батьком вказано - [PERSON] , матір [PERSON] . Позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що після реєстрації шлюбу він надав згоду [PERSON] на реєстрацію його батьком неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , державна реєстрація яких була поведена на підставі ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері, що підтверджується наданими до суду повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів), оскільки остання запевнила його про те що це його діти. Після чого позивачем та відповідачем було подано спільні заяви про визнання батьківства №66/14.22-76 та №67/14.22.-76 до Дніпровського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області, на підставі яких внесено зміни до актових записів про народження дітей, у графі відомості про дитину та відомості про батька, що також підтверджується, вищевказаними витягами . Відповідач [PERSON] не заперечувала вказаного факту, про що свідчить її заява про визнання зустрічного позову. Відповідно до частини 8 і 9 статі 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.1ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.2 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 3 ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз`яснень, які містяться, в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. [PERSON] , визнала позов в повному обсязі, про що нею було складено письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Крім цього, відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову, не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає таке визнання відповідачем позову. Враховуючи викладене вище, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі за первісним позовом та зустрічним. На підставі викладеного, ст. ст. 7,105, 122, 125, 128, 130, 134-135 СК України,

Outcome: approved