Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, в якому зазначила про те, що з 19 березня 2014 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Разом з тим, сімейне життя у неї із [PERSON] не склалося. У сторін виявилися різні погляди на життя та сім'ю, в результаті чого виникають постійні конфлікти. З лютого 2012 року [PERSON] та [PERSON] шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], а також стягнути на свою користь з відповідача понесені нею судові витрати в розмірі - 243 грн. 60 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав повністю, про що надав письмову заяву. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши думку сторін, дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 19 березня 2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області зроблено відповідний актовий запис за № 284. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с.9). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до частини другої статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що продовжувати подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved