Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщення квартири [ADDRESS]. Свої вимоги, згідно уточненої позовної заяви від 12.03.2014 року, мотивує тим, що вона є власником ? частки квартири [ADDRESS] з 26.01.2001 року на підставі свідоцтва про право власності на житло та з 22.12.2012 року на підставі договору дарування за реєстровим № 4252. [PERSON] В 2006 році в даній квартирі була зареєстрована [PERSON] як дружина члена родини власника житла, але в даній квартирі не проживала, а мешкала з чоловіком на дачі, речей її у квартирі не має. [PERSON] та її чоловік припинили шлюбні відносини у 2011 році,а офіційно шлюб було розірвано у лютому 2014 року. [PERSON] мешкала у квартирі у зиму 2011 року, потім проживала знову на дачі, речей своїх у квартирі не залишала, добровільно знятися з реєстрації не бажає, перешкод у користуванні квартирою [PERSON] не чинилось. Також [PERSON] з указаного часу станом житла не цікавиться. У квартирі не з'являється, тобто інтерес до квартири втратила. Оскільки відповідач тривалий час не проживає у квартирі, комунальні послуги не сплачує, речей у квартирі її не має, просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але з'явився його представник [PERSON], діюча на підставі належним чином оформленої довіреності. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити на підставі обставин викладених у позові та матеріалів справи. Додатково пояснила, що відповідач було зареєстровано у квартирі як члена родини власника житла, після реєстрації шлюбу, шлюбні відносини припинені у 2011 році, офіційно розірвано шлюбу рішенням суду у лютому 2014 року, відповідач не проживала у квартирі, не несла витрати по комунальним послугам, пропонувалось знятися з реєстрації добровільно. Але у добровільному порядку не бажає зніматися з реєстрації, речей її у квартирі не має. Позивач не перешкоджав їй у проживанні в даній квартирі. Відповідач [PERSON] у судовому позов визнала у повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення, додатково пояснила, що бажає також самостійно знятися з реєстраційного обліку, але оскільки було здано паспорт на обмін, зробити це не може. На питання суду пояснила, що у квартирі не проживала, жила на дачі з чоловіком та дітьми. На дану квартиру не претендує. Третя особа [PERSON] у судове зсідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але з'явився його представник [PERSON], діючій на підставі належним чином оформленої довіреності. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та не заперечували проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Під час вирішення спору між сторонами суд приймає до уваги положення ст.. 60 ЦПК України, якою встановлено, що «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.». Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 26.01.2001 року та договору дарування ? частки квартири від 22.12.2012 року за реєстровим № 4252 [PERSON] належить ? частки квартири [ADDRESS] а [PERSON], згідно Свідоцтва про право власності на житло від 26.01.2001 року, 1/4 частка даної квартири.(а.с.4-6,24-25) Як слідує з довідки № 30 від 08.01.2014 та копії лицевого рахунку на квартиру № 19807 відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] як невістка з лютого 2006 року.(а.с.3,36) Згідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право використовувати приміщення для власного проживання, а також проживання членів своєї сім*ї. Відповідно до положень ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування даним житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене угодою між ним та власником житла або законом. Як було встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 2006 року, у спірному житловому приміщенні не проживала постійно, лише зимовий період 2011 року, житло не оплачує, речей її у квартирі не має. Угоди між відповідачем і власниками житла з приводу користування спірним житловим приміщенням не має. Яких-небудь доказів в спростування позову відповідачем суду не надано|уявляти| і таких доказів не має в своєму розпорядженні суду. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] без поважних причин з 2006 року, тобто понад один рік, отже, відповідно до ст. 405 ЦК України він втратив право користування спірним житловим приміщення. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією.(а.с.1) Отже, ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved