Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка звернулася з зазначеним позовом до суду з вимогою визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що вона є спадкоємцем за законом після смерті сина [PERSON], померлого [INFO]. Позивачка згідно встановлених законом строків звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті сина, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у зв'язку з відсутністю у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на вказану квартиру.На підставі зазначеного просила задовольнити позовні вимоги. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явились, просили справу розгядати за її відсутності,позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та можливість розгяду справи за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився,направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 10 листопада 2016 року [PERSON] помер [INFO], актовий запис про смерть №36. Згідно матеріалів спадкової справи №50/2017 відкритої після смерті [PERSON], позивачка 23 березня 2017 року зверулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Постановою від 27 червня 2017 року державним нотаріусом Шаповаловою Л.В було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у спадкоємця відсутні оригінали правовстановлюючих документів,що підтверджують права власності [PERSON] на спірну квартиру. Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка збереглась у позивачки, її син [PERSON] придбав вказану квартиру в [PERSON] 21 вересня 2004 року. Відповідно до довідки КальміуськогоВП ЦВП ГУНП в Донецькій області, представник позивачки 26 квітня 2017 року звернулась до Кальміуського ВП з приводу втрати витягу про реєстрацію на право власності №4866 від 21 вересня 2004 року,що був виданий на ім.'я [PERSON]. Згідно витягу з оголошення в газеті, позивачка оповістила про втрату зазначеного договору купівлі-продажу та про необхідність вважати його недійсним. З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 95268069 від 22 серпня 2017 року, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], яка є однокімнатною, має житлову площу 32,6кв.м., на підставі договору купівлі-продажу №4866 від 21 вересня 2004 року. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті сина. Отже, з огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку що на теперішній час у [PERSON] відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина, у зв'язку з чим її права підлягають захисту в судовому порядку. На підставі викладеного позовна вимога про визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved