Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

У січні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг та підписала заяву б/н від 20 лютого 2007 року, згідно з якою отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Але відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 28 липня 2019 року у розмірі 34206,48 грн., з яких: 22050,16 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 20,00 грн.. заборгованість за поточним тілом кредиту; 22030,16 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 2991,80 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 7059,45 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1605,07 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн. 24 січня 2020 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву до суду не надходили. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст.223,\~280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ Судом установлено, що 20 лютого 2007 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та відповідач уклали кредитний договір, згідно з яким Банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, про що свідчить анкета-заява відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «Приватбанку». Згідно з п.п.2.1.1.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі ст.634 ЦК України анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» клієнт приєднується до цих Умов та Правил. Паспорт споживача та Тарифи банку є невід`ємною частиною цього договору. Із зазначеної заяви вбачається, що відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку. Відповідно до ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.2.1.1.2.9. Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. Згідно з умовами Договору позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. Проте, відповідач належним чином не виконував вимоги договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором станом на 28 листопада 2019 року у розмірі 34206,48 грн., з яких: 22050,16 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 22030,16 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 2991,80 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 7059,45 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1605,07 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який є належним та допустимим доказом по справі, та не оспорений відповідачем. Відповідачем [PERSON] всупереч положень ст.81\~ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов`язань. Разом з тим, не можна погодитися із заявленою позивачем вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею у розмірі 7059,45 грн. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2\~ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст.549 ЦК України). У\~статті 61 Конституції України\~передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17 відповідно до ст.549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст.61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Виходячи з аналізу п.2.1.1.3.5, п.2.1.1.8.1 кредитного договору (Умови і Правила надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), в ньому в порушення вимог ст.61 Конституції України\~передбачено сплату пені в процентному відношенні при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту чи процентів, а також штраф при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, тобто фактично за одне і те ж порушення передбачено подвійну відповідальність одного виду (цивільно-правову) у виді як пені, нарахування якої передбачено ч.3\~ст.549 ЦК України, так і штрафу, визначення розміру якого сторони передбачили в твердій грошовій сумі та у відсотковій складовій. Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням. Зазначена правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За умовами кредитного договору передбачено за його невиконання стягнення пені та штрафів за порушення строків виконання грошових зобов`язань, що є порушенням конституційної норми. Тому, суд вважає, що з метою недопущення подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, з відповідача слід стягнути тільки заборгованість по штрафу (процентна та фіксовані складові), що становить 2105,07 грн. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому, вирішуючи спір у частині стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» пені та штрафів, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в сумі 7059,45 грн. слід відмовити з вищенаведених підстав. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує умови договору та своєчасно не платить кредитні кошти, а тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 27147,03 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача\~також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог (2102 грн. х 79,36%) - 1668,15 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: partial