Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції від 27.06.2006 року, актовий запис № 255.Після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище [PERSON] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27.11.2006 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що протягом останніх років їхні з відповідачем особисті відносини стрімко погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони з відповідачем не ведуть спільного господарства та не цікавляться життям один одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 08.09.2021 року було відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві прохала проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву у якій прохав проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб, що було видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, вбачається, що сторони 27.11.2006 року зареєстрували шлюб, актовий запис №255 (а.с.5). В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,та

Outcome: approved