Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Український інститут інтелектуальної власності» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку із невиконанням рішення суду про поновлення на роботі. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2015 його було поновлено на посаді заступника директора з інформаційно-технічного забезпечення експертизи ДП «Український інститут інтелектуальної власності» та стягнуто з останнього на його користь грошову компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Рішення в частині поновлення на роботі допущене до негайного виконання. Наступного дня позивач звернувся до відповідача з листом щодо поновлення на посаді згідно судового рішення, однак поновлений на роботі не був. Посилаючись на те, що відповідач затримав виконання рішення суду і поновив позивача на роботі лише 13.11.2015 просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в позові обставини, просила позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2015 наказом № 143-п ДП «Український інститут інтелектуальної власності» позивача було звільнено з посади заступника директора з інформаційно-технічного забезпечення експертизи ДП «Український інститут інтелектуальної власності» у зв'язку із припиненням повноважень посадових осіб згідно п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2015, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.12.2015, [PERSON] поновлено на посаді заступника директора з інформаційно-технічного забезпечення експертизи ДП «Український інститут інтелектуальної власності» з 29.04.2015, стягнуто з останнього на його користь грошову компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 5000 грн., вирішено питання стосовно судових витрат. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання. 07.10.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив видати відповідний наказ по підприємству щодо негайного виконання рішення суду і поновлення його на посаді заступника директора з інформаційно-технічного забезпечення експертизи ДП «Український інститут інтелектуальної власності» з 29.04.2015. До заяви долучив копію вступної та резолютивної частини рішення суду від 06.10.2015. Листом від 30.10.2015 № 2090/1.1 ДП «Український інститут інтелектуальної власності» повідомило [PERSON] про готовність поновлення його на посаді заступника директора з інформаційно-технічного забезпечення експертизи ДП «Український інститут інтелектуальної власності» у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Постановами заступника начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Макшанцевої Г.О. від 21.10.2015 ВП № 49044036 та від 22.10.2015 ВП № 49093395 відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 757/18456/15-ц, виданого 15.10.2015. Постановою головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Диких О.О. від 09.11.2015 ВП № 49266780 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 757/18456/15-ц, виданого 15.10.2015. Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження відповідач отримав 11.11.2015. Наказом ДП «Український інститут інтелектуальної власності» від 11.11.2015 № 376-к скасовано наказ від 29.04.2015 № 143-п та поновлено позивача на посаді заступника директора з інформаційно-технічного забезпечення експертизи ДП «Український інститут інтелектуальної власності». Листом від 11.11.2015 № 2249/1.2 та телеграмою від 12.11.2015 відповідач повідомив позивача про те, що останнього поновлено на посаді. 13.11.2015 державним виконавцем в присутності [PERSON] та начальника відділу кадрів ДП «Український інститут інтелектуальної власності» складено акт про те, що рішення суду фактично виконано в повному обсязі. 17.11.2015 державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку із фактичним виконанням рішення суду. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За приписами п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Відповідно до ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Статтею 236 КЗпП встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 № 8 «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» (далі - Постанова Пленуму) порядок звернення судових рішень до виконання починаючи з 01.01.2014 регулюється Інструкцією з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (далі - Інструкція з діловодства). Стаття 367 ЦПК передбачає вичерпний перелік випадків, у яких суд допускає негайне виконання судових рішень. Якщо судом ухвалено рішення про негайне виконання, то згідно з п. 29.32 Інструкції з діловодства цей суд одночасно, тобто у день постановлення рішення, повинен видати і виконавчий лист. Згідно з п. 29.31. Інструкції з діловодства, для виконання судового рішення у цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист. Отже, виконавчий лист видається за заявою стягувачу або прокурору, який здійснював представництво інтересів особи. Із системного аналізу вищевказаних правових норм та роз'яснень вбачається, що обов'язкової передумовою виконання судового рішення боржником є пред'явлення відповідного виконавчого документу, яким в даному випадку є виконавчий лист. Як встановлено в ході судового розгляду, позивач на наступний день після ухвалення судом рішення про поновлення його на посаді звернувся до відповідача із відповідною заявою про поновлення та долучив копію вступної та резолютивної частини рішення. В судовому засіданні представник позивача повідомила, що в день ухвалення судом рішення ними не подавалась заява про видачу виконавчого листа в частині допущенній до негайного виконання та відповідно в цей день такий лист не отримувався. Оскільки звертаючись до роботодавця із заявою про поновлення на посаді позивачем не долучався виконавчий лист, то суд вважає, що зі сторони відповідача відсутній факт бездіяльності щодо невиконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2015. Свої процесуальні обов'язки відповідач виконав добросовісно, у повному обсязі, поновивши позивача на посаді в той же день, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 49266780 від 09.11.2015, а відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав задоволення вимог позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed