Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення аліментів на утримання та навчання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що з серпня 2018 року відповідач добровільно не сплачує аліменти на навчання спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який з 01.09.2017 року навчається на денному відділенні економіко-технологічного коледжу Приватного вищого навчального закладу Київський інститут бізнесу та технологій», спеціальність «Комп`ютерна інженерія» за рахунок коштів фізичної особи, у зв`язку з чим, просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі - 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень (договір з 01.09.2017 року по 25.06.2021 року). Ухвалою суду від 08 січня 2019 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 04.01.2019 року позивач надала заяву, в якій надала докази, а саме: копію рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами; копії квитанцій про сплату за навчання сина починаючи з січня 2018 року по грудень 2019 року з підтвердження оплати, саме позивачем; підтвердження проживання сина - [PERSON] , разом з позивачем (копія договору про навчання, де зазначено місце проживання - [ADDRESS] , та співпадає з місцем проживання позивача ); зазначила, що відповідач на неодноразові звернення позивача, стосовно матеріальної допомоги спільній дитині, дану обіцянку не виконав; копія медичної декларації позивача з зазначенням фактичного місця проживання позивача ( [ADDRESS] ). 30.08.2019 року позивач надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача додаткові витрати, пов`язані з розвитком дитини на користь позивача, в твердій грошовій сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на навчання сина - [PERSON] [INFO] . Також, зазначила, що уточнені вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному сайті «Судова влада», відзиву на позовну заяву не подавав, а тому за згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутності відповідача, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною особою), фінансування підготовки яких проводиться за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб - [PERSON] з 01.09.2017 р. є студентом денної форми навчання за напрямком «к 123 Комп`ютерна інженерія», загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 83500 (вісімдесят три тисячі п`ятсот) гривень (крім того податок на додану вартість нараховується за ставкою діючого на момент виникнення податкового зобов`язання чинного законодавства) (а.с. 18). Син сторін протягом всього часу проживав та проживає разом з позивачем. При цьому, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини після досягнення сином повноліття не надає, а в добровільному порядку узгодити питання про матеріальне забезпечення дитини між сторонами не вдалось. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Судом встановлено, що позивачем було сплачено відповідні суми: 14.01.2018 р. - 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят гривень), 08.02.2018 р. - 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень, 14.02.2018 р. - 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень, 09.04.2018 р. - 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень, 05.05.2018 р. - 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень, 10.06.2018 р. - 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень, 08.09.2018 р. - 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) гривень, 07.10.2018 р. - 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) гривень, 06.11.2018 р. - 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) гривень, та 09.12.2019 р. - 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) гривень за навчання сина [PERSON] , [INFO] , на період навчання в Економіко-технологічному коледжі Приватного вищого навчального закладу «Київський інститут бізнесу та технологій» (а.с. 19-29). Навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, тому він потребує матеріальної допомоги. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатним чоловіком, доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців, тощо) суду не надано. Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 21.08.2018 року та до досягнення дитиною повноліття; Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана позивачем 21.08.2018 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved