Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду та стягувати з відповідача в її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду допустити до негайного виконання , стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з 04 серпня 2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12 червня 2014 року. Від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З відповідача згідно рішення Рожнятівського районного суду від 12 червня 2014 року стягнуто аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, які на даний час є занадто малими. Дочка з 2013 року і по даний час часто хворіє, що потребує значних матеріальних коштів. Відповідач працює на сезонних роботах за кордоном, має мінливі, однак реально високі доходи, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Крім того присуджений раніше розмір аліментів на утримання дитини є незначним, значно меншим за 50-ти відсотковий прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання своєї дочки, однак у розмірі раніше визначеному рішенням суду, а саме 500 грн. щомісячно, оскільки постійного місця роботи немає, працює на сезонних лісопильних роботах в Україні, від яких отримує мінливі та невисокі доходи, приблизно 5000 гривень на місяць. Зазначив, що час від часу відвідує дитину, купляє їй речі та подарунки, однак більше часу приділити уваги дитині не може через перешкоди з боку позивачки бачитися з дитиною. На даний час він проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, допомагає їй матеріально. Крім того у нього відсутні будь-які транспортні засоби та власне житло. На даний час проживає у будинку своєї матері якій теж допомагає фінансово. З часу призначення аліментів рішенням суду його матеріальний стан не покращився, тому відсутні підстави для збільшення розміру аліментів. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню дочку [PERSON], 30 червня 2012 народження, що підтверджується копією рішення суду від 12 червня 2014 року та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4,6). З відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 25 березня 2014 року і до повноліття дитини, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 12 червня 2014 року та копією виконавчого листа №350/406/2014 провадження №2/350/313/2014 від 12 червня 2014 року (а.с.5,7 ). Згідно ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Дочка сторін з 2013 року по 2016 рік періодично перебувала на лікуванні в Перегінській ЦРЛ з дігнозами гостра распіраторна твірусна інфекція та дефіцитна анемія, що підтверджується виписками з медичних карт стаціонарного хворого (а.с.8-10, 12-16). З довідки №1395/02-24 виданої Перегінською селищною радою 07.03.2018 року та акту обстеження матеріально-побутових умов від 07.03.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] проживає у будинку матері по вул. Великий Беріг, 28А в смт. Перегінське Рожнятівського району разом з братом (а.с.24-25). В судовому засіданні встановлено, що заборгоавності відповідач по сплаті аліментів немає, що не заперечується також позивачем. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р. передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд впершу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 01.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6-ти років: з 1 січня 2018 року 1492 гривні, з 1 липня 1559 гривні, з 1 грудня 1626 гривень. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину віком до 6-ти років повинен становити не менше 746 гривень, а отже сплата аліментів відповідачем на дочку [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно, є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму. А тому, вимога позивачки про зміну розміру аліментів є обґрунтованою. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини, стан її здоров'я, яка перебувала періодично на лікуванні, її потреби на фізичний та духовний розвиток, а також враховує майновий стан сторін, а саме відповідача, який офіційно не працює, має тимчасовий нестабільний заробіток, враховує майновий стан позивачки, яка працює в Перегінській НРЛ, а тому суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду, однак у меншому розмірі ніж заявлено позивачем. Доказів про суттєві зміни матеріального стану відповідача та можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, позивачкою суду не надано та в судовому засіданні не доведено. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 400 гривень, що підлягають стягненню з відповідача на її користь у звязку з частковим задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved