Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] грошові кошти за кредитним договором № 201 від 27.08.2010 року в сумі 29\~997,50 гривень та судовий збір в розмірі 299,98 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.08.2010 року між КС «Соколов» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 201, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 6500,00 гривень на строк до 27.08.2015 року зі сплатою процентів у розмірі 1,5% в день за період, за який проценти не були сплачені достроково, або 20% на місяць, якщо проценти сплачуються достроково. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, однак [PERSON]. зобов'язання належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 26.05.2011 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальній сумі 29997,50 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] також не прибув до судового засідання. Між тим, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів суд вважає можливим ухвалити заочне рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.\~\~ Судом встановлено, що 27.08.2010 року між КС «Соколов» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 201, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 6\~500,00 гривень на строк до 27.08.2015 року зі сплатою процентів у розмірі 1,5% в день за період, за який проценти не були сплачені достроково, або 20% на місяць, якщо проценти сплачуються достроково. Пунктом 11 Кредитного договору встановлено, що сторона, яка порушила зобовязання, що виникло з договору, несе відповідальність незалежно від наявності її вини (умислу або необережності). Сторони домовились про те, що розмір збитків, які можуть виникнути у сторони в майбутньому, у випадку порушення іншою стороною зобовязання, що виникло із Договору, не доказуються стороною, а складають суму вказану у п. 2 Договору, помножену у десять разів. КС «Соколов» відповідно до п. 2 вищезазначеного кредитного договору свої зобов'язання перед [PERSON] виконала у повному обсязі, надавши відповідачу кошти у сумі 6\~500,00 гривень, про що свідчить видатковий касовий ордер від 27.08.2010 року. 27.08.2010 року відповідач сплатив проценти за користування кредитом відповідно до п.п.б п. 5 кредитного договору у сумі 1\~300,00 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 1334 від 27.08.2010 року. Від 27.09.2010 року оплата процентів своєчасно не проводилася, у звязку із чим станом на 26.05.2011 року у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість з уплати процентів в сумі 23\~497,50 грн. Згідно п. 1 Кредитного договору [PERSON] зобов'язаний забезпечити та повернути кредит у готівковій формі та сплатити відсотки у готівковій формі в повному обсязі згідно договору за місцезнаходженням кредитора. В той самий час, свої зобовязання відповідач не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 26.05.2011 року становить 29\~997,50 гривень, з якої: сума кредиту складає 6\~500,00 гривень (п. 2 договору), заборгованість зі сплати відсотків 23\~497,50 гривень (п.п. «а» п. 5 договору). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у статті 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Уклавши з КС «Соколов» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КС «Соколов» про стягнення з [PERSON] на її користь заборгованості за кредитним договором на загальну суму 29\~997,50 гривень підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь кредитної спілки слід стягнути понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved