overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

У січні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 20 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 481. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що одруження із відповідачем виявилося невдалим, оскільки кожен із них має різні погляди на життя. Між подружжям постійно виникають непорозуміння та сварки. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають у сімї, не підтримує нормальну моральну атмосферу, не піклується про побудову сімейних відносин. З травня 2016 року шлюбні стосунки між сторонами припинено. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є не доцільним, так як це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив клопотання, в якому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити. Одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 100813 вбачається, що 20 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 25 січня 2011 року народився син [PERSON], про що свідчать копія свідоцтва про його народження (а.с. 26). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

У січні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 24 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1041. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що під шлюб виявився невдалим, спільне сімейне життя із відповідачем не склалося, так як виявилися різні психологічно несумісні характери та погляди на життя, у результаті чого виникають непорозуміння та сварки. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 18 листопада 2015 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити. Одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 056401 вбачається, що 24 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - Бобко (а.с. 5-4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 5-6). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У січні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 26 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 186. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, оскільки відповідач має наркотичну залежність, що впливає на відносини у сімї. З березня 2016 року сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. До початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 067364 вбачається, що 26 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У січні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 26 серпня 1995 року виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 28. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що сімейне життя у подружжя не склалося, так як кожен із них має різні характери та протилежні погляди на спільне сімейне життя, на взаємні права та обов'язки. Під час перебування у шлюбі подружжя не змогло створити міцну та дружню сім'ю, так як не розуміють один одного. Це стало підставою того, що у сім'ї постійно стали виникати сварки, після яких подружжя довгий час не спілкується між собою, втрачено почуття поваги один до одного. Протягом року подружжя не проживає разом, не веде спільного господарства та не підтримує подружніх відносин. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є не доцільним, так як це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити. Одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 26 серпня 1995 року виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 5-6). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У січні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 28 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 164. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, так як у подружжя несумісні характери, що призводить до постійних сварок. З 2012 року сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити. Одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 081124 вбачається, що 28 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 24 липня 2009 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії 1-ОК № 131006, виданого 07 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 6). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У січні 2017 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 29 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області, актовий запис № 160. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. У середині липня 2016 року відповідач покинула територію України, а в серпні повідомила про своє бажання розлучитися. З цього часу сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме його інтересам. Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. До початку розгляду справи подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 29 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~У січні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з»явилася, разом з тим подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 18 жовтня 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів цього ж числа зроблено запис за № 1839, свідоцтво І-КЕ № 023020. Сімейно-шлюбні відносини не склалися. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

У січні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 13.01.2016 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 27. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з серпня 2016 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлений позов, з викладених в ньому підставах. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

У січні 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 22.10.2005 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Алчевським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області , актовий запис № 823. Від шлюбу мають синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають та в подальшому будуть проживати з Позивачем - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Спільне життя життя з Відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з 2014 року, а подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив позов задовольнити. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved