Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

У серпні 2020 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача заборгованість за договором позики, пеню, інфляційні збитки, 3 % річних та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 05.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у сумі 312 500 грн. строком до 01.01.2019 року (далі - Договір позики). В забезпечення виконання зобов`язання за Договором позики між [PERSON] та [PERSON] , 05.08.2015 року було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого [PERSON] надав в іпотеку власне нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 64 кв.м. (далі - Іпотечний договір). Іпотечний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. за реєстровим номером № 2606, заборона відчуження № 2607, а також зареєстровано обтяження на предмет іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису обтяження - 10687496, вид обтяження - заборона на нерухоме майно. Відповідач свої зобов`язання за Договором позики не виконав, отримані у борг кошти не повернув. Крім того, відповідно до листа ГТУЮ у Харківській області від 26.07.2019 року № 07.02-11/18918, невстановленими особами 18.07.2019 року, шляхом несанкціонованого використання електронного цифрового підпису головного державного виконавця міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Волобуєвої О.В., припинено обтяження № 10687496, обтяжувач - [PERSON] , код [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер. 10.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим К.Ю. видані свідоцтва про право на спадщину за законом № 3817, № 3818, № 3819 відповідно до яких спадкоємці [PERSON] успадкували право вимоги за Договором позики, а саме: дружина [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] успадкували по 1/3 частки права вимоги за Договором позики. З метою врегулювання даного спору, 07.07.2020 року позивачами була надіслана вимога відповідачу, в якій повідомлено про зміну кредиторів за зобов`язанням та заявлено вимогу повернути суму позики за договором, сплатити неустойку, 3 % річних та інфляційні витрати за порушення грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки відповідач на зазначену вимогу не відреагував, борг за договором не повернув, позивачі звернулись до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 429 546,83 грн., з яких: -312 500 грн. неповернутої позики; -78 125 грн. штрафу; -24 014,11 грн. інфляційних витрат; -14 907,72 грн. у якості 3 % річних. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.08.2020 року було відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 77). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.08.2020 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 85-86). 29.03.2021 року відповідач подав до суду свої письмові пояснення, у яких заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що частково погашав свою заборгованість перед померлим [PERSON] ще у жовтні 2018 року, про що той зробив відмітку у своєму блокноті. Також вказував на те, що нарахування йому 3 % річних та інфляційних витрат є безпідставним, оскільки позовна заява не містить їх розрахунків. Крім того відповідач зазначає, що позивачі отримали право грошової вимоги, яке існувало на момент смерті спадкодавця, а нарахування 3 % річних та інфляційних витрат за період часу від смерті спадкодавця до направлення позивачами вимоги до відповідача не включатись в обрахунок, оскільки відповідач не міг знати спадкоємця померлого кредитора, якому необхідно сплачувати борг. Також зазначає, що позика надавалась строком до 01.01.2019 року, а тому, в частині стягнення штрафів, сплив строк позовної давності, оскільки позивачі звернулись до суду лише у серпні 2020 року, у той час, як для стягнення штрафів застосовується спеціальна позовна давність в один рік (а.с. 104-105). 02.06.2021 року представник позивачів подав до суду клопотання про залишення без розгляду вказаних письмових заперечень, оскільки вони подані після закриття підготовчого судового засідання, в порушення вимог ухвали суду про відкриття провадження та не можуть бути враховані судом під час ухвалення рішення (а.с. 123-125). Крім того надав суду заперечення, у яких зазначав, що відлік строку позовної давності у спірних правовідносинах розпочався 02.01.2019 року, однак [INFO] [PERSON] помер, а тому, на підставі положень ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності зупинився до вступу позивачів у спадщину, тобто до 10.06.2020 року, а тому враховуючи дату звернення позивачів до суду - 07.08.2020 року, строк позовної давності не є пропущеним (а.с. 115-116). Представник позивачів у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач та його представник до суду не з`явились повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, доказів поважності причин неявки суду не надали, а тому суд вважає можливим слухати справу у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 05.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у сумі 312 500 грн. строком до 01.01.2019 року (а.с. 12). В забезпечення виконання зобов`язання за Договором позики між [PERSON] та [PERSON] 05.08.2015 року було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого [PERSON] надав в іпотеку власне нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 64 кв.м. (а.с. 13-17). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 18). 10.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим К.Ю. видані свідоцтва про право на спадщину за законом № 3817, № 3818, № 3819 відповідно до яких спадкоємці [PERSON] успадкували право вимоги за Договором позики, а саме: дружина [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] успадкували по 1/3 частки права вимоги за Договором позики (а.с. 24-26). 07.07.2020 року позивачами була надіслана вимога відповідачу, в якій повідомлено про зміну кредиторів за зобов`язанням та заявлено вимогу повернути суму позики за договором, сплатити неустойку, 3 % річних та інфляційні витрати за порушення грошового зобов`язання (а.с. 32). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім цього відповідно до частини першої статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється, якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила). При цьому Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення ЄСПЛ від 20 грудня 2007 року у справі «Фінікарідов проти Кіпру»). Таким чином, враховуючи той факт, що [PERSON] помер [INFO] , тобто через чотири місяці після початку перебігу строку позовної давності, а позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину 10.06.2020 року та звернулись до суду у серпні 2020 року, суд приходить до висновку про зупинення позовної давності на період часу із 24.04.2019 року до 10.06.2020 року у зв`язку зі смертю кредитора та вступом його спадкоємців у спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином із відповідача на користь позивачів підлягає стягненню заборгованість за договором позики у розмірі 312 500 грн. Крім того відповідно до п. 7 Договору позики, у разі неповернення позичених коштів у строк визначений Договором позики, позичальник зобов`язується сплатити позикодавцю штраф у розмірі 25 % від суми прострочки. Тобто на користь позивачів в рівних частках кожному також підлягає стягненню штраф у розмірі 78 125 грн. (312 500 грн. х 0,25) у зв`язку з неповерненням позичених коштів у встановлений договором строк. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивачів в рівних частках кожному підлягає стягненню 3% річних за період з 2.01.2019р. по день звернення до суду з даним позовом, що становить 14 907,72грн. (312500грн. х 3% х 581дн.: 365 :100) та інфляційні втрати за цей же період в розмірі 24 014грн. 11коп. Посилання відповідача у запереченні на те, що він частину позики повернув померлому не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки належних доказів цього він не надав. Доводи відповідача про те, що після смерті позикодавця він не знав, кому сплачувати борг, а тому нарахування 3% річних та інфляційних втрат є безпідставним суд не приймає до уваги, оскільки обов`язок відповідача повернути борг виник ще за життя позикодавця, проте відповідач не надав доказів того, що вчиняв будь-які дії щодо повернення боргу. Після ж смерті позикодавця позивачами відповідно до ст. 1218 ЦК України були успадковані усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і право на стягнення інфляційних втрат та 3% річних за порушення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved