Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права на приватизацію та зобов`язання видати свідоцтво про право власності на квартиру. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 жовтня 1986 року рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради народних депутатів №68/3 (далі Рішення №68/3) вирішено надати житлову площу громадянам, евакуйованим із зони Чорнобильської АЕС по [ADDRESS]:[PERSON] - склад сім`ї п`ять осіб/ він, дружина, два сина, дочка, квартиру №45 , чотирьохкімнатну, житловою площею 50,79 кв . м . На підставі Рішення №68/3, виконавчим комітетом Вишнівської міської ради народних депутатів Київської області [PERSON] було надано Ордер №000290 від 30 жовтня 1986 року на право заняття 4 кімн., житловою площею 50,79 кв.м. в окремій квартирі [ADDRESS] метою реалізації свого права передбаченого Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992№ 2482-ХІІ 31 липня 2018 року Позивачем було подано заяву, з передбаченим законодавством зібраним пакетом документів, до виконавчого комітету Вишневої міської ради про безоплатну приватизацію квартири [ADDRESS] . Листом від 27 серпня 2018 року вих. №3/02-1690 виконавчим комітетом Вишневої міської ради була надана відповідь [PERSON] , згідно якої підстави для приватизації квартири [ADDRESS] відсутні. Підставою, що стало приводом для відмови Відповідач зазначив наступне: на ордері який був наданий до пакету документів міститься відмітка «временний» тобто тимчасовий, та є подібним до службового ордеру який видавався на становлений термін або до кінця певного періоду. Також Відповідач зазначив, що часовий ордер на даний час повністю виключений з документообігу, а також його неможливо використовувати в цілях приватизації житла або будь-яких інших юридичних діях. Позивач вважає, підставу для відмови незаконною, що порушує право Позивача на житло передбачене Конституцією України та Законом № 2482-ХІІ. Тому позивач просив визнати за [PERSON] право на приватизацію та зобов`язати виконавчий комітет Вишневої міської ради народних депутатів видати свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] Від позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача, у якій він позов підтримав та просив його задовольнити. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, у якій він просив прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 22 жовтня 1986 року рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради народних депутатів №68/3 (далі Рішення №68/3) вирішено надати житлову площу громадянам, евакуйованим із зони Чорнобильської АЕС по [ADDRESS]:[PERSON] - склад сім`ї п`ять осіб/ він, дружина, два сина, дочка, квартиру №45 , чотирьохкімнатну, житловою площею 50,79 кв . м . На підставі Рішення №68/3, виконавчим комітетом Вишнівської міської ради народних депутатів Київської області [PERSON] було надано Ордер №000290 від 30 жовтня 1986 року на право заняття 4 кімн., житловою площею 50,79 кв.м. в окремій квартирі [ADDRESS] метою реалізації свого права передбаченого Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992№ 2482-ХІІ 31 липня 2018 року Позивачем було подано заяву, з передбаченим законодавством зібраним пакетом документів, до виконавчого комітету Вишневої міської ради про безоплатну приватизацію квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української PCP. При цьому, ст. 59ЖК УРСР передбачені підстави і порядок визнання ордера на жиле приміщення недійсним. Ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним в судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Разом з тим Відповідачем не було заявлено вимогу про визнання ордера не дійсним а чинний ЖК УРСР не вимагає від наймача отримання іншого ордера з урахуванням природи останнього як підстави для вселення в житлове приміщення, оскільки наймач уже вселився у житлове приміщення на законній підставі і правомірно ним користується Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11. 1950 року та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. У ч. З ст. 9 ЖК УРСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом № 2482-ХІІ. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир будинків, житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. При цьому, згідно ст. З Закону № 2482-ХІІ приватизація здійснюється шляхом, зокрема безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми. 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Проте, згідно абз. 5 ч. 1 ст. 6 Закону 2482-ХІІ незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними квартири (будинки), в яких мешкають громадяни, особи з інвалідністю І і II груп. Позивач відповідно до посвідчення серія [NUMBER] від 18.08.2008 року є інвалідом 2 групи і має право на пільги встановлені законодавство України. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону № 2482-ХІІ передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканням квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом, (ч. 10 ст. 83акону № 2482-ХІІ). Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію заборона приватизувати конкретне приміщення (ч. 2 ст. 2 Закону № 2482-ХІІ). Згідно із ч. 11 ст. 8 Закону № 2482-ХІІ спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду. вирішуються судом. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача оскільки останній згідно вимог чинного законодавства має право на приватизацію квартири що входить до житлового фонду, та відповідно має право на отримання свідоцтва про право власності на квартиру. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved