Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

У січні 2019 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа Перша київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з нерухомого майна, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , і вона як спадкоємець подала заяву про прийняття спадщини до Першої Київської державної нотаріальної контори, де нотаріус проінформувала про наявність арешту на спадкове майно, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS] , яке належало її чоловікові на праві власності. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який надала нотаріус, позивачу стало відомо, що підставою для накладення арешту на квартиру стала постанова державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 03 лютого 2004 року, яка була винесена на підставі виконавчого листа, виданого 27 серпня 2003 року Печерським районним судом м. Києва у цивільній справі № 2-358/02 за позовом [PERSON] до [PERSON] Вказала, що ні вона, ні її чоловік в свій час не були проінформовані виконавчою службою про наявність постанови про накладення арешту на майно, а тому не могли знати, що Печерським районним судом м. Києва взагалі видавався такий виконавчий лист, оскільки у подальшому рішення по вказаній справі було скасовано ухвалою Апеляційного суду м. Києва, а справа направлена на новий розгляд та приблизно у 2005-2006 роках прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] відмовлено. Оскільки в позасудовому порядку зняти арешт з майна неможливо, позивач просила суд ухвалити рішення про скасування арешту зі спірної квартири. Ухвалою від 30 січня 2019 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків - для подання копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб. Після усунення недоліків ухвалою суду від 25 лютого 2019 року провадження у справі відкрито та призначено до підготовче судове засідання на 17 травня 2019 року. 13 серпня 2019 року у справі проведено підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд справи на 20 вересня 2019 року. До судового засідання сторони не з`явились. Від позивача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Тому, суд розглянув справу у відсутність учасників розгляду справи, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] згідно з постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського району в м. Києві 03 лютого 2004 року накладено арешт. Відповідно до цієї постанови вбачається, що підставою для накладення арешту на квартиру став виконавчий лист № 2-358/03, який був виданий 27 серпня 2003 року Печерським районним судом м. Києва у справі про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 4 321 грн. 11 коп. Згідно з відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1471436, 15 листопада 2004 року реєстратором Першої київської державної нотаріальної контори на підставі постанови відділу державної виконавчої служби у Печерському районі від 03 лютого 2004 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що позивач на своє звернення до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва отримала відповідь про неможливість зняття арешту з квартири [ADDRESS] , оскільки відсутні зареєстровані виконавчі провадження, що були відкриті у 2004 році. Згідно з повідомленням Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2004 року вбачається, що [PERSON] звертався із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва по справі за позовом [PERSON] до нього про відшкодування шкоди і розгляд його заяви був призначений на 25 серпня 2008 року. З листа Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року за № 2-358/3 вбачається, що відповідно до акту проведення інвентаризації в архіві Печерського районного суду м. Києва за період з 1946 року по 2006 роки, станом на липень 2007 року, вказану справу не виявлено. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що позивач звернулася до Першої нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яке вона не може отримати через наявність арешту на спадкове майно. Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 41 ч. 4 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику. Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» кожна особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 59 Закону «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав за яких виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна. В усіх інших випадках, як вбачається з п. 5 ст. 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Так, на теперішній час не можливо встановити, яке рішення було ухвалене Печерським районним судом м. Києва після 25 серпня 2008 року у справі № 2-358/3, а також обставини винесення державним виконавцям постанови про накладення арешту на майно та з`ясувати причини її невиконання. Наявність арешту на квартиру [ADDRESS] перешкоджає позивачу, як спадкоємцю оформити право власності в порядку спадкування та отримати відповідне свідоцтво, чим порушуються її права та інтереси. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про відсутність правових підстав для арешту зазначеного майна, а тому права позивача підлягають судовому захисту, шляхом звільнення майна з під арешту. Рішення про зняття арешту з майна є підставою для виключення його з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під № 1471436. На підставі викладеного та

Outcome: approved