Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просив стягнути заборгованість за кредитним договором № МL 700/1199/2008 від 13.06.2008 року у розмірі 68545, 14 дол. США та судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 13.06.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № МL700/1199/2008, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 150000 доларів США строком до 13.06.2023 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором. Окрім цього, сторонами підписано додаткові договори до зазначеного кредитного договору, відповідно до яких сторони за взаємною згодою і бажанням внесли відповідні зміни до кредитного договору і зобовязалися належним чином їх виконувати. 29.06.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Зазначив, що в порушення умов кредитного договору відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором, таким чином заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 27.08.2015 р. становить 68545,14 доларів США. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання жодного разу не зявився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялася про час і місце розгляду справи, уся кореспонденція, яка направлялася на його адресу повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача , виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов в межах заявлених вимог підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 13.06.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № МL700/1199/2008, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 150000 доларів США строком до 13.06.2023 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором.(а.с. 8-11) Окрім цього, [PERSON] підписано додатковий договір № МL700/1199/2008/1 від 26.09.2008 року та додатковий договір № 1 від 10.04.2009 року до зазначеного кредитного договору, відповідно до яких сторони за взаємною згодою і бажанням внесли відповідні зміни до кредитного договору і зобовязалися належним чином їх виконувати. (а.с. 17, 18-19) Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № МL700/1199/2008 від 13.06.2008 року, [PERSON] має заборгованість станом на 27.08.2015 року 68545 доларів США, заборгованість по пені 5822734,26 грн. (а.с. 74). Згідно положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № МL700/1199/2008 від 13.06.2008 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного й

Outcome: approved