overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У січні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який мотивувала тим, що 08 вересня 2007 року вона вперше уклала шлюб з відповідачем, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 66, у шлюбі народжено дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Уважає, що сім'я розпалася через появу різних життєвих інтересів та поглядів на життя, постійних сварок та суперечок, припинення спільного проживання однією сім'єю. Позивачка зазначає, що способи примирення з відповідачем вже вичерпані, збереження сім'ї неможливе, тому просить, укладений з [PERSON] шлюб, розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справу у його відсутність та про згоду на розірвання шлюбу з позивачкою з викладених в позові підстав, заходів до примирення застосовувати не клопотав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 08 вересня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі від відповідача позивачка народила дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Таким чином, між сторонами, як подружжям, склалися сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу, що врегульовані Сімейним кодексом України. Під час провадження даної справи сторони не виявили бажання вжити заходів до примирення, а поскільки позивачка у надісланій суду заяві зайняла категоричну позицію щодо його розірвання та при письмовій згоді відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає примирення між сторонами неможливим. Оскільки сторони виявляють різні життєві інтереси та протилежні погляди на подальше життя, та ураховуючи наявність між ними непорозумінь, припинення спільного проживання однією сім'єю, суд вважає, що сім'я між сторонами фактично розпалася, а подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню. Витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача, а понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору слід також на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У січні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14 січня 2006 року, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, актовий запис № 9. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та утримання дитини не має. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи з її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 14 січня 2006 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, актовий запис № 9. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та утримання дитини не має. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися», цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У січні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 листопада 2002 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва, за № 936. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з 10.05.2010 року, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони малолітніх дітей не мають. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надав до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У січні 2014 року позивач - ПАТ «Дельта Банк», звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на свою користь загальну суму заборгованості за кредитним договором № 0308/0508/71-117 від 06.05.2008 у розмірі 444096,81грн., з яких 31922 долари США 02 центи (за курсом НБУ 100 доларів США - 1183,3402 грн.) - 377476,10 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 5607 доларів США 07 центів (за курсом НБУ 100 доларів США - 1183,3402 грн.) - 66350,70 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам та судовий збір у розмірі 2789,85 грн., В обґрунтування своїх позовних вимог, представник ПАТ «Дельта Банк» вказала, що 06 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та гр. [PERSON] був укладений кредитний договір № 0308/0508/71-117 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 35 000,00 дол. США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з «06» травня 2008 року по «05» травня 2033 року. 25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1306,1307 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г.). Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У січні 2014 року позивач ТОВ «М.С.Л.» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про розповсюдження білетів державних лотерей. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що 4 січня 2013 року між ТОВ «М.С.Л.» та [PERSON] було укладено договір № 1/13 про розповсюдження державних лотерей, відповідно до якого [PERSON] зобов'язувалась від імені та за рахунок ТОВ «М.С.Л.» здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей. На підставі цього договору відповідач отримувала у підзвіт, під повну майнову відповідальність за відомостями та накладними, білети державних лотерей і була зобов'язана звітувати про їх розповсюдження, а також повертати нерозповсюджені залишки білетів у представництво ТОВ «М.С.Л.», але відповідач належним чином не виконувала свої договірні зобов'язання в результаті чого станом на 5 листопада 2013 року виникла заборгованість у розмірі 7626,00 грн. Представник позивача до судового засідання не прибув, надав суду заяву у якій не заперечував проти ухвалення заочного рішення та просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 4 січня 2013 року між ТОВ «М.С.Л.» та [PERSON] було укладено договір № 1/13 про розповсюдження державних лотерей, відповідно до якого відповідач зобов'язувалась від імені та за рахунок ТОВ «М.С.Л.» здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей (а.с. 5-11). Згідно з відомості розповсюджувача, вбачається, що відповідач [PERSON] особисто підписала зазначений документ, тим самим визнавши суму заборгованості у розмірі 7626,00 грн. Суду не надано жодного документу з якого б було видно, що відповідачка була незгодна з зазначеною заборгованістю та оскаржила надані дані згідно чинного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У даному випадку відповідач порушила умови Договору щодо строків виконання грошового зобов'язання перед Позивачем. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором № 1/13 про розповсюдження державних лотерей в сумі 7626,00 грн. підлягають задоволенню. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У січні 2014 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Андріївської сільської ради в якому зазначив, що [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку площею 29,5938 га земель резерву Андріївської сільської ради та засіяв їх соняшником. 31.07.2013 року на нього було накладене адміністративне стягнення за ці дії. Збитки спричинені самовільним зайняттям земельної ділянки склали 21858,16 грн., з яких відповідач відшкодував 1000 грн.. Іншу частину збитків у сумі 20858,16 грн. прокурор просить стягнути з відповідача на користь Андріївської сільської ради. В судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Андріївська сільська рада направила до суду листа, в якому просила розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи в судовому засіданні вважає позовні вимоги обгрунтованими з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки прокурор та представник третьої особи проти цього не заперечували. Заслухавши прокурора, представника третьої особи та дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно актів дотримання вимог земельного законодавства управління Держземінспекції в Чернігівській області від 30.07.2013 року (а.с.11), відповідач самовільно зайняв земельну ділянку площею 29,5938 га для вирощування сільськогосподарських культур, яка є частиною земель запасу Андріївської сільської ради Чернігівського району та області. У результаті відносно відповідача були складені протоколи про адміністративне правопорушення за самовільне зайняття цієї земельної ділянки та накладено адміністративні стягнення 31.07.2013 року (а.с. 19-20). За ст.152 ЗК України власник землі може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю та відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до розрахунку шкоди (а.с.22), проведеного згідно з Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007 року, розмір збитків нанесених відповідачем склав 21858,16 грн.. При цьому, позивачем сплачено 1000 грн. шкоди добровільно (а.с. 21 зворот, 24). Решта суми завданих збитків у розмірі 20858,16 грн. підлягає стягненню з відповідача на корсить Андріївської сільської ради. Судові витрати також необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») в особі Багмет Д. В. звернулися до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.10.2007 року в розмірі 17 851 грн. 08 коп. (а.с. 2-4). Представник позивача в судове засідання не з'явився з поважних причин, надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи|речі|, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 14 жовтня 2007року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одної сторони, та гр. [PERSON], з другої сторони, був укладений кредит договір № б/н від 14.10.2007 року у розмірі 2036,40 гривень на строк 24 місяці з 14.10.2007 року по 12.10.2009 року з платою за користування кредитом 1,0% процентів на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 74,33 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 339,40 грн. в обмін на забов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється з 15 по 20 число кожного місяця. Відповідачка не сплачувала кредит і припинила виконання своїх зобов'язань. Сума заборгованості по кредитному договору станом на 13.01.2014 року складає розмір 17 851,08 гривень, яка складається: - 998,27 грн. - заборгованість за кредитом, - 63,93 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, - 677,29 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, - 14785,35 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором кредиту а також штрафи відповідно до пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина). - 826,24 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином|лічить| позов підлягає задоволенню. Судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, які документально підтверджуються, відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок позивача (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (далі по тексту - позивач, ПАТ КБ «Приват банк»), який є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON]) про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.02.2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № k3xrRX04670004, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 2998,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.02.2009 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичних особам «Розстрочка», тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. ЗАТ КБ «Приват Банк» надав відповідачу кредитні кошти згідно з умовами договору, проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач не виконує свої зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем в загальному розмірі 23209,31 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Також, просив стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.02.2014 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. У судове засідання, яке відбулося 25.04.2014 року, представник позивача не з'явився, 24.04.2014 року представником позивача подано до суду заяву, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання, яке відбулося 25.04.2014 року, не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.03.2006 року у розмірі - 15 453 (п'ятнадцять тисяч чотириста п'ятдесят три) гривні 40 коп. та судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що 10 березня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту на позичковий рахунок та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Але відповідачем не виконані вимоги в повному обсязі, про що свідчить наявна заборгованість. Станом на 30 листопада 2013 року відповідач має заборгованість по договору в розмірі - 15 453 (п'ятнадцять тисяч чотириста п'ятдесят три) гривні 40 коп., а саме: заборгованість за кредитом становить 4 790 гривень 51 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 450 гривень 82 копійки; 500 гривень 00 коп. - штраф (фіксована часина); 712 гривень 07 коп. - штраф (процентна складова). В наданій до суду письмовій заяві, представник позивача МАЛЮК О.П. просить суд розглянути справу без участі представника ПАТ «ПриватБанк», зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку завчасно, оскільки копії позовної заяви та повістки в дане судове засідання були надіслані відповідачу за місцем його проживання, причини неявки суду не відомі. Ніяких доказів, які вказували б на поважні причини неявки, відповідач до суду не надавав. Письмових чи будь-яких інших повідомлень по даній справі і про відношення до позову від зазначеного відповідача до суду не надійшло. Однак суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10 березня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання кредиту у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Відповідач умов кредитного договору в частині повернення кредиту та погашення відсотків за кредитним договором не виконав в повному обсязі, чим порушив умови кредитного договору, додатку до нього - графіку погашення кредиту і вимоги чинного законодавства України. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved