Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У серпні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.05.2012. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними складалося по різному, однак внаслідок різних життєвих інтересів вони перестали вести спільне господарство та не підтримують шлюбно-сімейних відносин з початку лютого 2017 р. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, через необґрунтовані ревнощі з боку відповідача між ними часто виникали конфлікти, під час яких відповідач поводив себе агресивно, психологічно тиснув на позивача. Внаслідок різних поглядів на життя, втрати почуття любові та поваги один до одного поновлення шлюбних відносин неможливе. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з позивачем. Ухвалою від 05.12.2017 суд зупинив провадження у справі у зв'язку з наданням сторонам двомісячного строку для примирення. Ухвалою від 06.02.2018 провадження у справі відновлене. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що безпідставні ревнощі з боку чоловіка і постійні конфлікти на цьому ґрунті створювали нездорову атмосферу в сім'ї, що і стало причиною втрати почуттів та припинення сімейних відносин. Під час наданого судом строку для примирення поведінка відповідача не змінилася, він продовжує вимагати від неї зізнань у неіснуючих зрадах, обвинувачує у бажанні збагатитися за його рахунок, і цю ситуацію вона змінити не може. Відповідач позов не визнав пославшись на те, що він не бажає, щоб його дитину виховував інший чоловік. Пояснив, що впродовж наданого судом строку для примирення намагався поспілкуватися з відповідачем, але на його телефонні дзвінки вона не відповідає, на контакт не іде. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.05.2012 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 466. Подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO] З пояснень сторін в суді вбачається, що відповідач запідозрив позивача у подружній зраді, що викликало численні сварки, конфлікти та взаємні звинувачення і, як наслідок, призвело до втрати взаємних почуттів любові, поваги та взаєморозуміння. В лютому 2017 р. сторони припинили спільне проживання, і з того часу вони не підтримують шлюбних відносин і не ведуть спільного господарства. Враховуючи наявність у подружжя малолітньої дитини, суд надавав сторонам двомісячний строк для примирення, проте протягом вказаного строку відновлення їх шлюбно-сімейних відносин не відбулося, позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на встановлені обставини суд дійшов до переконання, що має місце стійкий розлад подружніх стосунків сторін, а відтак подальше збереження шлюбу, який існує лише формально і не базується на засадах добровільності, суперечить як інтересам позивача, так і інтересам малолітньої дитини сторін, оскільки сварки батьків негативним чином впливають на її психологічний стан. На підставі викладеного,

Outcome: approved