Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», третя особа: Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області про стягнення заборгованості за депозитом. В обґрунтування позову зазначала, що 14.01.2014 року між нею та ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» було укладено Договір банківського вкладу №273741. Відповідно до розділ 2 Договору Банк відкрив вкладнику - позивачу депозитний рахунок [NUMBER] та прийняв на зберігання грошові кошти на строк з 14.01.2014 року до 19.04.2015 року. [PERSON] внесла готівкою грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США. Відповідно до умов договору за використання грошових коштів Банк сплачує вкладнику проценти із розрахунку 12 % річних з дати 14.01.2014 року та 2% річних з 19.01.2015 року. 15.01.2015 року позивач звернулась до Банку із заявою про повернення вкладу та процентів, які відповідно до SMS-повідомлення складали загальну суму 2220,68 доларів США, яка залишена банком без розгляду. 21.01.2015 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про повернення вкладу та процентів за укладеним договором. Після чого, їй було виплачено 100 доларів США, станом на 27.01.2015 року інших коштів повернуто не було. Посилаючись на те, що Банком по закінченню строку дії договору банківського вкладу, сума вкладу та нараховані проценти не повернуто, позивач просила суд стягнути з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на її користь заборгованість у розмірі 2120,68 доларів США. В судове засіданні позивач не з'явилася, через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, двічі в судові засіданні не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність, а також заперечень проти позовних вимог суду не надав. Представник Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області в судове засідання також не з'явився, причини неявки до суду не повідомив, заяв суду про відкладення розгляду справи суду не подавав. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку про можливість розгляду цивільної справи у відсутність сторін по справі та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Судом встановлено, що 14.01.2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу № 273741 (вклад «Лояльний), відповідно до умов якого Банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі в порядку та на умовах визначених цим договором. На підставі укладеного між сторонами договору, [PERSON] внесла до Банку в якості вкладу грошові кошти в сумі 2 000 доларів США, що підтверджується квитанцією № 2092 від 14.01.2014 року. Відповідно до п. 2 укладеного договору з дати 14.01.2014 року процентна ставка по ньому складає 12 % річних, а з 19.01.2014 року - 2 % річних. Дата повернення вкладу 19 квітня 2015 року. 15.01.2015 року [PERSON] звернулась до Банку із заявою про повернення їй вкладу та процентів за договором 19 січня 2015 року. 21.01.2015 року позивач повторно звернулась до ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» із заявою про повернення вкладу та процентів за укладеним договором. Проте вимоги [PERSON] про повернення вкладу та відсотків за користування грошовими коштами не були виконані відповідачем. Станом на 21.01.2015 року заборгованість Банку перед [PERSON] становить 2 120 доларів США 68 центів, що підтверджується випискою по рахунку клієнта. Відповідно до п. 3.1.4 Договору, Банк зобов'язується повернути повністю вклад та нараховані відсотки 19.01.2015 року шляхом перерахування на поточний рахунок вкладника, відкритий у Банку на підставі письмової заяви вкладника, підтвердивши повернення вкладу та нарахованих процентів видачею належним чином квитанції банку або виписки з Депозитного рахунку. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до частини першої 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною другою статті 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Враховуючи викладені обставини, суд вважає що дії відповідача щодо не повернення позивачу суми вкладу та нарахованих відсотків за користування грошовими коштами, є неправомірними, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вимоги ст. 80 ЦПК України, відповідно до якої ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, суд визнає, що ціна позову у вказаній справі становить 2 120 доларів США 68 центів, що на час розгляду справи еквівалентно 45 700 грн. 65 коп. (виходячи із курсу НБУ 100 доларів США = 2155,0), у зв'язку з чим судовий збір у цій справі повинен складати 457 грн., який підлягає стягнення з відповідача на користь держави, оскільки позивач у даній категорії справ звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved