Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 23 березня 2016 року на тимчасово непідконтрольній території України в м. Донецьку померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді недоотриманої пенсії за період з серпня 2015 року. За життя [PERSON] заповіт не залишила, інших спадкоємців щодо майна баби немає. У встановлений законом 6-місячний строк позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки баба померла на тимчасово окупованій території України, на протязі тривалого часу [PERSON] не мав можливості отримати необхідні документи для встановлення факту її смерті, а також отримати свідоцтво про смерть [PERSON] Після отримання свідоцтва про смерть баби, з метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], однак, 15 грудня 2016 року у прийнятті заяви про прийняття спадщини [PERSON] було відмовлено, у звязку із пропуском строку, необхідного для подачі такої заяви, та рекомендовано звернутися до суду. На підставі зазначеного, просив визнати причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 23 березня 2016 року, протягом двох місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, [PERSON], [INFO], померла 23 березня 2016 року в м. Донецьку, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06 грудня 2016 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Встановлено, що [PERSON] є онуком [PERSON], померлої 23 березня 2016 року. Згідно розяснення приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] від 15.12.2016р. № 127/01-16, у звязку із тим, що [PERSON] у встановлений законом строк не звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 23 березня 2016 року, йому рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач у передбачений законом шестимісячний строк не подав заяву до нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у порядку ст.1269 ЦК України. Згідно довідки № [NUMBER], виданої 19.12.2014 року УСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради, позивач зареєстрований в [INFO], та взятий на облік в Іллічівському районі міста Маріуполя як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Також судом встановлено, що [PERSON] померла 23 березня 2016 року в м. Донецьку, тобто на тимчасово окупованій території України. Свідоцтво про її смерть, що відповідає вимогам чинного законодавства, було видане лише 06 грудня 2016 року. Вказана обставина обєктивно унеможливила своєчасне прийняття спадщини та звернення до нотаріусу у встановлений законом шестимісячний строк для оформлення спадкових прав після смерті баби [PERSON] Враховуючі наведені положення чинного законодавства, існуючи обставини та досліджені доказі, суд вважає доведеним поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та можливість надання додаткового строку в два місяці. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved