overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У січні 2015 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв'язку з продовженням навчання, в якій заявник вказала, що навчається на денній формі Черкаського національного університету, а відповідач є її батьком, проте не надає коштів на утримання дочки в добровільному порядку після досягнення нею повноліття. Посилаючись на ст. ст. 180, 182, 199-200 СК України, вимагає стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно до припинення її навчання, тобто до 30.06.2017 р. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позов повністю. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому роз'яснені. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких підстав. Відповідно до положень ЦПК України: ч. 4 ст. 130 - при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 України зазначеного Кодексу; ч. 4 ст. 174 - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як вбачається зі згаданих пояснень та наданих сторонами доказів, відповідач сплачував аліменти на утримання заявника до досягнення нею повноліття, яке настало 21.11.2014 р. Із довідки Черкаського національного університету витікає, що повнолітня є студенткою денної форми навчання ІІ курсу та продовжить навчання до 30.06.2017 р. Згідно з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України: ч. 1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. ч. 2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач не приймає участі у наданні матеріальної допомоги на утримання дочки після досягнення нею повноліття у добровільному порядку з 21.11.2014 р., хоча спроможний надавати таку допомогу. У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; · стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; · відсутність у відповідача іншої дитини, непрацездатних батьків, дружини; · інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 243,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

У січні 2015 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернувся [PERSON] з вищевказаною заявою, яка мотивована наявністю рішення суду, яким його визнано безвісно відсутнім. В судове засідання заявник не з'явився. З довідки Роменської виправної колонії (№ 56) вбачається, що [PERSON] відбуває в даній установі призначене вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 28.11.2012 р. покарання в виді позбавлення волі, кінець строку - 02.03.2020 р., а тому суд вирішив розглядати заяву за відсутності заявника. Заінтересована особа - [PERSON], за заявою якої [PERSON] було визнано безвісно відсутнім та представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області по суті заяви заперечень не мали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи наступне. Положеннями статті 45 ЦК України передбачено, що якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Аналогічний порядок дій передбачений і ст. 250 ЦПК України. Судом встановлено, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2005 р. [PERSON], [INFO], було визнано безвісно відсутнім. Враховуючи, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON], якого вищевказаним рішенням суду визнано безвісно відсутнім є однією і тією ж особою, суд зобов'язаний скасувати рішення суду, яким дану особу визнано безвісно відсутньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У січні 2015р. заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності її померлому чоловіку державного акту на право приватної власності на землю на ділянку 1,21га для ведення товарного сільсько-господарського виробництва на території Васильківської сільської ради Шполянського району Черкаської області, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у [INFO] помер [PERSON], який був власником вказаної земельної ділянки на підставі державного акту, виданого 24.03.2002р. Васильківською сільською радою народних депутатів, але в правовстановлюючому документі прізвище померлого помилково вказане як [PERSON], через що у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У судовому засіданні заявник була відсутня, надала заяву про підтримку вимог і розгляд справи без її участі. Заінтересована особа - Третя Миколаївська держнотконтора у письмовій заяві просила про розгляд справи без участі їх представника. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Згідно наданих заявником копій свідоцтв органу РАЦС (про одруження, про смерть) прізвище, по батькові та ім'я чоловіка заявника по російські - [PERSON], по українські - [PERSON]. Згідно копії диплому про освіту прізвище, по батькові та ім'я чоловіка заявника по російські - [PERSON], по українські - [PERSON]. Згідно копії державного акту про право приватної власності на землю, складеного українською 24.03.2002р. та зареєстрованого за №1340 Васильківської сільською радою, земельна ділянка [NUMBER] площею 1,21га, розташована на території Васильківської сільської ради передана у приватну власність [PERSON] Через вищевказані розбіжності постановою нотаріуса від 21.01.2015р. заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку. Виходячи з обставин заяви, їх відповідності наданим документам, суд визнає можливим встановити належність померлому [PERSON], як власнику земельної ділянки, зазначеного державного акту. Оскільки даний факт має для заявника правове значення (оформлення спадщини), то він має бути встановлений судовим рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

у січні 2015 року [PERSON] вернулась до суду з даною заявою. В обґрунтування заяви зазначила, що 18.12.2014 року Оболонськими районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - ПАТ «Приватбанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 63 934, 54 грн. та судові витрати у сумі по 639, 34 грн. Заявник вважає, що заочне рішення ухвалено незаконно з тих підстав, що судом не надано змоги відповідачці надати пояснення щодо обставин справи та заперечення проти позову, чим порушено її права. Крім того оскаржуване рішення було ухвалено без дослідження первинних документів кредитної справи, серед яких: кредитний договір № SAMDN3600007619880 від 06.6.2006 року; докази підтвердження видачі позичальнику суми кредитних коштів. Посилаючись на зазначені обставини [PERSON] просила суд скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18.12.2014 року. [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Суду пояснила, що не мала змоги бути присутньою на судовому засіданні з підстав піклування про малолітню дитину. ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 230 ЦПК України Заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд визнав можливим провести розгляд заяви за відсутності належним чином повідомленого представника ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, з метою повного та всебічного з'ясування обставин справи, забезпечення права учасників процесу на захист прав та інтересів, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, як законна та обґрунтована. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся в Деснянський районний суд м. Києва з позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою від 03 березня 2015 року справу передано за підсудністю до Солом'янського районного суду м. Києва. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20 серпня 2011 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 5) Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 15). Відповідач у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає, просить розглядати справу у її відсутності (а.с. 16). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 листопада 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. Відповідач подала заяву, в якій просить не змінювати своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище відповідача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 29). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 березня 1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с.14). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомляв ся. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 березня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивач подала заяву, в якій просить не змінювати своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17 червня 2010 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. (а.с. 11) Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 12) З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 13 липня 2013 року між ним та відповідачкою [PERSON] Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області зареєстровано шлюб, від якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Зазначає, що в них різні характери та різні погляди на життя, між ними постійно виникають непорозуміння, які стають причиною суперечок та сварок. Вказує, що вже більше дев'яти місяців вони проживають окремо й не ведуть спільного господарства. Оскільки подальше подружнє життя та збереження шлюбу стало неможливим, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю та просить розглядати справу у її відсутності, про що подала письмову заяву. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Судом встановлено, що 13 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницькій області (актовий запис № 3). Від цього шлюбу у сторін [INFO] року народилася донька [PERSON]. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 04.05.2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 588. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів подружжя та різних поглядів на життя та роль кожного з подружжя в сім'ї. В зв'язку з цим, сторони не змогли досягти порозуміння у їх відносинах та близько вже пів року вони припинили фактичні подружні відносини, шлюб фактично розпався. Також позивач зазначає, що він разом з відповідачем не живе, спільного господарства та бюджету не веде і шлюб існує лише формально. Оскільки на примирення та відновлення подружніх відносин позивач не згоден він звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між ними. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що категорично заперечує щодо примирення з відповідачем. Просив позов задовольнити. Відповідач позов не визнала та заперечила проти його задоволення, оскільки вважає, що позивач має проживати в сім'ї заради дитини. Додатково пояснила, що [PERSON] вже шість місяців проживає окремо. Просила відмовити в задоволені позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 04.05.2008 року, судом встановлено, що 04.05.2008 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 588 (а.с. 3). Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 14.10.2008 року Відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони шість місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved