Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтований тим, що з 2003 року він проживав однією сім'єю і вів спільне господарство з відповідачкою. [INFO] року у них народився син [PERSON], відомості про батька якого були внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, у зв'язку з тим, що сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі. З 2008 року відповідачка покинула дитину та з того часу не займається вихованням сина, усі обов'язки по вихованню та утриманню сина виконую позивач, дитина проживає разом з ним, він піклується про розвиток та навчання дитини, відвідую батьківські збори. На підставі викладеного та з метою здійснення представлення інтересів дитини як «юридичний батько», позивач просить визнати його батьком [PERSON] та зобов'язати Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області внести зміни до актового запису № 74 від 22.01.2004 року про народження дитини в частині батьківства та прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]». У судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка повідомлялась про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та вирішенням спору на розсуду суду. Представника Органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та вирішенням спору з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [INFO] року народився [PERSON], батьками якого вказані: [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до характеристики, виданої директором Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернат №2, [PERSON], [INFO], навчається у 5-му класі, його батько - [PERSON] проявляє інтерес до виховання та навчання дитини, виходить на контакт з учителями, відвідує батьківські збори. На підтвердження доводів, викладених в позові, суду надані письмові пояснення свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно яких [PERSON] з 2003 року сумісно мешкав з [PERSON] та у них у 2003 році народився син [PERSON] За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачкою не надано суду жодного доказу на спростування заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про своє батьківство. Згідно до ч. 2 ст. 20 СК України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим кодексом. У відповідності до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки в ході розгляду справи не було заявлено клопотання про застосування позовної давності відносно вказаних правовідносин, суд не може її застосувати з власної ініціативи та за даних обставин відмовити у задоволенні позовних вимог, так як факт батьківства позивача знайшов своє підтвердження при розгляді справи. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ч.1 ст.126, ч.1 ст.135 СК України, згідно яких походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Статтею 128 СК України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до статей 57-59 ЦПК України доказами визнання батьківства можуть бути фактичні дані, які з достовірністю підтверджують факт визнання відповідачем батьківства, а саме: листи, анкети, заяви відповідача, інші докази. При вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13, п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011р., підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Що стосується заявлених позовних вимог про зміну прізвища дитини, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.145, ч.5 ст.148 СК України спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Виходячи з вищевикладеного та оцінюючи всі надані судові докази в їх сукупності, суд вважає, що факт батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, та за можливе задовольнити позовні вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження дитини [PERSON] в частині зміни запису про батька дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», та зміни прізвища дитини, оскільки це відповідає інтересам дитини.

Outcome: approved