Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

У серпні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки про визнання малолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 20 будинку № 54 по вул. Батумській у м. Дніпропетровську. В позовній заяві позивачі посилаються на те, що дитина з вересня 2013 року не проживає у спірній квартирі. [PERSON] разом із дитиною переїхала до своїх батьків у м. Павлоград. Просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися квартирою № 20 будинку № 54а по вул. Батумській у м. Дніпропетровську. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суду пояснив, що [PERSON] його колишня дружина. Разом вони не проживають із вересня 2013 року. Вона забрала свої речі і разом із сином переїхала на постійне місце проживання до м. Павлоград. На теперішній час йому стало відомо, що [PERSON] уклала шлюб удруге. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву від 16.09.2015 року (а. с. 19) про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник позивача [PERSON] у судове засідання зявився, просив позовні вимоги задовольнити. Суду пояснив, що дитина весь час проживає разом із матірю. Саме [PERSON] зверталася із позовом про розірвання шлюбу до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена згідно правил ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а. с. 36). Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Індустріального районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши позивача, представника позивачів, показання свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачам на підставі [PERSON] про право власності на житло від 03 грудня 2008 року (а. с. 7) належить на праві власності квартира [ADDRESS]. У спірній квартирі зареєстровані: позивач та його син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою КВЖРЕП Індустріального району № 3044 від 10.08.2015 року (а. с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, як член сімї власника або наймача жилого приміщення має право користуватися займаним приміщенням нарівні із власником або наймачем приміщення. [PERSON] про народження (а. с. 5) вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON], [PERSON]. Дитина з дня народження проживала разом із матірю [PERSON]. [PERSON] проживала разом із [PERSON], дитина проживала з ними. Рішенням Павлоградсткого міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2015 року (а. с. 6) було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Судом було встановлено, що сторони сумісне господарство не ведуть, сімя розпалася остаточно. Згідно довідки адресного підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 10.09.2015 року (а. с. 17) [PERSON] була зареєстрована у [INFO] та була знята з реєстрації за цією адресою 17.07.2014 року. Згідно відповіді Павлоградського міського відділу МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 15631 від 25.09.2015 року (а. с. 40) [PERSON] проживає у [INFO]. З Актового запису про шлюб № 166 від 07.08.2015 року (а. с. 35) вбачається, що [PERSON] 07.08.205 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, мали сина [PERSON]. 2 роки тому назад [PERSON] разом із дитиною виїхала з квартири [ADDRESS] і з того часу туди не поверталася. Позивачі вимушені, як власники квартири, нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та квартирну плату за [PERSON], який зареєстрований у квартирі, але там не проживає, та позбавлені можливості користуватися своєю квартирою на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація [PERSON] у спірній квартирі перешкоджає у здійсненні права власності позивачів на спірну квартиру і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачів сплачений судовий збір.

Outcome: approved