Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

У серпні 2019 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача : [PERSON] заборгованості, за кредитним договором у розмірі 9975 грн. 00 коп. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 12.03.2019 року між сторонами було укладено договір про надання кредиту № 871123276, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 1,67 % від суми кредиту за кожен день кредитування та 1,3 % від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору, до моменту повного погашення заборгованості за кредитом, строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська картка № [NUMBER] ). Позивач своє зобов`язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав. Оскільки, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, станом на 01.07.2019 року у нього утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 9975,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 9975 грн. 00 коп., а також сплачений судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп. Ухвалою від 12 09.2019 року суд відкрив провадження у цій справі та, з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, вирішив її розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач не направив на адресу суду відзив та не повідомив про зміну місцезнаходження, місця проживання чи перебування. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронній документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Судом встановлено, що 12.03.2019 року між сторонами укладено договір № 871123276 на суму 5000 грн. зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська карта № [NUMBER] ), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,67 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом та 1,3% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 5000 грн. 00 коп. відповідачу (позичальнику) підтверджується платіжним дорученням від 12.03.2019 року № 1395. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин 1, 2 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З матеріалів справи слідує, що відповідач не своєчасно виконує умови договору у добровільному порядку, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті суми кредиту, процентів за користування ним та проценти за прострочення терміну повернення грошей. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 01.07.2019 року заборгованість відповідача за договором кредиту склала: сума кредиту 5000 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом - 2505 грн. 00 коп., пеня - 2470 грн. 00 коп., добровільно сплачено відповідачем - 00 грн. 00 коп. та всього становить 9975 грн. 00 коп. Суд погоджується з доводами представника позивача про стягнення з відповідача заборгованості. Загальний розмір належного до стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором кредиту від 12.03.2019 року складає суму основного боргу в розмірі 5000 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом - 2505 грн. 00 коп., та передбаченої сторонами в кредитному договорі неустойки у розмірі - 2470 грн. 00 коп., а всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 9975 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, позов ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять доказів повного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Розмір суми заборгованості наданий позивачем у встановленому законом порядку не спростований відповідачем та й сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved