Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] в особі свого представника [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В позові зазначив, що 24 вересня 2015 року померла його мати - [PERSON], після своєї смерті залишила заповіт, посвідченим секретарем Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, номер у реєстрі нотаріальних дій № 318, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і, взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати та на що вона по закону буде мати право заповіла [PERSON]. Після смерті матері позивача залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вулиця Садова, будинок 33, що належала їй на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва №182 про право власності на житловий будинок від 19.05. 1989 року. Право власності зареєстровано у Запорізькому бюро технічної інвентаризації 19.05. 1989 року, про що в реєстровій книзі №2 зроблено запис за №210. Титульним власником цього будинку вказаний [PERSON], чоловік [PERSON]. Та земельної частки загальною площею 1,5 гектарів, що розташована на території Широківської сільської ради, Запорізького району Запорізької області та розміщена в межах земельної частки, виділеної єдиним масивом згідно рішення сесії Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області №21 від 18.04. 2002 року. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. 06.04.2016 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку із відсутністю у позивача оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Крім позивача, спадкоємцями померлої за законом першої черги, є [PERSON] - донька та [PERSON] - чоловік, які на час відкриття спадщини були зареєстровані з [PERSON] за однією адресою. Оскільки, на час відкриття спадщини, відповідач [PERSON] був пенсіонером, то відповідно до ст. 1241 ЦК України, він має право на обовязкову частку у спадщині, після померлої 24 вересня 2015 року дружини, [PERSON], тобто на половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом, та яка становить 1/12 частину житлового будинку (1/2:3=1/6:2=1/12), 1/6 частину земельної частки (1:3=1/3:2=1/6). Посилаючись на те, що на теперішній час він не має можливості отримати оригінал правовстановлюючих документів позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/12 частин житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вулиця Садова, будинок 33 та визнати за ним право на 5/6 частин земельної частки площею 1,5 гектарів, що розташована на території Широківської сільської ради, Запорізького району Запорізької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, вважає, що позивач має право на частину земельну ділянку, але не має права на житловий будинок, оскільки він перебуває у власності відповідача, був наданий йому під час праці у колгоспі та не є спільним майном подружжя. Третя особа [PERSON] до суду не зявилась, про час та місце розгляду справи попереджалась своєчасно та належним шляхом, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, надані сторонами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 337568, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 6). Згідно заповіту посвідченого 03.06.2008 року секретарем Широківської сільської ради [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 318, все належне майно де б воно не було і с чого б воно не складалось, та на що за законом буде мати право, [PERSON] заповідала позивачу [PERSON]. За життя [PERSON] на підставі рішення сесії Широківської сільської ради від 18.04.2002 року № 21 «Про виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам сільської ради» виділена земельна ділянка площею 1,5 га. на території Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області із земель під розширення населеного пункту, що відповідно підтверджується архівним витягом та архівною копією рішення Широківської сільської ради № 21 від 18.04.2002 року. Відповідно до рішення Запорізької районної ради народних депутатів від 13.04.1989 року № 138 вбачається, що [PERSON] оформлено право особистої власності на житловий будинок № 33 по вул.. Садовій в с. Широке та видано відповідне свідоцтво про право особистої власності за № 182 (а.с. 20, 142-151). Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 649917 від 01.11.1980 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON], 01.11.1980 року уклали шлюб, після якого дружина набула прізвище [PERSON] (а.с. 9). Згідно до копії спадкової справи № 141/2015 відкритої після смерті [PERSON], вбачається, що позивач звернувся до нотаріальної контор із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. (а.с. 102) Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с.121). Згідно з п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що на момент набуття відповідачем [PERSON] права власності на спірний житловий будинок, він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка померла 24.09.2015 року, на підставі ст.. 60 СК України вказане нерухоме майно належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), а відтак належна [PERSON] частина, може бути успадкована позивачем. Згідно до ч. 1 ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved