Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

У січні 2019 року Позивач Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , треті особи Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра, в якому прохає скасувати арешт майна та оголошення заборони на його відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] , був укладений кредитний договір № 6517238 від 10.06.2008 року, відповідно до якого Позивач зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 40\~000, 00 доларів США, а останній зобов`язався використати його за цільовим призначенням, сплатити позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 14,99% та повернути кредит частинами у розмірах, в порядку та строки, визначені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 6517964 від 10.06.2008 р., предметом якого є квартира, загальною площею 50, 1 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із невиконанням позичальником кредитних зобов`язань за кредитним договором № 6517238 від 10.06.2008 року, позивач звернувся до суду та рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2012 р. по справі № 403/5801/12 було стягнуто з боржника кредитну заборгованість станом на 12.03.2012р. в сумі 35060,11 доларів США та звернуто стягнення на предмет іпотеки. 13.09.2018 р. на підставі вимоги Іпотекодержателя та Договору іпотеки № 6517964 від 10.06.2008 р. державним реєстратором було прийнято рішення про передачу вищевказаної квартири у власність позивачу. Отже, позивач ПАТ «ПУМБ» набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі третейського застереження. Однак, як стало відомо позивачу з інформаційної довідки, на вказану нерухомість було накладено арешти Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач вважає, що такими діями порушуються його права та інтереси як законного власника даного майна, оскільки арешт накладався на це майно, яке на той час належало боржнику, а на даний час вже змінився власник даного майна, тому з метою усунення перешкод в користуванні та розпорядженні цієї нерухомістю, прохає скасувати арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року (головуючий суддя Женеску Е.В.) було відкрито провадження у даній справі, ухвалено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] справа згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справу було передано судді Литвиненко І.Ю. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року, справу прийнято до провадження суддею Литвиненко І.Ю. Рішенням Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 29 липня 2020 року за № 2299/3дп/15-20, суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] відсторонено від здійснення правосуддя у зв`язку із внесенням подання про звільнення судді з посади. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано в провадження судді [PERSON] . Рішенням Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 02 грудня 2020 року суддю [PERSON] було відсторонено від здійснення правосуддя. Протоколом автоматичного розподілу справу передано у моє провадження. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року справу прийнято в провадження судді Кондрашова І.А., ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач позов визнала, просила його задовольнити. Надала до суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки у добровільному порядку передала квартиру банку для оформлення ним права власності, для погашення існуючої кредитної заборгованості. Представник третьої особи Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника з причин великої завантаженості. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України гарантовано право кожної особи, в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6517238, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 40\~000, 00 доларів США для придбання нерухомості, а позичальник [PERSON] зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені договором. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 10.06.2008 року № 65179, зареєстрований в реєстрі за № 1257, де предметом іпотеки виступає квартира загальною площею 50,1 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Проте у зв`язку із невиконанням позичальником кредитних зобов`язань банк реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до п. 4.7. договору іпотеки, а саме шляхом задоволення вимог іпотекодержателя та переходу до нього права власності на предмет іпотеки. Поряд з цим, банком вживались інші заходи щодо примусового стягнення кредитної заборгованості. Так, позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2012 р. по справі № 403/5801/12 було стягнуто з боржника кредитну заборгованість станом на 12.03.2012р. в сумі 35 060,11 доларів США. На підставі цього рішення суду та виконавчого листа Бабушкінським відділом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження. Постановою державного виконавця від 05.09.2013 р. було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , із забороною відчуження, в рамках виконавчого провадження по стягненню заборгованості з [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Тобто, особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього повноваження власника, зокрема набуває і право володіння. Положеннями\~статті 391 Цивільного кодексу України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Ураховуючи те, що позивач у встановленому порядку вже набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а отже має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження цим майном, суд приходить до висновку, що арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, який був накладений постановою державного виконавця Бабушкінського відділом державної виконавчої служби, підлягає скасуванню, оскільки порушує права та інтереси власника майна. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, шо підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved