Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

У серпні місяці 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом, в якому вказують, що 02 січня 2009 року померла їх баба [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,70 га, яка належала покійній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №136516 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 27 вересня 2004 року. Спадкоємцем майна померлої був її син [PERSON], батько позивачів, який прийняв спадщину та помер 23 травня 2015 року. Тому позивачі є спадкоємицями своєї баби і відповідно до ст.1266 ЦК України мають право спадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом їх батькові. Просили суд визнати право власності на земельну ділянку площею 3,70 га за ними в рівних частинах. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] свої позовні вимоги підтримали, суду показали, що 02 січня 2009 року померла їх баба [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,70 га. Їх батько [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] так як проживав разом із нею до дня її смерті. 23 травня 2015 року батько помер. Вони є спадкоємицями майна свого батька за законом, тому мають право на спадкування земельної ділянки площею 3,70 га. Просили суд визнати право власності на земельну ділянку за ними. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 02 січня 2009 року померла баба позивачів [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина земельна ділянка площею 3,70 га, яка належала покійній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №136516 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 27 вересня 2004 року. Із свідоцтва про народження позивачів видно, що їх батько - [PERSON]. Із свідоцтв про укладення шлюбу видно, що позивачки змінили своє прізвище на «Топчієнко» та «Гнатенко» відповідно. Із копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що матір»ю [PERSON] є [PERSON] це підтверджує родинні відносини між позивачами та їх бабою [PERSON]. Батько позивачів помер 23 травня 2015 року при житті фактично прийняв спадщину своєї матері, але ніяких нотаріальних дій щодо прийняття спадщини після смерті матері не здійснював, до нотаріуса не звертався. Це підтверджується довідкою виданою Березотіцькою сільською радою Лубенського району Полтавської області від 12 жовтня 2015 року, з якої видно, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали разом до смерті останньої. У відповідності до ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємицями майна свого батька за законом, вони мають право успадкувати його, тобто земельну ділянку, але через відсутність оригіналу Державного акту на землю позивачі не змогли своєчасно оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса. У матеріалах справи міститься відмова у вчиненні нотаріальних дій, нотаріуса Чорнухинської державної нотаріальної контори [PERSON] в зв»язку з відсутністю правоустановчих документів на землю. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При ухваленні рішення суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну ділянку у позивачів немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved