Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 05 червня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № 001-22052-050607, на виконання якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом 1500 грн. та картковий рахунок № 26254900755944. Відповідач скористалася кредитною лінією, однак обовязки, покладені на неї згідно умов договору, порушила, заборгувавши станом на 27.07.2015 року 6059 грн. 86 коп., з них 2849,83 грн - заборгованість по тілу кредиту, 494,59 грн. - прострочене тіло кредиту, 2715,44 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість, в звязку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором в сумі 6059,86 грн. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не зявився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як визначено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Судом встановлено, що 05 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та було укладено кредитний договір № 001-22052-050607, у відповідності до умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом 1500 грн. Відповідачка станом на 27.07.2015 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 6059 грн. 86 коп., з них 2849,83 - заборгованість по тілу кредиту, 494,59 грн. - прострочене тіло кредиту, 2715,44 грн. - заборгованість за відсотками. Зазначене підтверджується договором № 001-22052-050607 від 05.06.2007 року та додатками до нього, розрахунком заборгованості відповідача станом на 27.07. 2015 року. Таким чином, оскільки [PERSON] порушила взяті на себе зобовязання, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 001-22052-050607 від 05.06.2007 року у розмірі 6059 грн. 86 коп. Позивач у відповідності до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved