Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У січні 2016 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просили визнати за [PERSON] право власності на 7/18 часток квартири [ADDRESS] а також визнати за [PERSON] право власності на 11/18 часток цієї ж квартири, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року, посилаючись на те, що, звернувшись з відповідними заявами до нотаріальної контори, вони отримали відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказану квартиру, який був втрачений. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, також надіслав до суду письмову заяву, в якій простить справу розглядати без його участі. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (Спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим виконавчим комітетом Новокаховської міської ради 14.01.1999 року № 69-к/7850. [PERSON] помер [INFO] року, після його смерті було заведено спадкову справу № 459/03 за заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Каховською міською державною нотаріальною конторою Херсонської області 11 грудня 2000 року, від дружини померлого - [PERSON]. Також, [PERSON], матір`ю померлого, було подано заяву про прийняття спадщини за законом на обов`язкову частку у спадщині, як непрацездатної. 14 січня 2014 року останній було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/9 частину зазначеної квартири, тобто з цього часу їй належало вже 11/18 часток цього майна. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась онука померлої - неповнолітня [PERSON]. Інші заяви до Новокаховської державної нотаріальної контори про прийняття або про відмову від прийняття спадщини не надходили. У відповідності з листом державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори від 07.09.2015 року, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спірну квартиру. Отже, позивачі, будучи спадкоємцями, які мають право на спадщину, не можуть оформити свої спадкові права, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу на квартиру - свідоцтва про право власності на житло. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, враховуючи, що позивачі позбавленні можливості в позасудовому порядку реалізувати свої майнові права, суд вважає можливим задовольнити позов, з огляду на положення ст. 392 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved