Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У січні 2012року Відкрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова» (далі ВАТ «СК «Нова»), змінена назва якого Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова» (далі ПрАТ «СК «Нова») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 06.12.2007р. між ВАТ «СК «Нова» та Дочірнім підприємством із 100% іноземною інвестицією «Трентон Трейдінг» (далі - ДП ІІ «Трентон Трейдінг») був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №6677, предметом якого є страхування транспортного засобу «Honda CR-V», д/з 20043КМ. 16 жовтня 2008року в м. Києві по вул. Щербакова, 32/38 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Honda CR-V», д/з 20043КМ під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mitsubisi Lanser», д/з ВМ9114ВН під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП транспортним засобам були завдані механічні пошкодження. Згідно довідки ДАІ УМВС України в м. Києві ДТП відбулася внаслідок порушення [PERSON] п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2008р. [PERSON] був визнаний винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнений до адміністративної відповідальності. 17 жовтня 2008року ДП ІІ «Трентон Трейдінг» звернулося до ВАТ «СК «Нова» із повідомленням про подію із транспортним засобом й надало страховику усі необхідні документи. 28 листопада 2008року страховою компанією було складено перший страховий акт №6780 на суму 19877,32грн. та 20.01.2009р. було складено другий страховий акт №257 на суму 4894,33грн. Загальна суму відшкодування склала 24771,65грн. На підставі вищевказаних документів ВАТ «СК «Нова» здійснило ДП ІІ «Трентон Трейдінг» виплату страхового відшкодування в розмірі 24771,65грн. Посилаючись на вищевикладене ПрАТ «СК «Нова» просило суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 24771,65грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 247,72грн.. Представник позивача, діючий за довіреністю від 31 грудня 2015 року в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.152,153). Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, але надав суду заяву, якою просив застосувати строк позовної давності та розглянути справу за його відсутності. Крім того, зазначав, що відповідач невірно обрав спосіб захисту порушеного права «регрес» замість «суброгації» (а.с. 150,156,159). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги пятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. З матеріалів справи вбачається, що ВАТ «СК «Нова» є юридичною особою, має самостійний баланс, круглу печатку та діє на підставі статуту. Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів перейменоване у ПрАТ «СК «Нова», що підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 30.11.2000р. та статутом ПрАТ «СК «Нова» (а.с.95-100). Судом встановлено, що 16 жовтня 2008р. приблизно о 23 годині 10 хвилин на перехресті вул. Щербакова вул. Естонська в м. Києві сталася ДТП, за участю автомобіля марки «Honda CR-V», д/з 20043КМ під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubisi Lanser», д/з ВМ9114ВН під керуванням [PERSON], у результаті чого транспортним засобам були завдані механічні пошкодження. Встановлено, що автомобіль марки «Honda CR-V», д/з 20043КМ, яким керував [PERSON] на підставі подорожнього листа службового легкового автомобіля №217 належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ДП ІІ «Трентон Трейдінг» (а.с.22). Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Шевченківського районного суд м. Києва №3-47035/08 від 07.11.2008 р., на підставі якої відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.26-27). Відповідно до ч.3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд при винесенні рішення не зясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю марки «Honda CR-V», д/з 20043КМ. 20 жовтня 2008р. ТОВ «Екпертно-асостуюча компанія «Легіон» був складений протокол № 2777 огляду транспортного засобу «Honda CR-V», д/з 20043КМ. Згідно звіту №2777 про оцінку майна від 22 жовтня 2008року вартість матеріальної шкоди заподіяної в результаті ДТП власнику транспортного засобу «Honda CR-V», д/з 20043КМ склала 24471,65грн. (а.с. 33-38). Вказаний звіт сторонами не оскаржувався. Майнові інтереси ДП ІІ «Трентон Трейдінг», повязані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу «Honda CR-V», д/з 20043КМ були з 07 грудня 2007р по 06 грудня 2008р. застраховані, що підтверджується договором добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу від 06.12.2007р. (а.с.4). Встановлено, що відповідач [PERSON] матеріальну шкоду, яка була спричинена ним в результаті ДТП добровільно не відшкодував. 17 жовтня 2008р. ДП ІІ «Трентон Трейдінг» звернулося до ВАТ «СК «Нова» із повідомленням про подію із транспортним засобом й надало страховику усі необхідні документи. 28 листопада 2008р. страховою компанією було складено перший страховий акт №6780 на суму 19877,32грн. та 20 січня 2009р. було складено другий страховий акт №257 на суму 4894,33грн. Загальна суму відшкодування склала 24771,65грн. На підставі вищевказаних документів ВАТ «СК «Нова» здійснило ДП ІІ «Трентон Трейдінг» виплату страхового відшкодування в розмірі 24771,65грн., що підтверджується платіжним дорученням №16300 від 01 грудня 2008р. на суму 19877,32грн. та платіжним дорученням №818 від 28 січня 2009р. (а.с.45,46). Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому заміна сторони у зобовязанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ч.6 ст.261 ЦК України). Тобто до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки в порядку суброгації, відповідно до правил ст. 993 ЦК України. При суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобовязанні зі збереженням самого зобовязання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне у зобовязанні замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК, і ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. При цьому, страховик не має права вимагати від завдача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у звязку з порушенням умов договору страхування. Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги сплаченого страхового відшкодування до заподіювача і строк такої вимоги починає спливати з моменту заподіяння шкоди. У звязку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобовязанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності. Таким чином, позовні вимоги ПрАТ «СК «Нова» про стягнення з відповідача на його користь майнової шкоди в розмірі 24771,65 грн. є законними та обґрунтованими. 17 травня 2016року представник відповідача, діючий за довіреністю від 09 грудня 2015 року звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності, оскільки вважає, що позивач пропустив строк позовної давності щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування (а.с.156). Отже ПрАТ «СК «Нова» (страховик) набув право вимоги на відшкодування шкоди (заміна кредитора в зобовязанні) до відповідача як особи, відповідальної за завдані страхувальникові збитки, і таке право виникло у страхувальника від дня настання страхового випадку за договором майнового страхування наземного транспорту, тобто з 16 жовтня\~ 2008 року. Оскільки заміна сторін у зобовязанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, позивач із зазначеними позовними вимогами звернувся до суду 05 січня 2012 року, а тому в задоволенні позову слід відмовити через пропуск позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Таким чином, суд зобовязаний застосувати строк позовної давності. На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях сторони розпорядилися на свій розсуд. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 247,72грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, то судовий збір судом з відповідача не стягується. На підставі ст. ст. 16, 256, 260, 261, 262, 267, 993, 1166, 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: dismissed