Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є матір'ю неповнолітнього [PERSON], 2012 року народження. Дитина проживає і знаходиться на її утриманні, вона займається його вихованням. Мати дитини не займається вихованням дитини, не цікавиться його долею, не забезпечує матеріально. Фактично самоусунулася від виховання дитини ще з 2013 року. Відповідач ухиляється від виконання обов'язків як мати щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовки до самостійного життя, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших цінностей, створення умов для отримання ним освіти. Просила суд позбавити [PERSON], 1987 року народження, батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], 2012 року народження; призначити її опікуном малолітньої дитини. У судове засіданні позивачка не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду письму заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила суд задоволити позовні вимоги. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судове засідання представник служби в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково із наступних підстав. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України № 00013146843 від 06 грудня 2013 року вбачається, що відомості про батька неповнолітнього [PERSON], 2012 року народження, внесені на підставі заяви [PERSON] за ч.1 ст.135 СК України. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає разом з неповнолітнім онуком [PERSON], 2012 року народження, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до характеристики дитини [PERSON], виданої ДНЗ «Орлятко», дитина відвідувала дитячий садочок з 07 вересня 2015 року. Виховується в неповній сімї, вихованням займається бабуся, яка виявляла цікавість до консультацій і рекомендацій працівників садочку, завжди приводила [PERSON] охайним та чистим. 24 липня 2018 року рішенням комісія з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області рекомендувала органу опіки та піклування надати висновок до Києво-Святошинського районного суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав мати [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON], 2012 року народження. 31 липня 2018 року орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських мати [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON], 2012 року народження. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. 02 липня 2018 року [PERSON] надала згоду на позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], 2012 року народження, посвідчену приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Гончар Т.М. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків батька, не піклується про духовний розвиток дитини, не забезпечує його матеріально тривалий час, дій, що свідчили б про усвідомлення ним своїх вчинків відповідач не вчинив, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON], 2012 року народження. За ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. 27 вересня 2018 року до суду надійшло подання служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №1559 від 27 вересня 2018 року про призначення опікуном [PERSON] над малолітнім [PERSON], 2012 року народження. Встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], постійно проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] по [ADDRESS]. Остання створює дитині всі умови проживання, всебічного розвитку, виховує дитину. Оскільки мати дитини самоусунулась від її виховання, відомості про батька дитини вказані на підставі ст.135 СК України, тому позовні вимоги щодо призначення опікуном також підлягають до задоволення. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved