Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом 10 років [PERSON] підтримувала стосунки з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . З січня 2009 року позивач та відповідач стали проживати разом однієї сім`єю. В листопаді 2011 року відповідачем була усиновлена дитина позивача [PERSON] , [INFO] , яка 19 листопада 2011 року була записана до свідоцтва про народження як [PERSON] , та [PERSON] був внесений до цього свідоцтва як батько дитини. В подальшому стосунки між позивачем та відповідачем погіршились і вони стали проживати окремо. Відповідач з 2014 року по даний час дитину не утримує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав відносно [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Українка Обухівського району Київської області. Позивач подала клопотання про проведення судового розгляду у її відсутность. Відповідач в судовому засідання не з`явився, про час, дату, місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився. Надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та заяву про розгляд справи у його відсутність Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком [PERSON] , [INFO] Згідно висновку виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області № 2941 від 11.12.2018 року [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини: не піклується про її життя та здоров`я, не спілкується з [PERSON] , не телефонує, не вітає з святами, матеріально не допомагає. Зазначає, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з висновку виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області № 2941 від 11.12.2018 року [PERSON] був письмово запрошений на засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Обухівської міської ради 30.11.2018 року, але на неї не з`явився, пояснень чи заперечень по справі не надав. З метою захисту майбутнього та інтересів дитини на підставі статті 164 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Враховуючи зазначене, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved