Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У цій квартирі із її дозволу була зареєстрована відповідач [PERSON], як член сім'ї її сина [PERSON] Шлюб між її сином та невісткою розірвано у судовому порядку. Із листопада 2012 року [PERSON] зареєстрована, однак не проживає у цій квартирі. Із цього помешкання виїхала із власної волі. Просить суд: визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Надала до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримуються. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.6-8). Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу/ р.№ 5398/10.07.2002/п.н. Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. Згідно із Актом обстеження житлово-комунальних умов депутата Броварської міської ради Київської області Чаюн В.Г. від 17 січня 2015 року, на момент обстеження встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані: [PERSON] Зі слів заявниці у цьому помешканні зареєстровані її онук [PERSON] та колишня дружина її сина [PERSON] З'ясовано, що колишня дружина та син [PERSON] за цією адресою не проживають із 2012 року, особистих речей в обстеженій квартирі не мають, комунальні послуги не оплачують. Ці факти підтверджують сусіди: [PERSON], [PERSON] (а.с.14). Із довідки відділу адресно-довідкової роботи управління ДМС України в Київській області від 09 лютого 2015 року видно, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Як вбачається із копії довідки форми 3 комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора - 3» від 20 січня 2015 року № 94, [PERSON] дійсно проживає у [ADDRESS]. У цій квартирі зареєстровані: - [PERSON] (невістка) із 2009 року; - [PERSON] (онук) із 2010 року; - [PERSON] (син) із 2015 року (а.с.15). Згідно із статтями 383, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статей 401, 402, 406 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. За змістом частини третьої статті 404 ЦК України право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Сервітут припиняється, зокрема, у разі спливу строку, на який було встановлено сервітут, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідач не є членом сім'ї власника квартири, сервітут на користування цим нерухомим майном не встановлений, у квартирі не проживає й нею не користується, зареєстрована була у ній із дозволу власника. Таким чином відповідач підлягає визнанню такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved