Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави з даним позовом в якому прохала скасувати постанову Державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] №640/02-31 від 20.06.2017р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії посвідченні договору купівлі-продажу земельної ділянки пл.6,9424 га. на території Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області кадастровий номер 5322283700:00:002:0432 з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». В обґрунтування позову зазначила, постановою державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори, виконуюча обовязки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори [PERSON] №640/02-31 від 20.06.2017р. було встановлено, що 20.06.2017р. до Першої полтавської державної нотаріальної контори ( м. Полтава, вул. вул. Гоголя, 11) від імені громадянки [PERSON] Федерації [PERSON] надійшло звернення щодо посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки пл. 6,9424 га., яка знаходиться на території Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області кадастровий номер 5322283700:00:002:0432 цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» і їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії посвідченні договору купівлі-продажу земельної ділянки пл.3,5244 га. та пл.3,5017 га. Вважає вказані постанови незаконними та такими, що винесені із неправильним застосуванням норм матеріального права. В судове засідання представник позивачки не з»явився, надав на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав прохав його задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, надав на адресу суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, також надав заперечення, які і підтримав . Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено та підтверджено документально, що 20.06.2017р. до Першої полтавської державної нотаріальної контори ( м. Полтава, вул. вул. Гоголя, 11) від імені громадянки [PERSON] Федерації [PERSON] надійшло звернення щодо посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки пл. 6,9424 га., яка знаходиться на території Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області кадастровий номер 5322283700:00:002:0432 цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». На підставі вказаного вище звернення, державний нотаріус Першої полтавської державної нотаріальної контори, виконуюча обовязки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори [PERSON] №640/02-31 від 20.06.2017р. було винесено постанову. В мотивувальній частині постанови зазначено, що згідно п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018р. не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. Відповідно до ст.5 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус зобовязаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. На підставі вище викладеного їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії посвідченні договору купівлі-продажу земельної ділянки пл.3,5244 га. та пл.3,5017 га. Одночасно розяснено право на звернення до суду для оскарження постанови протягом 3 років шляхом подання позовної заяви до місцевого суду за місцем розташування Першої полтавської державної нотаріальної контори. Відповідно до\~ст.49 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. \~\~\~\~На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.\~\~Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону «Про нотаріат»). Як на підставу відмови у посвідченні договорів купівлі-продажу нотаріус зазначає п.15 перехідних положень земельного кодексу України, який передбачає, що заборонено укладення договорів купівлі-продажу для громадян та юридичних осіб відповідної категорії земель. Вказане положення закону не поширюється на вказані правовідносини. Оскільки він стосується виключно осіб, які мають статус громадянина України та юридичних осіб. Нотаріус не взяв до уваги, що позивачка є громадянином [PERSON] Федерації. І вказаний п.15 перехідних положень ЗК України не поширюється на іноземців. До вказаних помилкових висновків нотаріус дійшов у звязку із неналежним дослідженням правовстановлюючих документів. Слід зазначити, що згідно «Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно…………» від 20.09.2016р. в розділі «Актуальна інформація про обєкт нерухомого майна» зазначено земельна ділянка, кадастровий номер 5322283700:00:002:0432, пл. 6,9424 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Полтавська обл., Котелевський р. с./р. Микілківська. В розділі «Актуальна інформація про право власності» зазначено підстава виникнення розпорядження голови Котелевської районної державної адміністрації №78 від 18.04.2014р., підстава внесення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31430815, форма власності приватна, власник [PERSON], паспорт громадянина [PERSON] Федерації серія та номер: [NUMBER], виданий 22.09.2009р. територіальним пунктом УФМС Росії по Брянській області в Трубчевському районі, країна громадянство [PERSON] Федерація. Крім того, норма матеріального права, яка регулює подібні відносини, а саме ст.81 ЗК України, передбачає, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відчуження відбувається на підставі цивільно-правових угод. Таким чином позивачка як іноземець, що набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення 16.09.2016р. ще не пропустила річний строк для її відчуження. На підставі викладеного

Outcome: approved