Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначивши, що позивачем за адресою: [ADDRESS] , надавалися послуги з газопостачання. Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на відповідача [PERSON] . Під час проведення представниками позивача перевірки у відповідача за адресою: [ADDRESS] , що проводилась 17.01.2019 працівниками ПАТ «Дніпрогаз» встановлено порушення відповідачем Кодексу ГРМ, а саме, самовільне підключення до системи газопостачання. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 113 882, 25 грн. та судові витрати. Ухвалою від 11 липня 2019 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши до суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, судову повістку отримала, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у зв`язку з реформуванням ринку природного газу та набранням чинності Закону України «Про ринок природного газу» № 329-ІІІ від 09.04.2015, Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 №1386/27831 та Типового договору розподілу природного газу, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 №1384/27829, ПАТ «Дніпрогаз» з 01.07.2015 здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі відповідної ліцензії. Відповідач [PERSON] є споживачем, приєднаним до умов договору розподілу природного газу. 17.01.2019 працівниками ПАТ «Дніпрогаз» за адресою відповідача встановлено порушення відповідачем Кодексу ГРМ, а саме самовільне підключення до системи газопостачання, у зв`язку з чим складено акт №5і від 17.01.2019. У зв`язку із зазначеним позивачем здійснено розрахунок не облікованого об`єму природного газу з 17.01.2017 по 31.12.2018, а тому нараховано заборгованість у розмірі 113 882,25 грн. Відповідачем заборгованість не сплачено, тому наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕ № 2494 від 30.09.2015. Відповідно до п.п. 3 п. 1 гл. 2 р. XI Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Відповідно до п. 11 гл. 5 р. XI Кодексу ГРС при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку враховується, зокрема, таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу. У п. 12 гл. 5 р. XI Кодексу ГРС встановлено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням викладеного, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дніпрогаз» законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved