overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 14 березня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 49. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з січня 2016 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. Спору щодо поділу майна немає. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте через канцелярію суду від останньої надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься письмова заява останнього в якій він просить розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з підстав, передбачених ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 14 березня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 49. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, позивачка наполягала на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 02.06.2010 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області було зроблено відповідний актовий запис №105. Від шлюбу мають малолітню доньку Ніку, [INFO]. Спільне життя не склалось через несумісність характерів та поглядів на життя внаслідок яких виникають конфлікти та непорозуміння. Наразі шлюбні відносини припинені. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник позивача надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ №044772, виданого 02 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Кіровоградській області, 02 червня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №105. Прізвища після одруження чоловіка - Романюк, дружини - [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню доньку Ніку, яка народилася 01 березня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №124957. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені через різні погляди на життя, часті конфлікти та непорозуміння. Шлюб існує лише формально Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб має формальний характер та збереження родини суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 14.01.2012 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області зроблено відповідний актовий запис №10. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені з березня 2016 року. Спільного господарства не ведуть, примирення не бажає, а спір про поділ майна відсутній. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надав письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнає та просить розглядати справу в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ №058135, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 січня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №10. Прізвище після реєстрації шлюбу Зель. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені з березня 2016 року. Спільного господарства не ведуть, примирення не бажають, а спір про поділ майна відсутній. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб має формальний характер та збереження родини суперечило інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.04.2014 року між нею та відповідачем [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №110. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через суттєві непорозуміння, які з часом лише поглиблювалися та переростали у скандали. Спільне проживання припинено, на припинення не згодна. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ №074819, виданого 23 квітня 2014 року [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, 23 квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №110. Прізвища після державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Зі свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася 19 вересня 2014 року, вбачається, що її батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, питання про місце проживання дитини та поділ спільного майна на даний час не ставиться. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено ще до народження дитини, шлюб має формальний характер та збереження родини суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.12.2004 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрійського міського управління юстиції Кіровоградської області зроблено запис №451. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обовязки, ведення спільного господарства та виховання дитини. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2012 року, а тому збереження сімї і подальше спільне проживання є неможливим. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ОЛ №070278, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрійського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] одружились 24.12.2004 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №451. Прізвища після одруження [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], який народився 28.07.2005 року. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обовязки, ведення спільного господарства та виховання дитини. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 2012 року, а тому збереження сімї і подальше спільне проживання є неможливим. Дитина після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб має формальний характер, а збереження родини суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 20 листопада 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 20 листопада 2004 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 20 листопада 2004 року, актовий запис № 1998 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 4, 14). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] та [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказує, що з 08 червня 2003 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини вони з чоловіком не підтримують, діти знаходяться на її утриманні, відповідач працює, проте матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти щомісячно в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (по 1/4 на кожну дитину), на утримання неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до їх повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 червня 2003 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 029638 від 10.07.2006 року, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №107773 від 06 серпня 2003 року, виданим Судіївською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області. Неповнолітні доньки проживають разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї № 2 від 31 серпня 2016 року, виданою Полтавською виправною колонією УДПтС України в Полтавській області (№64), та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює, має стабільний заробіток, проте матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] і просила розірвати шлюб, зареєстрований 26.06.1993 року Ладижинським відділом ЗАГС, актовий запис №98. На обґрунтування позову позивачка повідомила, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникають сварки та непорозуміння, подальше спільне життя та примирення вважає за неможливе. Від цього шлюбу мають дочку - [PERSON]. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу без їх присутності, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, між ними відсутні взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, миритися вони не бажають, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу, залишити позивачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,2 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

У серпні 2016року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON], у якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову позивачка повідомила, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину: [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість. У судовому засіданні позивачка просила зменшити позовні вимоги і стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1 000 грн., про що надала суду заяву. Відповідач змінені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-183, 191 СК України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітня дитина: [PERSON] Шлюб із відповідачем припинено внаслідок його розірвання на підставі рішення Ладижинського міського суду. [PERSON] має мінливий дохід, постійної роботи у нього немає, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що можливо стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551,2 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 61, 174, 212, 213- 215, 367 ЦПК України,

Outcome: approved