Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з постійними непорозуміннями між ними: кожен з них має різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними почали виникати постійні сварки, як подружжя сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, вже тривалий час фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, а тому подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 1 вересня 2021 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року відкрито провадження у справі № 753/17605/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи на 28 жовтня 2021 року. 6 жовтня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що спільне життя між сторонами не склалося через протилежні погляди на життя і, як наслідок, за взаємною згодою відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться з січня 2020 року. Водночас відповідач заперечував проти тверджень позивача, що він ініціював сварки, і його дії негативним чином впливають на позивача та спільну дитину. Зазначив, що ним вживаються всі можливі заходи задля того, щоб вберегти доньку від негативного впливу у зв`язку із розлученням, а твердження позивача про те, що він негативно впливає на дитину є необґрунтованими та недоведеними. У судове засідання 28 жовтня 2021 року позивач не з`явився, до початку розгляду подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач у судове засідання 28 жовтня 2021 року також не з`явився, до початку розгляду справи від відповідача до суду надійшла заява, в якій відповідач просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає, за винятком тверджень позивача щодо негативного впливу його дій на позивача та їх малолітню дитину, які вважає необґрунтованими та недоведеними. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 9 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №755. За час перебування у шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зі змісту позовної заяви, відзиву на позов та письмових заяв стороні вбачається, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені і на цей час шлюб існує лише формально, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Вказані обставини сторонами визнаються, про що свідчить зміст їх заяв по суті спору, і ці обставини є достатніми для висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач визнає позовну вимогу про розірвання шлюбу, лише частково заперечуючи проти підстав позову, і судом не встановлено, що таке визнання суперечить закону і порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила відновити своє дошлюбне прізвище. Як визначено ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 454,00 грн.

Outcome: approved