Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

У січні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, 03 серпня 2015 року між нею [PERSON], та відповідачем, [PERSON], рішенням Чортківського районного суду розірвано шлюб. В шлюбі є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає з нею. 23 квітня 2015 року Чортківським районним судом рішенням по справі №608/499/15-ц стягнено з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 04 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Так як Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 внесено зміни в Сімейний кодекс України (ч.2 ст.182), яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину встановлений в розмірі не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вона змушена звернутися в суд з позовом про збільшення розміру стягнених аліментів. Просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], уродженця [INFO] Федерації, на підставі рішення Чортківського районного суду від 23.04.2015 по справі №608/499/15-ц на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 500 гривень щомісячно - на 1 500 грн. (одну тисячу п'ятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги змінили, просять стягувати на утримання дитини [PERSON] щомісячно 1000 грн. (одну тисячу) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. При визнанні змінених позовних вимог відповідачем, просять повернути позивачці судовим рішенням половину сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] змінені позовні вимоги визнають, відповідач [PERSON] згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно. В суд поданий відзив на позов, в якому вказується, сума в 1500 гривень є завищеною для нього і обґрунтовує це наступним. При визначені розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. У [PERSON] астегматизм слабкого ступеня лівого ока. Амбіопія слабкого ступеня лівого ока. На лікування та проходження профілактичних оглядів у лікаря йдуть чималі кошти. Проходить обстеження в лікаря на присвоєння йому групи інвалідності по зору, про що свідчить копія висновку рай ЛКК від 29 січня 2018р. Суд також повинен врахувати наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Самостійного майна він не має, проживає з матір'ю, [PERSON], у важких матеріальних умовах, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов, складеного та підписаного комісією в складі депутата міської ради. В квартирі відсутнє опалення, так як після відключення цілого будинку від системи централізованого опалення коштів на встановлення індивідуального у них немає, про що додають копію даного акту та довідку про реєстрацію. Земельною ділянкою відповідач не володіє, грошових коштів у банківських відділеннях не має, транспортним засобом не володіє. Від додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] ніколи не відмовлявся, хоча в позовній заяві вказано протилежне. На утримання дитини ним були надані позивачці неодноразово, крім аліментів, грошові кошти, купівля подарунків для дитини, та інші необхідні речі, проте в позові вона це не зазначила. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбі. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 03 серпня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Данилевська) [PERSON], укладений 09 листопада 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №266. Малолітню дитину [PERSON], [INFO], залишено проживати з матірю. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище «Галкіна». РішеннямЧортківського районного суду Тернопільської області від 23 квітня 2015 року в справі за №608/499/15-ц вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], жителя [INFO], непрацюючого, ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], жительки м. Чорткова вул. Замкова, 20/1 Тернопільської області, ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 04 березня 2015 року дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення 27 квітня 2015 року виданий виконавчий лист. Відповідно до\~ст. 150 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За правилами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним погіршенням матеріального становища матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області за №608/499/15-ц від 23 квітня 2015 року, на даний час є недостатнім для утримання дитини. Дочка [PERSON] дорослішає, витрати на її утримання збільшуються. В липні 2017 року набули чинності норми Сімейного кодексу України щодо мінімального розміру аліментів, якими визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому змінені позовні вимоги про зміну розміру аліментів підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивачки і повернення їй з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень згідно квитанції «Приватбанку» про сплату № 0.0.932077068.1 від 04 січня 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок. Інша частина судового збору в розмірі 352 гривні 40 копійок повернута відповідачем позивачці добровільно.

Outcome: approved