Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ «КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову ПАТ «КБ «Приватбанк» зазначає, що 18.05.2007 року [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 30.06.2015 року [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання та не погашає заборгованість, ПАТ «КБ «Приватбанк» просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 38 443 грн. 49 коп. заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що банк пропустив трьохрічний строк звернення до суду з вимогою про повернення кредитних коштів, а також подав письмові заперечення в яких просив суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 18.05.2007 року [PERSON] отримав у ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За змістом п. 6.6 цих Умов та Правил позичальник у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороду банку. Згідно п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором понад 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми грошового зобов'язання. В укладеному між сторонами кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Банківською установою зобов'язання за договором виконані в повному обсязі, [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав. З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості від 30.06.2015 року вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає - 38 443 грн. 49 коп., з яких 9 984 грн. 12 коп. заборгованість за кредитом, 20 761 грн. 18 коп. сума заборгованості за користування кредитом, 5 391 грн. 36 коп. заборгованість за пеню та комісію, 2 306 грн. 83 коп. штрафи (а.с. 6-10). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що на підставі наданих сторонами доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «КБ «Приватбанк». Разом із цим, під час судового розгляду представником відповідача подано заяву в якій він просить суд застосувати при вирішенні спору наслідки спливу строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 ст. 258 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно із ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно правового висновку, викладеному Верховним Судом України у постанові від 17.09.2014 року у справі № 6-95цс14, за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 Цивільного кодексу України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 Цивільного кодексу України). Враховуючи, що ПАТ «КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] у серпні 2015 року, тобто з пропуском трьохрічного строку за вимогами про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами, що виникла до серпня 2012 року, а також з пропуском річного строку з вимогою про стягнення пені за договором, поважні причини порушення цього строку відсутні, суд дійшов висновку про застосування в цій частині вимог банку наслідки спливу строку позовної давності та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за процентами за період з серпня 2012 року у розмірі 10583 грн. 17 коп., пені за річний період, що передував зверненню до суду, в розмірі 998 грн. 40 коп. При цьому сума заборгованості за кредитом у розмірі 9 984 грн. 12 коп. підлягає стягненню з відповідача у повному обсягу, оскільки згідно умов укладеного між сторонами договору кінцевий строк повного погашення кредиту у разі порушення умов договору визначається моментом пред'явлення банком вимоги, що відповідає даті подання позову, а тому строк звернення позивачем до суду з цією вимогою ПАТ «КБ «Приватбанк» не пропущено. Також підлягає стягненню на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» штраф відповідно до п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, а саме: фіксована частина у розмірі 500 грн. та 1078 грн. 28 коп. процентна складова у розмірі 5 % до вимог позову, що підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial