Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

У січні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 24 вересня 2009 року між ним та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останній кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який встановив на рівні 6 200 грн., а відповідачка зобовязалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним 30 % річних від розміру заборгованості. З вересня 2014 року ставку збільшено до 34,8 % річних, з квітня 2015 року ставку збільшено до 43,2 % річних). Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є обов'язок останньої сплачувати неустойку (при порушенні грошових зобов'язань понад 30 днів - штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості). Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобовязань банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним належним чином не виконувала в звязку з чим станом на 28 грудня 2017 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 33\~083,04 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту 3\~892,92 грн.; - заборгованість по процентам 27\~138,55 грн.; - нарахованих штрафів в загальному розмірі 2\~051,57 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. 12 лютого 2018 року представником відповідачки [PERSON] подано письмове клопотання про застосування позовної давності в частині нарахованих банком процентів. 27 лютого 2018 року представником відповідачки [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому останній вимоги банку по нарахуванню заборгованості по кредиту, процентам, неустойці визнав частково, вказуючи на те, що: -проценти за користування кредитними коштами нараховані банком неправильно, оскільки нарахування проводилися за підвищеними процентними ставками, встановленими банком одноосібно (без узгодження з відповідачкою), з порушенням встановленої процедури, що не допускається законом; -позивач, нарахувавши одночасно два види штрафів за одне й те ж порушення, фактично застосував до позичальника подвійну цивільно-правову відповідальність за одне порушення, що не допускається законом, при цьому розмір неустойки є надто завищеним; -загальна заборгованість, як і її складові, розраховані банком неправильно. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі відповідачки, її представник [PERSON] позовні вимоги не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та клопотанні про застосування позовної давності. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача та відповідачки, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для її вирішення. Заслухавши пояснення представника відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 24 вересня 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір б/н в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з заяви позичальника, Умов і Правил надання банківських послуг, банківських тарифів, памятки клієнта, діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Відповідно до договору банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який встановив на рівні 6 200 грн., а відповідачка зобовязалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2,5 % на місяць (30 % річних) від розміру заборгованості. Водночас з вересня 2014 року розмір процентної ставки збільшено до 2,9 % на місяць (34,8 % річних), а з квітня 2015 року до 3,6 % на місяць (43,2 % річних). Згідно довідки про умови кредитування наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є обов'язок останньої сплачувати неустойку (при порушенні грошових зобов'язань понад 30 днів - штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості). Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобовязань, банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. Згідно договору позичальник також зобов'язана ознайомлюватися зі змінами в умовах обслуговування кредиту та банківських тарифах та в разі незгоди з такими змінами вимагати розірвання договору, попередньо та в повному обсязі сплативши наявну заборгованість (п.п. 6.3, 6.4 Умов і Правил). Згідно\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 627 ЦК\~України передбачає, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому згідно\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже відповідачка, підписавши 24 вересня 2009 року заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, отримавши кредитну картку та почавши користуватися кредитним коштами, приєдналася та погодилася з відповідними умовами, тарифами банку, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами. Договір є обов'язковим для виконання сторонами(ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. В звязку з цим станом на 28 грудня 2017 року виникла заборгованість по кредитному договору, зокрема заборгованість по кредиту в розмірі 3\~892,92 грн., що підтверджується розрахунком боргу та випискою з рахунку позичальника. Крім того позивачем нараховано заборгованість по процентам в розмірі 27\~138,55 грн., виходячи з процентної ставки, яка неодноразово змінювалася банком:\~ базова ставка 2,5 % на місяць (30 % річних); з 01 вересня 2014 року - 2,9 % на місяць (34,8 % річних); з 01 квітня 2015 року - 3,6 % на місяць (43,2 % річних). Відповідно до\~ ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки,\~ дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Судом встановлено, що зміна базової процентної ставки за користування кредитними коштами відбулася в тому числі відповідно до наказів від 18 серпня 2014 року № СП-2014-6915682 (34,8 % річних) та від 18 лютого 2015 року № СП-2015-6552838 (43,2 % річних). При цьому нові тарифи із підвищеною ставкою підлягають застосуванню лише для витрат, зроблених після введення в дію нових тарифів. З розрахунку боргу та виписки по рахунку позичальника вбачається, що [PERSON] з вересня 2014 року лише один раз скористалася кредитними коштами в розмірі 67 грн. (01 листопада 2014 року). Більше з цього часу жодних витрат по картрахунку позичальником здійснено не було, остання продовжувала користуватися виключно кредитними коштами, отриманими до вказаної дати. Разом з тим позивачем не надано доказів щодо своєчасно повідомлення відповідачки про зміну розміру фіксованої процентної ставки відповідно до п.п. 4.9, 5.3 Умов і Правил. При цьому боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Саме такі висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року по справі №6-57цс12, від 30 листопада 2016 року по справі №308/22362/13-ц та від 11 жовтня 2017 року по справі № 347/1910/15-ц. При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості по процентам, наданим позивачем станом на 01 вересня 2014 року, оскільки іншого жодною зі сторін не доведено. Доводи сторони відповідача про необхідність застосування до процентів позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки останній платіж по процентам був здійснений позичальником 28 жовтня 2016 року, при цьому остання сплатила не тільки поточну, а й значну частину простроченої заборгованості по процентам (тим самим визнавши борг та перервавши строк позовної давності), а 19 січня 2018 року банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості (тобто в межах встановленого законом трирічного строку). Тому перерахунку підлягає розрахунок заборгованості по процентам за період з 01 вересня 2014 року по 28 грудня 2017 року. Таким чином заборгованість по процентам станом на 28 грудня 2017 року (в межах заявлених позовних вимог) становить: -126,02 грн. (нараховані проценти станом на 01 вересня 2014 року); -59,98 грн. (нараховані проценти за період з 01 вересня 2014 року по 19 вересня 2014 року, виходячи з незмінного розміру заборгованості за тілом кредиту (3\~998,80 грн.), за періоди, вказані позивачем у розрахунку, помноженої на процентну ставку 30 % річних, з подальшим діленням набутих сум на 360 (п. 5.5. Правил) та множенням на кількість днів, протягом якого здійснюється нарахування процентів (18 днів); -23,13 грн. (нараховані проценти за період з 19 вересня 2014 року по 26 вересня 2014 року, виходячи з незмінного розміру заборгованості за тілом кредиту (3\~964,68 грн.), за періоди, вказані позивачем у розрахунку, помноженої на процентну ставку 30 % річних, з подальшим діленням набутих сум на 360 (п. 5.5. Правил) та множенням на кількість днів, протягом якого здійснюється нарахування процентів (7 днів); -85,85 грн. (нараховані проценти за період з 26 вересня 2014 року по 22 жовтня 2014 року, виходячи з незмінного розміру заборгованості за тілом кредиту, включаючи прострочену (3\~962,41 грн.), за періоди, вказані позивачем у розрахунку, помноженої на процентну ставку 30 % річних, з подальшим діленням набутих сум на 360 (п. 5.5. Правил) та множенням на кількість днів, протягом якого здійснюється нарахування процентів (26 днів); -94,61 грн. (нараховані проценти за період з 22 жовтня 2014 року по 20 листопада 2014 року, виходячи з незмінного розміру заборгованості за тілом кредиту, включаючи прострочену (3\~914,74 грн. (примітка: з 01 листопада 2014 року від боргу по кредиту віднімається 67 грн. (кредитні кошти, отримані позичальником 01 листопада 2014 року))), за періоди, вказані позивачем у розрахунку, помноженої на процентну ставку 30 % річних, з подальшим діленням набутих сум на 360 (п. 5.5. Правил) та множенням на кількість днів, протягом якого здійснюється нарахування процентів (29 днів); -3\~615,51 грн. (нараховані проценти за період з 20 листопада 2014 року по 28 грудня 2017 року, виходячи з незмінного розміру заборгованості за тілом кредиту, включаючи прострочену (3\~825,92 грн. (примітка: від розміру боргу по кредиту віднімається 67 грн. (кредитні кошти, отримані позичальником 01 листопада 2014 року))), за періоди, вказані позивачем у розрахунку, помноженої на процентну ставку 30 % річних, з подальшим діленням набутих сум на 360 (п. 5.5. Правил) та множенням на кількість днів, протягом якого здійснюється нарахування процентів (1134 дні); -74,69 грн. (нараховані проценти за період з 01 листопада 2014 року по 28 грудня 2017 року, виходячи з незмінного розміру заборгованості за тілом кредиту (67 грн. (примітка: кредитні кошти, отримані позичальником 01 листопада 2014 року)), за періоди, вказані позивачем у розрахунку, помноженої на процентну ставку 34,8 % річних, з подальшим діленням набутих сум на 360 (п. 5.5. Правил) та множенням на кількість днів, протягом якого здійснюється нарахування процентів (1153 дні). Проте, враховуючи, що в період з 01 вересня 2014 року по 28 грудня 2017 року відповідачкою було здійснено ряд проплат, а згідно розрахунку частина цих коштів в розмірі 2\~429,39 грн. внесені на погашення процентів, а тому розмір боргу по процентам становить 1\~650,40 грн. (126,02 грн. + 59,98 грн. + 23,13 грн. + 85,85 грн. + 94,61 грн. + 3\~615,51 грн. + 74,69 грн. 2\~429,39 грн.). Що стосується нарахованої неустойки, то суд виходить з того, що нарахований штраф є єдиним штрафом, а не двома окремими видами неустойки, а тому доводи сторони відповідача про протилежне не є ґрунтовними. Тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню штраф в розмірі 777,17 грн. (500 грн. фіксована частина; 277,17 грн. процентна складова (5\~543,32 грн. (загальна сума боргу) х 5 %)). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 336,54 грн. судового збору (1 762 грн. (сплачений судовий збір) х 19,10 % (відсоток задоволених позовних вимог)).

Outcome: partial