Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

у січні 2015 позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовними вимогами, мотивуючи їх тим, що 16.08.2008 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. 19.11.2010 року у шлюбі ними було спільно придбано квартиру за адресою: [ADDRESS], при цьому права власності на дану на праві спільної сумісної власності за його згодою зареєстровано за відповідачем. Сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюб розірвано. Оскільки ним проводилися ремонтні роботи у квартирі, надавалися кошти на її купівлю, позивач просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру [ADDRESS], загальною площею 46,6 кв.м. та визнати за ним 1\\2 частину даної квартири. Відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов, який мотивовано тим, що 16.08.2008 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. З самого початку шлюбних відносин і до 16.10.2010 року вони проживали у належній їй квартирі [ADDRESS]. Дана квартира придбавалася нею за рахунок коштів, отриманих від продажу кімнати № 6 по вул. Залізній, 56 в м. Полтаві, яку в свою чергу вона придбала за рахунок продажу житлового будинку № 7, розташованого в смт. Диканька Полтавської області по вул. Достоєвського, який нею був успадкований. Після народження дитини, нею було прийнято рішення про продаж однокімнатну квартиру [ADDRESS] і за те саму ціну, у доларовому еквіваленті, 19.11.2010 року куплено двокімнатну квартиру [ADDRESS]. У звязку з тим, що дана квартира хоч і придбана у шлюбі, але за її власні кошти, позивач просить суд визнати за нею право особистої приватної власності на неї. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені позовні вимоги за первісним позовом підтримали, просять їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом не визнала, вважаючи, що спірна квартира хоч і придбана у шлюбу, однак являється власністю відповідача, так як придбана на її особисті кошти. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали, просять їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON].І. та його представник [PERSON] позовні вимоги за зустрічним позовом не визнали, вважаючи, що спірна квартира придбана у шлюбі, так як відповідач та його батьки давали кошти на її купівлю, зокрема сплату завдатку, а також проводили ремонтні роботи у ній та купували будівельні матеріали. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: сторони перебували у шлюбі із 16.08.2008 року по 05.05.2015 року. 05.05.2015 року рішенням Октябрського районного суду м.Полтави розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 16.08.2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 901. (а.с.11). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про його народження серії 1-КЕ № 109296, виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану ПМУ юстиції Полтавської області.(а.с.12). 19.11.2010 року згідно договору купівлі- продажу [PERSON] продав, а [PERSON], яка діє зі згоди чоловіка [PERSON], прийняла у спільну сумісну власність квартиру № 10 в будинку № «А-9», що знаходиться в м.Полтаві по вул. Київське Шосе, 48. Продаж зазначеної квартири проведено за домовленістю сторін за 222255 грн. 60 коп., що в еквіваленті за курсом Національного банку України становить 28000 доларів США, які продавець повністю отримав від покупця до підписання даного договору.(а.с.81-82). 25.06.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі- продажу, згідно якого остання купила квартиру [ADDRESS]. (а.с.74). Довідкою приватного нотаріуса засвідчено, що 28.09.2004 за реєстровим № 5879 посвідчувався договір купівлі продажу однокімнатної квартири № 6, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул. Залізна, 56 від імені [PERSON] за 32\~000 грн. Вказана вище квартира належала [PERSON] на праві особистої приватної власності тому, що набута нею поза шлюбом.(а.с.75). 16.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі- продажу, згідно якого остання прийняла у власність квартиру [ADDRESS]. Продаж квартири за домовленістю сторін вчинено за 221480 грн., що є еквівалентом 28000 доларів США. (а.с.77-78). З метою продажу даної квартири між [PERSON] та [PERSON]Ю, було укладено договір про наміри за завдаток.(а.с.76). 21.09.2010 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір завдатку на виконання в майбутньому умов договору з приводу договору купівлі продажу квартири № 10 в будинку № «А-9», що знаходиться в м.Полтаві по вул. Київське Шосе, 48. Завдаток становив 500 доларів США. (а.с.80). Згідно витягу з державного реєстру прав власності за [PERSON] зареєстровано квартиру № 10 в будинку № «А-9», що знаходиться в м.Полтаві по вул. Київське Шосе, 48 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 19.11.2010 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], № 4351. (а.с.83). Відповідно до ст.ст.60, 61, 70 СК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю; кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном; в разі поділу вказаного майна їх частки визнаються рівними, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, це питання вирішується судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, п.3 ч.1 ст. 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Розяснення з цього приводу містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 16.10.2010 року продала належну їй на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS], продаж якої вчинено за 221480 грн., що є еквівалентом 28000 доларів США, при цьому 19.11.2010 року згідно договору купівлі- продажу [PERSON] продав, а [PERSON], яка діє зі згоди чоловіка [PERSON], прийняла у спільну сумісну власність квартиру № 10 в будинку № «А-9», що знаходиться в м.Полтаві по вул. Київське Шосе, 48, сплативши за неї 222255 грн., що є еквівалентом 28000 доларів США. В судовому засіданні позивач вказав на те, що ним було сплачено сума коштів на купівлю квартири № 10 в будинку № «А-9», що знаходиться в м.Полтаві по вул. Київське Шосе, 48. Однак, на розгляд суду не надано підтверджуючих даних про джерело отримання коштів [PERSON], які могли бути сплачені ним при купівлі даної квартири. На даний час останній офіційно не працював, мав нерегулярний заробіток. Натомість свідки по справі зі сторони відповідача [PERSON], [PERSON] [PERSON] показали, що спірну квартиру [PERSON] придбала за власні кошти, продавши належну їй квартиру [ADDRESS]. Придбана квартира № 10 в будинку № «А-9», що знаходиться в м.Полтаві по вул. Київське Шосе, 48 потребувала капітального ремонту, а тому спільними зусиллями [PERSON], її батьків, а також [PERSON], його батьків, які проводили ремонтні ремонти, було облаштовано дане житло та значно покращено його стан. Свідки [PERSON], [PERSON] показали суду, що ними близько 2000 доларів США було надано їхньому синові [PERSON] для купівлі квартири, при цьому близько 30000 грн. надавалися для проведення ремонтних робіт та купівлі будівельних матеріалів. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] на кошти, отримані від продажу квартири [ADDRESS] купила квартиру № 10 в будинку, 48 по вул. Київське шосе в м.Полтаві, однак її брат [PERSON] проводив ремонтні роботи у даній квартирі, вкладав гроші у купівлі будівельних матеріалів. Такі ж показання надав свідок [PERSON] У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, за результатами розгляду справи суд приходить до висновку, що позивач за первісним позовом не довів, що квартира № 10 в будинку, 48 по вул.. Київське Шосе в м. Полтаві була придбана ним на спільні кошти із [PERSON] Натомість остання надала до суду належні докази, що нею було продано квартиру [ADDRESS] і на таку ж суму коштів в доларовому еквіваленті через місяць придбано квартиру № 10 в будинку, 48 по вул. Київське Шосе в м. Полтаві. Ціна від продажу вказаних вище квартир зафіксована у відповідних договорах купівлі продажу, [PERSON] надала належні докази щодо джерела отримання даних коштів. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] не зміг назвати точну суму коштів, які він надавав на купівлю квартиру. Батьки останнього: [PERSON], [PERSON] не повідомили суду про факт надання коштів їх сином на купівлю спірної квартири, натомість вказали, що на купівлю квартири вони давали кошти в розмірі 2000 доларів США та в подальшому витрачали кошти власні кошти в розмірі 30000 грн. на її ремонт. Відповідно до ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є договором найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірна квартира була придбана за кошти, які належали особисто [PERSON], а отже на неї не може розповсюджуватися режим спільної сумісної власності подружжя, хоч вона і набута у шлюбі. Сторонами визнається, що як позивачем так і відповідачем проводилися ремонтні роботи та купівля будівельних матеріалів для поліпшення стану спірної квартири, внаслідок чого істотно покращився її стан, корисність, комфортабельність, зовнішній вигляд тощо у порівнянні з тим станом, в якому річ знаходилася на момент її [PERSON] Однак, суд вважає, що вказана вартість проведених ремонтних робіт, а також будівельні матеріали не являються спільною власністю подружжя, оскільки вони носять характер невідємного поліпшення квартира № 10 в будинку, 48 по вул.. Київське Шосе в м. Полтаві, яку суд не вважає спільним майном подружжя, а отже у спільній сумісній власності вона перебувати не може. На підставі викладеного, слід вважати, що квартира № 10 в будинку, 48 по вул.. Київське Шосе в м. Полтаві , хоч і придбана у шлюбі, однак не може являтися спільною сумісною власністю подружжя, так як придбана на власні кошти [PERSON], а отже являється її особистою приватною власністю. З урахуванням викладеного, первісний позов по поділ спільного майна подружжя слід залишити без задоволення за безпідставністю, натомість зустрічний позов суд вважає за необхідне задовольнити. Судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. У звязку із задоволенням зустрічних позовних вимог із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судового збору у розмірі 3654 гривень.

Outcome: approved