Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що [INFO] в с. Вербова, Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON], яка була його матір'ю. Після смерті [PERSON] відрилась спадщина на належну спадкодавцю земельну ділянку площею 2,3854 гектара, що знаходиться на території Вербівської сільської ради Томашпільського району. Спадкоємцем майна [PERSON] залишився позивач. Інших спадкоємців немає. Протягом шести місяців із дня відкриття спадщини позивач вступив в управління та володіння спадковим майном. Тепер виникла необхідність у оформленні права на спадкове майно, однак у цьому позивачу відмовлено. В судовому засіданні представник позивач [PERSON] за довіреністю [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Представник відповідача Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON] В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом установлено, що [INFO] у с. Вербова Томашпільського району Вінницької області помела [PERSON] (а. с. 5). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,385 гектара, що знаходиться та на території Вербівської сільської ради Томашпільського району (а. с. 7-8). Спадкоємцем майна [PERSON] за законом, є позивач у справі [PERSON] - син спадкодавця (а. с. 7, 9). Інших спадкоємців немає (а. с. 7). Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме протягом цього строку фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (а. с. 7). Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Враховуючи те, що [PERSON] єдиний спадкоємиць, який спадщину прийняв, тобто набув прав та обов'язків спадкодавця, суд уважає визнати за ним право власності на спадкове майно та таким чином задовольнити позовні вимоги повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved