Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ № 368 від 17.10.2019 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, а також стягнути судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу Виробничого підрозділу «Вагонна дільниця станції Київ-пасажирський» філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» № 368 від 17.10.2019 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за порушення п. 7.21 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (несвоєчасне оформлення проїзду пасажирам згідно квитанцій форми ГУ- 57/УЗ) (далі - Правила). Вважає зазначений наказ незаконним зважаючи на те, що профспілковий комітет профспілки, членом якої він є не надав згоду на притягнення його до дисциплінарної відповідальності, про що було повідомлено керівництво AT «Укрзалізниця» від 11.10.2019 року № 12134 з наданням обґрунтування такого рішення. За таких обставин спірний наказ не відповідає критеріям законності і прийнятий з порушенням ст. 252 КЗпП України, статті ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Зауважує, що порушень трудової дисципліни він не допускав, посадові обов`язки, передбачені Інструкцією начальника пасажирського поїзда, затвердженої наказом Укрзалізниці від 27.04.2012 року № 158-Ц не порушував. Крім того, наголосив на тому, що 29.09.2019 року на дільниці Львів-Київ посадовими особами відповідача була проведена перевірка поїзда № 82 сполученням «Ужгород-Київ» на предмет санітарно-культурного стану, а не з метою перевірки проїзних документів пасажирів, на що перевіряючі на мали повноважень. Про зазначену мету та обсяг перевірки здійснено запис в рейсовому журналі. Перевірка проводилась у нічний час. Перевіркою, до якої його було залучено, зокрема, встановлено, що в вагонах №7/05887, №6/14228, № 5/14145 виявлено безбілетних пасажирів. Його поясненнями з цього приводу зазначено, що виконуючи рейс поїздом № 82 сполученням «Ужгород - Київ», 29.09.2019 р. були оформленні проїзні документи ГУ-57 у кількості 5 шт, на вагони № 7/05887, №6/14228, № 5/ 17145 , у зв`язку з необхідністю людей доїхати до Києва так, як не було вільних місць. Квитанції ГУ-57 оформлені згідно п. 7.21 «Правил перевезень, що відповідним чином зафіксовано. Своєчасність оформлення проїзду пасажирам згідно квитанцій форми ГУ-57/УЗ підтверджено крім його пояснень, поясненнями провідників вагонів, корінцями квитанцій форми ГУ- 57/УЗ та доказами внесення зазначених коштів до каси, записом в рейсовому журналі, з якого, зокрема, вбачається, що перевірка 29.09.2019 року здійснювалась лише на предмет санітарно-культурного стану, що в свою чергу свідчить, що перевірка проїзних документів з метою виявлення безквиткових пасажирів не проводилась. З запису в рейсовому журналі від 29.09.2019 року не вбачається, що на момент проведення перевірки квитанції форми ГУ-57/УЗ пасажирам не були оформлені, а також не зафіксовано факт посадки пасажирів в вагони №7/ 05887 , № 6/ 14228 , № 5/14145 без квитанцій. Вважає, що при винесені наказу не були враховані всі обставини та мало місце невірне тлумачення запису від 29.09.2019 року в рейсовому журналі, тому відповідно його неправомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Більше того, зазначає, що у разі порушенням Правил, зокрема, п.п. 18.1., 18.6., 18.8. посадовими особами перевізника в межах наданих їм повноважень мав би бути складений протокол про адміністративне правопорушення відносно безбілетних пасажирів. Втім всупереч вказаним нормам, протоколів про адміністративне правопорушення складено не було, акт про порушення оформлення проїзних документів із фіксацією в рейсовому журналі не складався, безбілетні пасажири не опитувались, отже порушення вимог законодавства при перевезенні пасажирів допущено не було. Посилаючись на вказані ним обставини просив задовольнити позов. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2020 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. 02.03.2020 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач заперечив позовні вимоги посилаючись на факт несвоєчасності оформлення проїзду пасажирам згідно квитанцій форми ГУ-57/УЗ начальником пасажирського поїзда №82 (позивачем). Посилаючись на рейсовий журнал відповідач зауважує, що начальнику пасажирського поїзда [PERSON] було запропоновано виписати пасажирам квитанції за проїзд. При цьому незгоди або зауважень зі сторони начальника поїзда в журналі зафіксовано не було. Щодо незгоди позивача з процедурою притягнення його до дисциплінарної відповідальності, відповідач зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст.252 КЗпП України визначено, що зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. 11.10.2019 відповідач отримав незгоду Первинної профспілкової організації (далі - ППО) на притягнення до дисциплінарної відповідальності - оголошення догани [PERSON] , однак таку відмову не вважав обґрунтованою, а тому було видано оскаржуваний позивачем наказ. 03.03.2020 року від третьої особи надійшли пояснення на позовну заяву, в якій ППО вважає наказ від 17.10.2019 року №368 таким, що винесений із порушенням норм ст. 252 КЗпП України та ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». В поясненнях зауважено, що згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ППО не надавала і зазначила причини відмови. 11.03.2020 року позивачем надано відповідь на відзив, яка по своїй суті дублює позов. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 24.02.2006 року перебуває в трудових відносинах з відповідачем. З 23.06.2016 року [PERSON] працює в Виробничому підрозділі «Вагонна дільниця ст. Київ-пасажирський» філії «Пасажирська компанія» АТ Українська залізниця» на посаді начальника пасажирського поїзда. 17.10.2019 року наказом № 368 в.о. начальника вагонної дільниці ст. «Київ-пасажирський» [PERSON] позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догану. Позивач станом на 17.10.2019 року був членом ППО працівників ПАТ «Укрзалізниця», що діє на підприємстві, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 31). Крім того, [PERSON] є виборним членом цехкому ППО з 20.03.2018 року (а.с. 32). Згідно зі ст. 252 КЗпП України та ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Відповідно до п. 2.3 діючого колективного договору Адміністрація взяла на себе зобов`язання «…звільнення членів профспілки чи притягнення їх до дисциплінарної відповідальності з ініціативи адміністрації здійснювати тільки за згодою профспілкового комітету профспілки, членом якої є працівник, крім випадків передбачених чинним законодавством…» (а.с. 54). Відповідно до ст. 18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. 11.10.2019 року ППО працівників ПАТ «Укрзалізниця» направлено лист за № 12134 на ім`я в.о. начальника ПКВЧ-1 [PERSON] , щодо результатів розгляду подання Вагонної дільниці ст. «Київ-пасажирський» від 03.10.2019 року щодо притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності яким повідомлено, що не надає згоди на притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, із зазначенням обґрунтування такої незгоди (а.с.27-30). Із п. 1 наказу про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, вбачається, що останнього піддано дисциплінарному стягненню у вигляді оголошення догани за порушення п. 7.21. Правил, а саме несвоєчасного оформлення проїзду пасажирів згідно квитанцій форми ГУ-57/УЗ (а.с. 68). Відповідно до п. 10.2.1. Інструкції начальника пасажирського поїзда, затвердженої наказом Укрзалізниці від 27.04.2012 № 158-Ц, начальник поїзда несе дисциплінарну та адміністративну відповідальність за порушення трудової дисципліни та посадових обов`язків згідно із законодавством про працю та Положенням про дисципліну за перевезення одного і більше безквиткових пасажирів та надлишкової ручної поклажі. Згідно п. 18.1. Правил контроль за перевезенням та обслуговуванням пасажирів здійснюється службовими та посадовими особами перевізника в межах наданих їм повноважень лише під час виконання ними службових обов`язків. Ці особи перевіряють (з-поміж іншого) наявність у пасажирів проїзних документів та документів, що посвідчують особу та/або підтверджують право на пільги. Особи, що здійснюють контроль, повинні бути одягнуті у формений одяг, мати відповідні документи, що підтверджують право на здійснення контролю, службове посвідчення і пред`являти їх на вимогу пасажирів. (п.п. 18.2.,18.3. Правил). За п. 18.5. Правил результати перевірки особи, які здійснюють контроль, записують у рейсовий журнал поїзда (журнал про контроль на вокзалі), а у разі виявлення фактів оформлення проїзних документів з порушенням цих правил повинні скласти акт і направити його відповідним підприємствам для реагування та вжиття заходів. 18.8. Якщо пасажир не має коштів або відмовляється від оплати штрафу та проїзду, то він повинен залишити поїзд на найближчій станції, де є зупинка. При цьому відповідальними особами залізничного транспорту відповідно до законодавства оформлюється протокол про адміністративне правопорушення. Із копії рейсового журналу вбачається, що в останньому зафіксовано факт виявлення пасажирів в купе-відпочинку провідників трьох вагонів поїзду №82 і запропоновано виписати квитанції за проїзд. При цьому актів про порушення Правил та/або протоколів про адміністративне правопорушення, які б засвідчували факт вчинення [PERSON] дисциплінарного правопорушення у вигляді перевезення безбілетних пасажирів, посадовими особами оформлено не було (а.с.33). Із матеріалів справи вбачається, що начальником поїзда №82 сполученням «Ужгород-Київ» [PERSON] були оформлені проїзні документи №ГУ-57 у кількості 5 шт., на вагони №7/05887, № 6/14228; № 5/14145 (а.с.21-26). Відповідно до п. 7.21. Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 27.12.2006 № 1196 «…у виняткових випадках з дозволу начальника поїзда дозволяється посадка пасажирів у поїзд, якщо вони не встигли придбати проїзні документи в касі. При цьому посадка дозволяється тільки в штабний вагон з подальшим оформленням проїзду: протягом 1 години з моменту відправлення поїзда з пункту формування (обороту) і протягом 30 хвилин - з проміжних станцій. Штрафи при цьому не стягуються…». Відповідно до п. 3.1.2. Посадової інструкції начальнику пасажирського поїзда, затвердженої Начальником відокремленого підрозділу Вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський 23.04.2015 року, начальнику поїзда надано право здійснювати оформлення проїзду та відповідних доплат. Згідно з до п. 11.2 Інструкції начальнику пасажирського поїзда, затвердженої наказом Укрзалізниці від 27.04.2012 № 158-Ц, начальник поїзда має право здійснювати оформлення проїзду та відповідних доплат. Оформлення проїзного документа начальником поїзда вказано серед переліку додаткових послуги в п. 12.1. Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 27.12.2006 № 1196. Таким чином, законодавством позивачу, як начальнику поїзда надано право оформлювати проїзні документи пасажирам. Пасажири оплатили свій проїзд, хоча і не в касі вокзалу, а безпосередньо в поїзді. З матеріалів не вбачається притягнення вказаних осіб, як безквиткових, до адміністративної відповідальності (чи про сплату ними штрафу), що в свою чергу вказує на відсутність порушень вимог законодавства при перевезенні пасажирів. Оскільки відповідачем не спростовано твердження позивача про відсутність в його діях ознак порушення трудової дисципліни, посадових обов`язків, правил внутрішнього трудового розпорядку та Правил дисциплінарне стягнення у виді догани до [PERSON] застосовано без наявності вини з його боку. При розгляді питання притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем не було дотримано принципів всебічності, об`єктивності та законності. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про залізничний транспорт» трудові відносини працівників залізничного транспорту загального користування регулюються на підставі Кодексу законів про працю України, Положення «Про дисципліну працівників залізничного транспорту України», іншими актами законодавства України про працю. Згідно з п. 11 Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1993 р. № 55, погодженого з Радою профспілки залізничників і транспортних будівельників України 29 липня 1992 р., дисциплінарним проступком є провинне порушення дисципліни працівником залізничного транспорту. Відповідно до ст. 147 КЗпП України догана, як захід стягнення може бути застосована до працівника тільки у випадку порушення цим працівником трудової дисципліни. Із матеріалів справи слідує, що пояснень осіб, які вказувались в рейсового журналі, як безквиткові не відбирались, їх особи встановлено не було. Притягнення цих осіб, як безквиткових, до адміністративної відповідальності чи про сплату ними штрафу не відбулось. Законодавством не передбачено право перевіряючих (ревізорів) не вживати заходів щодо усунення правопорушень у випадку, якщо пасажир не оплатив свій проїзд або відмовляється від оплати штрафу. Вирішення цього питання не покладено на розсуд осіб, які здійснювали перевірку. Отже пояснення у пасажирів відібрано не було, вони оплатили лише свій проїзд, а штраф за безквитковий проїзд не сплачували, до адміністративної відповідальності не притяг ались, що вказує, на відсутність порушення вимог законодавства при перевезенні пасажирів. Відповідачем не спростовано вказаного доводу. Квитанція ГУ-57 фінансовий документ, який відображає здійснення оплати проїзду за тарифом. Проїзні документи видаються пасажиру після їх повної оплати. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Відповідно до ч. 3 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність у діях [PERSON] складу дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved