Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.11.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700487907B, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 50000,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 12% річних, з кінцевим терміном повернення 21.11.2017 року. Відповідач зобов'язалась використати кредит виключно за таким цільовим призначенням: на споживчі потреби. Зазначив, що відповідач порушила свої зобов'язання щодо повернення частини кредитних коштів. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] відповідно до розрахунку її заборгованості, станом на 15.05.2014 року борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 48450,37 грн.; борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 1875,93 грн.; борг по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5% пені становить 4132,05 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту 954,98 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак причини неявки суду не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.11.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700487907B, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 50000,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 12% річних, з кінцевим терміном повернення 21.11.2017 року. ПАТ «ВТБ Банк» виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 50000,00 грн. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами та свої зобов'язання за кредитним договором №R53700487907B від 21.11.2013 року належним чином не виконала. Відповідно до п.п. 4.2 кредитного договору, відповідач зобов'язалась сплачувати щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту та сплати відсотків та розрахунку вартості супутніх послуг, комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту. Відповідно до п.п. 4.3 кредитного договору, відповідач зобов'язалась повертати кредит, відсотки, комісію до 21 числа кожного місяця у відповідності до графіку, який є невід'ємною частиною кредитного договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати відсотків, комісійну винагороду, інші супутні платежі. Відповідно до п.п. 5.1 кредитного договору, у разі прострочення зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, відповідач зобов'язалась сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочення зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань включаючи день погашення. Станом на 15.05.2014 року загальна заборгованість [PERSON] відповідно до розрахунку її заборгованості за кредитним договором №R53700487907B від 21.11.2013 року становить 55413,33 грн., з яких: борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 48450,37 грн.; борг за відчотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 1875,93 грн.; борг по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5% пені становить 4132,05 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту становить 954,98 грн. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач [PERSON] всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування ним. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідач [PERSON] не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк» підлягає стягненню заборгованість в сумі 55413,33 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» суми сплаченого судового збору 554,13 грн.

Outcome: approved