Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

У січні 2020 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Позов обґрунтований такими обставинами. З 22.06.2013 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. 19.02.2014 відповідача заарештовано. Цього ж числа Подільським районним судом м. Києва винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина у розмірі 2 000 грн. Рішенням суду від 13.01.2015 шлюб сторін розірвано. Під час знаходження відповідача в місцях позбавлення волі на підставі виконавчого документу про стягнення аліментів на адресу позивача з виправної колонії надходили поштові перекази, якими стягувалось з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі від 19 до 27 грн. щомісячно, які позивач не отримувала. Після звільнення з місць позбавлення волі (21.03.2016) відповідач допомоги на утримання сина не надає, не має бажання навіть побачити його, не спілкується з сином та не приймає участі у його вихованні. Вихованням, утриманням, харчуванням, навчанням, придбанням одягу і ліків з дня народження і до сьогоднішнього дня включно займається тільки позивач. Станом на 01.10.2016 у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 66 000 грн. Відповідач запропонував позивачу угоду, у відповідності до якої він відмовляється від дитини шляхом написання нотаріально посвідченої заяви про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, а позивач відмовляється від стягнення заборгованості по аліментам, що виникла. Вказана заява 25.01.2017 була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошевою В.О. За весь час, з моменту народження дитини, відповідач жодного разу з сином не спілкувався, не цікавився досягненнями дитини, або його дитячими проблемами, станом його здоров`я, жодного разу не виразив свого бажання просто побачити сина, поспілкуватись з ним, поздоровити зі святами або з днем народження. Така поведінка батька призвела до того, що дитина не цікавиться батьком, не має потреби з ним спілкуватись, не бажає його бачити, відсутній будь-який емоційний зв`язок між батьком та сином. Дитина не знає його як свого батька, немає до нього родинних почуттів. Ухвалою від 07.02.2020 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою підготовчого судового засідання від 18.05.2020 підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті на 10.08.2020. Представник позивача [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] викликався до суду шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Терещенко О.О. подала заяву про підтримання висновку органу опіки та піклування та розгляд справи за її відсутності. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.06.2013 (а.с. 7). [INFO] у подружжя народився син [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19.02.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина в сумі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 16.01.2014, до досягнення ним повноліття (а.с. 9-10). За вказаним виконавчим листом державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 42531453, а 30.05.2014 винесено постанову про закінчення цього виконавчого провадження, так як боржник відбуває покарання в Черкаській виправній колонії № 62, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Сурікова, 30, що по територіальності відноситься до Управління ДВС ГУЮ у Черкаській області (а.с. 12). З довідки від 17.12.2014 № 17/5515, виданої Черкаською виправною колонією № 62 Управління державної пенітенціарної служби в Черкаській області, вбачається, що [PERSON] відбував кримінальне покарання в Черкаській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області (№ 62) з 19.02.2014 строком на 4 роки (а.с. 13). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13.01.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 14-15). Станом на 01.10.2016 заборгованість відповідача за аліментами становить 66 000 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості № 719/11 (а.с. 16). Зі змісту нотаріально посвідченої заяви відповідача вбачається, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , претензій матеріального та будь-якого іншого характеру до позивача у нього немає та він визнає позов про позбавлення батьківських прав (а.с. 17). Відповідно до положень статей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З позовної заяви вбачається, що відповідач належним чином не виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання своєї дитини, не виділяє грошові кошти на утримання та забезпечення його потреб та інтересів, а всю необхідну турботу, піклування та матеріальне забезпечення [PERSON] надає мати. Вказані обставини доводяться даними, які містяться у довідці-характеристиці, наданій вихователями Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 34 «Оріяна», який відвідує дитина. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Доказів, які б свідчили про намагання відповідача приймати участь у вихованні і утриманні сина чи створення йому перешкод у спілкуванні з дитиною, суду не надано, до органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини він не звертався. Виходячи зі змісту статті 164 Сімейного Кодексу України в сукупності з іншими нормами сімейного законодавства позбавлення батьківських прав з підстав ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Вказаний висновок суд покладає в обґрунтування рішення як такий, що відповідає внутрішньому переконанню суду і базується на оцінці сукупності досліджених доказів, які дають підстави вважати, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не бажає зберігати юридичний зв`язок зі своїм сином, про що свідчить його нотаріально посвідчена заява. На думку суду позбавлення відповідача батьківських прав не суперечить також інтересам дитини, оскільки відсутність будь-якої участі батька у його житті є фактором, що травмує дитячу психіку, а збереження батьківства може привести до одержання відповідачем в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з дитиною, що, враховуючи ухилення його від виконання батьківських обов`язків, призведе до порушення прав та інтересів дитини. При вирішенні цього спору суд в першу чергу враховує інтереси дитини, які мають визначальне значення, вважаючи, що відсутність будь-якої участі батька у житті сина є фактором, що травмує його психіку. Окрім того суд бере до уваги ту обставину, що збереження материнства може привести до одержання відповідачем в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з дитиною, що, враховуючи ухилення його від виконання батьківських обов`язків, призведе до порушення прав та інтересів [PERSON] . Отже на підставі оцінки наданих позивачем доказів і її пояснень, викладених у позовній заяві, суд дійшов до переконання, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд на підставі положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved