Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] , згідно з яким, враховуючи нову редакцію позовної заяви, поданої до суду на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, просили: стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 64 114 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивачів суму судових витрат у розмірі 768 грн. 40 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.02.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , який діє від імені та за дорученням туроператора було укладено договір на туристичне обслуговування № 13022018, згідно умов якого, [PERSON] , сплативши загальну вартість туристичного продукту у розмірі 64 114 грн. 00 коп., мала отримати від турагента комплекс туристичних послуг, зокрема організацію відпочинку для двох осіб в період з 01.03.2018 року по 10.03.2018 року в країні Шрі-Ланка та переліт з Києва до місця відпочинку - Коломбо з пересадкою у м. Доха. При цьому, до укладення договору [PERSON] було надано відповідачу усю запитувану останнім інформацію щодо обраного позивачами туристичного продукту, зокрема: зазначено країну, термін перебування (із зазначенням конкретних дат), кількість осіб, що подорожуватимуть, тип та вид транспортних послуг та інше), а також необхідні документи: діючі закордонні паспорти позивачів. Так, повністю виконавши умов вказаного договору шляхом оплати туристичних послуг у повному розмірі, а також маючи при собі весь пакет документів та квиток на рейс, 01.03.2018 року позивачі завчасно прибули в аеропорт «Бориспіль» для відправлення у туристичну подорож. Водночас, скористатися оплаченими туристичними послугами, які були передбачені договором, позивачі не змогли, оскільки в аеропорту їм повідомили, що [PERSON] має закордонний паспорт, термін дії якого є менше місяців з моменту планової дати виїзду з країни (10.03.2018 року). В свою чергу, позивачі вказують, що згідно з Агентським договором ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП», до якого ФОП « [PERSON] приєднався згідно з відповідною заявою про приєднання, турагент зобов`язався перевіряти у туристів наявність та правильність оформлення паспортів, віз та інших документів на в`їзд і виїзд до/з Країни перебування, а також відмовляти туристу в укладенні Договору на туристичне обслуговування, якщо: строк чинності візи з моменту перетину кордону країни, на в`їзд до якої видана віза, є меншим за тривалість перебування туриста у цій країні; строк чинності візи при в`їзді в Україну з моменту перетину кордону є меншим за сім днів; віза використана за кількістю в`їздів (виїздів) до (з) відповідної країни; строк чинності закордонного паспорта з моменту перетину кордону країни, до якої подорожує турист, є меншим за строк встановлений компетентними органами цієї країни; якщо турист не є громадянином України та має обмеження щодо виїзду з України та/або відсутня чинна віза для в`їзду в Україну; не оформлені, не правильно оформлені документи, що дають право на виїзд дитини за кордон. За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань як за Агентським договором, так і за Договором на туристичне обслуговування, позивачі вважають, що з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягеннню матеріальна шкода у розмірі 64 114 грн. 00 коп. Крім того, позивачі вказують, що неправомірними діями відповідача [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка виразилася у хвилюваннях, пов`язаних з неналежним виконанням обов`язків відповідача, погіршенні самопочуття, що призвело до порушення звичайного способу його життя та вимагало додаткових зусиль для його організації. Ухвалою від 25.04.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 11.06.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 17.07.2019 року до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову, в яких вона зазначила, що туроператором було належним чином та у повній мірі виконано всі умови Агентського договору, Договору на туристичне обслуговування, а також дотримано всіх вимог Закону України «Про туризм». 26.07.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог. При цьому, зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, факт відмови позивачу [PERSON] у реєстрації на рейс Київ-Доха-Коломбо в аеропорту «Бориспіль». Також, вказав, що умовами Договору на туристичне обслуговування обов`язок з оформлення паспортних, візових та інших документів на турагента не покладений. 16.09.2019 року до суду надійшла відповідь позивачів на відзив, в якій вони вказують, що не відмовлялися від туристичного продукту, а не змогли ним скористатися у зв`язку з неналежним чином наданою послугою. Ухвалою від 23.09.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач, представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 13.02.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , який діє від імені та за дорученням туроператора ТОВ «ТПГ», було укладено договір на туристичне обслуговування № 13022018, Згідно з умовами вказаного Договору позивач замовив надання комплексних туристичних послуг, до складу якого входило, зокрема організація відпочинку для двох осіб в період з 01.03.2018 року по 10.03.2018 року в країні Шрі-Ланка та переліт з Києва до місця відпочинку - Коломбо з пересадкою у м. Доха. Крім того, за надання вищевказаних послуг позивач, зобов`язався сплатити ТОВ «Оазіс Тревел Україна» 64 114 грн. 00 коп., що, як встановлено в судовому засіданні з наявних в матеріалах справи доказах, а також не заперечувалось учасниками судового засідання, було ним виконано в повному обсязі. Звертаючись до суду з позовом відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позивачі, як на підставу для його задоволення, вказували, що скористатися оплаченими туристичними послугами, які були передбачені договором, не змогли, адже в день вильоту в аеропорту [PERSON] було усно відмовлено у реєстрації на рейс, оскільки термін дії його закордонного паспорту є менше місяців з моменту планової дати виїзду з країни. При цьому, неможливість скористатися оплаченими послугами позивачі пов`язують з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Агентським договором, укладеним між останнім та туроператором, та за договором на туристичне обслуговування в частині обов`язку перевірити правильність оформлення паспортів, віз та інших документів на в`їзд і виїзд до/з Країни перебування. Так, дійсно, згідно з Агентським договором ТОВ «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП», до якого ФОП « [PERSON] приєднався згідно з відповідною заявою про приєднання, турагент зобов`язався перевіряти у туристів наявність та правильність оформлення паспортів, віз та інших документів на в`їзд і виїзд до/з Країни перебування, а також відмовляти туристу в укладенні Договору на туристичне обслуговування, якщо: строк чинності візи з моменту перетину кордону країни, на в`їзд до якої видана віза, є меншим за тривалість перебування туриста у цій країні; строк чинності візи при в`їзді в Україну з моменту перетину кордону є меншим за сім днів; віза використана за кількістю в`їздів (виїздів) до (з) відповідної країни; строк чинності закордонного паспорта з моменту перетину кордону країни, до якої подорожує турист, є меншим за строк встановлений компетентними органами цієї країни; якщо турист не є громадянином України та має обмеження щодо виїзду з України та/або відсутня чинна віза для в`їзду в Україну; не оформлені, не правильно оформлені документи, що дають право на виїзд дитини за кордон. Водночас, як передбачено п. 9.6 Договору на туристичне обслуговування, усі правовідносини, що виникають з умов виконання цього договору або пов`язані з ним, в тому числі із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною чи припиненням цього договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення договору, регламентуються цим договором. Тобто, враховуючи те, що позивачі не є сторонами агентського договору, укладеного між туроператором та турагентом, посилання на порушення турагентом його зобов`язань перед туроператором, є безпідставними, адже правовідносини між позивачем та відповідачем, зокрема наявність прав та обов`язків між ними, регламентовані саме Договором на туристичне обслуговування. В свою чергу, як вбачається зі змісту договору, обов`язок з оформлення паспортних, візових та інших документів на турагента не покладений. Натомість, позивач своїм особистим підписом підтвердила, що отримала від турагента в повному обсязі всю інформацію, яка стосується туру, в тому числі інформацію щодо основних вимог до оформлення в`їзних/виїзних документів (паспорт, дозвіл (віза) на в`їзд та виїзд до країни перебування (а.с.69). Також, слід зазначити, що п. 29 ч.1 ст. 1 Повітряного кодексу України встановлено, що відмова у перевезенні - це відмова авіаперевізника в перевезенні пасажира або його багажу рейсом, незважаючи на його присутність для посадки на борт, крім наявності для відмови у посадці таких підстав: охорона здоров`я, забезпечення безпеки, неналежне оформлення необхідної для перевезення документації (паспорт, віза, квиток тощо). Як передбачено п.1 розділу Х Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 року за №735, авіаперевізник має право відмовити в перевезенні на будь-якому етапі повітряного перевезення, анулювати бронювання або зняти пасажира з борту повітряного судна: у зв`язку з необхідністю виконання вимог законодавства країни місця відправлення, місця прибуття або транзиту;на вимогу уповноважених органів державної влади України. При цьому, згідно з п. 6 розділу ІХ Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, авіаперевізник зобов`язаний здійснювати перевірку документів, зазначених у пункті 5 цього розділу, в разі міжнародного перевезення - належним чином оформлених віз відповідно до вимог країни місця призначення або транзиту та інших документів, необхідних для подорожі. У разі відсутності будь-якого необхідного для подорожі документа авіаперевізник зобов`язаний не допустити пасажира до повітряного перевезення. Відмова від повітряного перевезення у такому разі вважається добровільною. Разом з тим, у відповідності до п. 5.12 Договору у випадку невиїзду туриста внаслідок неправильного оформлення паспортних, візових та інших документів, туроператор та турагент відповідальності не несуть, за винятком випадків, коли взяли на себе обов`язок з оформлення таких документів. Пунктом 5.9 Договору передбачено, що туроператор та турагент не несуть відповідальності щодо відшкодування грошових витрат туриста за оплачені послуги, якщо турист у період обслуговування за своїм розсудом чи у зв`язку зі своїми інтересами не скористався всіма чи частиною запропонованих та сплачених послуг та не відшкодовують туристу витрати, що виходять за межі послуг, обумовлених цим договором. При цьому, позивачем не було надано жодного доказу про відмову реєстрації на рейс [PERSON] , в судовому засіданні представник позивача зазначив, що така відмова була усною. Отже, з огляду на вищевказані вимоги закону та положення договору, а також враховуючи те, що в ході судового розгляду було встановлено належне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, зокрема щодо забезпечення позивача комплексом туристичних послуг, зокрема організацією відпочинку для двох осіб в період з 01.03.2018 року по 10.03.2018 року в країні Шрі-Ланка та переліт з Києва до місця відпочинку - Коломбо з пересадкою у м. Доха, в той час як самі позивачі не змогли ними скористатися з причин добровільної відмови [PERSON] в повітряному перевезенні, суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача шкоди у розмірі 64 114 грн. 00 коп. не має. Більш того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не мала будь-яких перешкод та обмежень у перетині державного кордону України та мала можливість скористатися придбаним нею туристичним продкутом. При цьому, враховуючи відсутність факту вини відповідача у неможливості позивачами скористатися туристичними послугами на весь замовлений період туру, суд не вбачає жодних правових підстав для задоволення позовних вимог і в частині відшкодування моральної шкоди, адже, з огляду на положення ч.1 ст. 1167 ЦК України та роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, обов`язковими підставами для відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Вказаного, в даному випадку, встановлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed