overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 23.06.1995 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають . Шлюбні відносини між ними припинились остаточно в 2013 році, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них постійно виникають сварки й непорозуміння, шлюб існує формально. Вважає їх подальше спільне життя та збереження сімї неможливим. Посилаючись на викладене, позивач просив шлюб між ним та відповідачем розірвати, оскільки відповідач не надає своєї згоди на розірвання шлюбу шляхом звернення до органів РАЦСу з заявою про розірвання шлюбу.. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони в справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.06.1995 року в Центрально - Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 230. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають . Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в 2013 році, оскільки вони втратили почуття любові й поваги один до одного, у них постійно виникають сварки та непорозуміння. Відповідач не надає своєї згоди на розірвання шлюбу шляхом звернення до органів РАЦСу з заявою про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 02.05.1992 року, від якого вони мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя між ними припинено у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, втратою почуттів любові та поваги. Спільного господарства не ведуть. Вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить його розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їхній відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказав про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначила, що позовні вимоги визнає. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 02.05.1992 року між позивачем та відповідачем Виконавчим комітетом Ходорківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області зареєстровано шлюб за актовим записом № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, та не мають від нього неповнолітніх дітей. У зв'язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім'ю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 06 липня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 212, зареєстрував шлюб з [PERSON]. Посилався, що [INFO] народилася дитина - син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння. Позивач фактично має іншу сім'ю. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 2014 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, примирення вважає неможливим. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 2014 року, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача, вказуючи на те, що рішенням Приморського районного суду від 31.03.2008 року він сплачує аліменти на користь відповідача в розмірі ? частки з усіх видів заробітку на утримання дитини до її повноліття, а також ? частку з усіх видів заробітку на утримання відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. В червні 2012 року уклав шлюб з [PERSON], який було розірвано в грудні 2015 року. Від цього шлюбу має неповнолітню дитину, на утримання якої згідно рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 09.12.2015 року сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку та до досягнення дитиною повноліття. Загальний розмір аліментних виплат перевищує 50% заробітної плати. Просить суд зменшити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] з ? частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісяця. Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду лист, в якому просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, надіславши на адресу суду лист, в якому просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. У відповідності із ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову, при наявності для того законних підстав, ухвалюється судове рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в суду є підстави для задоволення позову. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При визначенні розміру аліментів, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 07.04.2009 року у виконкомі Новгородської сільради м. Дзержинська Донецької області за актовим записом № 20. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Зазначає, що з лютого 2013 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, будь-яких зв'язків подружжя не підтримує. Син проживає разом з відповідачем, на його утримання позивач сплачує матеріальну допомогу в добровільному порядку. Вважає неможливим подальше існування родини. Просить суд розірвати шлюб, оскільки його збереження неможливе. В судове засідання позивач не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірвані шлюбу. Відповідач, в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином через засоби масової інформації газету «Донеччина». Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що життя подружжя не склалося, втрачене почуття любові та поваги один до одного, з початку 2013 року сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство ними не ведеться. Син - [PERSON] проживає з відповідачем, однак позивач постійно надає матеріальну допомогу на його утримання в добровільному порядку. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 29.08.2014 року. Дітей від шлюбу сторони не мають. Зазначає, що з липня 2015 року подружжя разом не проживає, оскільки постійні сварки з боку відповідача, та розповсюдження з її боку неправдивої інформації щодо особи позивача постійно шкодили авторитету останнього та порушували його права, принижували його. Вказує, що у липні 2015 року відповідач зібрала свої речі, та пішла з родини і проживає в м.Донецьк у своїх родичів. В позові ставиться питання про розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу у звязку з вище викладеними обставинами є неможливим. В судове засідання позивач не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірвані шлюбу. Відповідач, в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином через засоби масової інформації газету «Донеччина». Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що життя подружжя не склалося, втрачене почуття любові та поваги один до одного, з липня 2015 року сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство ними не ведеться. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №8 від 9 червня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей Каріну, [INFO], та Владислава, [INFO]. Спільне проживання та фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено з січня 2013 року, спільного господарства з того часу не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачем та відповідачкою носить лише формальний характер, між подружжям виникають часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. Позивач в судовому засіданні просить задоволити вимоги позову. Відповідачка в судовому засіданні вимоги позову визнала. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Заворотна». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. \~\~\~\~\~ Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 червня 2002 року. За час спільного проживання у сторін народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації, з січня 2013 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 15 лютого 2016 року\~сторонам надавався термін для примирення строком на три місяці, однак з обставин справи вбачається, що примирення між ними досягнуто не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх\~ інтересам, а тому з цих підстав позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, зареєстрованому Шпичинецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №01 від 08.03.2008 року. [PERSON] шлюбу мають неповнолітніх дітей Віру, [INFO], та Надію, [INFO]. Спільне проживання та фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено з вересня 2014 року, спільного господарства не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачем та відповідачкою носить лише формальний характер, між подружжям виникають часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечила. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Белікова». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 березня 2008 року. За час спільного проживання у сторін народилися дочки [PERSON], [INFO], та Надія, [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації, тривалий час спільно не проживають. Ухвалою Деражнянського районного суду від 10 березня 2016 року сторонам надавався термін для примирення строком на три місяці, однак сторонами не було досягнуто мети збереження шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 07 червня 1991 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивач має іншу сім'ю. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 21 грудня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1455,00 грн. щомісячно, до досягнення нею неповноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково в частині розірвання шлюбу та заперечував проти стягнення з нього аліментів, оскільки працює не офіційно та не має змоги утримати доньку. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 21 грудня 2007 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Також, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровим, працює не офіційно, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що з нього на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно, що відповідає половині від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину її віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. та на користь позивача 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial