Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

У січні 2017 року позивач [PERSON] через свого представника звернувся до суду з позовом до Подільської районної в м.Полтаві ради, Полтавської міської ради, третя особа: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на нерухоме майно, в якому просить визнати за ним, [PERSON], 18.12.1980 р. н., право власності на нерухоме майно, що складається з реконструйованого житлового будинку літ. «А-1» в складі приміщення: тамбура І площею 3,3 м2, коридору 1-1 площею 3,0 м2, ванної 1-2 площею 5,0 м2, кімнати 1-3 площею 15,9 м2, кімнати 1-4 площею 10,2 м2, кімнати 1-5 площею 14,0 м2, кухні 1-7 площею 10,6 м2, загальною площею 62,0 м2, в тому числі житлової площі 40,1 м2, і господарських будівель та споруд: літня кухня «Б», сарай «Б1», навіс «б2», вбиральня «Д», літній душ «Ж», погріб «б», колодязь питний № 2, ворота огорожі № 3, огорожа № 4, огорожа № 5, вимощення № 6., що розташовані по вул. Кармелюка, 32 у м. Полтаві. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила її задовольнити. Представник відповідача Подільської районної у м.Полтаві ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечував. Представник співвідповідача Полтавської міської ради в судове засідання не з»явився, про причину своєї неявки суду не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Представник третьої особи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, при ухвалені рішення покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], 18.12.1980 р. н., 26.02.2011 року, відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом, успадкував, після смерті матері, житловий будинок за адресою м. Полтава, вул. Кармелюка, 32. Проте, позивач не зареєстрував за собою право власності на успадковане нерухоме майно та відомості про нього, як власника вказаного житлового будинку, не внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Земельна ділянка, що розташована за адресою м. Полтава, вул. Кармелюка, 32, кадастровий номер: 5310136700:06:008:0295, площею 691 м2, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить позивачу на праві власності, постійно використовується ним за своїм господарським призначенням. (Додаток № 5,6) З метою поліпшення житлових умов позивачем було здійснено реконструкцію житлового будинку, а саме самочинно добудовано та переобладнано прибудову «а2», що складається з тамбура (І) площею 3.3 м2, та кухні (1-7) площею 10.6 м2. Згідно технічного паспорту за результатами технічного обстеження Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» нерухоме майно складається з наступного: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 62.0 кв.м., прибудова «а2», літня кухня «Б», сарай «Б1», навіс «б2», вбиральня «Д», літній душ «Ж», погріб «б», колодязь питний № 2, ворота огорожі № 3, огорожа № 4, огорожа № 5, вимощення № 6. (Додаток № 7) Для реєстрації права власності на збудовані об'єкти нерухомого майна позивач звернулася до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, на що отримав відмову в задоволенні заяви, посилаючись на порядок в прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461, та до Подільської районної в м. Полтаві ради, яка листом від 24.11.2016 року повідомила, що до повноважень виконкому не входить визнання права власності на самочинно збудовані прибудови та порадила звернутись для вирішення даного питання до суду. Висновком експертного оціночно-будівельного та будівельно-технічного дослідження від 01.12.2016 року визначено ринкову вартість житлового будинку літ. «А-1» та прибудови літ. «а2» в сумі 118946,00 грн. Згідно вказаного висновку збудований житловий будинок літ. «А-1» та прибудова літ. «а2», що складається із наступних приміщень: тамбура І площею 3,3 м2, коридору 1-1 площею 3,0 м2, ванної 1-2 площею 5,0 м2, кімнати 1-3 площею 15,9 м2, кімнати 1-4 площею 10,2 м2, кімнати 1-5 площею 14,0 м2, кухні 1-7 площею 10,6 м2, загальною площею 62,0 м2, що розташовані по вул. Кармелюка, 32 у м. Полтаві відповідають вимогам ДБН в частині обємно-планувального рішення. Технічний стан житлового будинку літ. «А1» та прибудови літ. «а2» задовільний. Елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії. Переобладнання житлового будинку літ. «А1» та прибудови літ. «а2» що розташовані по вул. Кармелюка, 32 у м. Полтаві не здійснили руйнівного впливу на існуючі конструктивні елементи будинку, не послабили конструктивні елементи будинку в цілому і не збільшили навантаження на них. Дефекти та пошкодження в конструкціях будинку не виявлені. Переобладнані приміщення є обєктом завершеного будівництва, мають 100% готовності і придатні для подальшої експлуатації. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до п.2 статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ч.1 ст.376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй введена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Статтею 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно ч.2. вищевказаної статті власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Крім того, ч.3. ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved