Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

У серпні 2019 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду надійшов вищевказаний позов. Позовна заява вмотивована тим, що 26 січня 2001 року між сторонами у справі було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] . У 2007 року вищевказаний шлюб було розірвано. У зв`язку з погіршенням відносин після розірвання шлюбу, внаслідок яких відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківського обов`язку по утриманню доньки позивачка вимушена була звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2007 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання на той час неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку до повноліття дитини. [INFO] року доньці виповнилося 18 років, що зумовлює припинення права власності на утримання від батька за рішенням суду. Отже, з досягненням повноліття дочкою право на аліменти припинилось. Але відповідно до довідки-розрахунку заборгованості з аліментах №25533 від 29.03.2017 року, виданої Бориспільським міськрайонним відділом ДВС, заборгованості за період з 01.12.2018 року по 29.07.2019 року, яку відповідач мав сплатити на утримання спільної дитини за рішенням суду становить суму в розмірі 25 835,41 гривень. Добровільно сплатити заборгованість по аліментам відповідач відмовляється. Крім того, відповідно до вимог законодавства він має сплатити не лише заборгованість, а сплатити неустойку за порушення строків їх сплати. Крім того, незважаючи на досягнення дочкою повноліття, остання продовжує навчатися вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Дочка зареєстрована та постійно проживає разом з позивачем у місті Борисполі, перебуває повністю на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, що пов`язано із оплати навчання та забезпечення доньки як студента усім необхідним. Відповідач не надає допомогу доньки, якої та потребує, хоча як лікар працює за контрактом за кордоном, має достатньо високий дохід та може надавати допомогу донці яка її потребує. У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по аліментам у сумі 25 835,41 гривень та стягнути неустойку (пеню) по аліментах у сумі 25 835,41 гривень, а також стягнути аліменти на утримання повнолітній доньки яка продовжує навчатися в твердій грошові сумі в розмірі 20 000 гривень щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до досягнення нею 23 років. Ухвалою судді від 02.09.2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 17.12.2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач підтримала поданий нею позов та просила суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, а саме у розмірі 3 500 гривень на місяць. Щодо вимог про стягнення заборгованості по аліментам та стягнення неустойки (пені) то представник відповідача заперечував проти їх задоволення, пославшись на обставини викладені у відзиві проти позову. Суд заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження від 26 січня 2001 року та копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 17 липня 2007 року (а.с.11,14). За час перебування у шлюбі у сторін народилася [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області від 30.08.2001 року (а.с.12). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2007 року з [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірів ј частки його заробітку доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття доньки. З довідки-розрахунку заборгованості по аліментах №25533 від 29.03.2017 року вбачається, що [PERSON] має заборгованість по аліментах у розмірі 25 835,41 за період з 01.12.2018 року по 29.07.2019 рік (а.с.17). З довідки №7982 від 08.08.2019 року вбачається, що [PERSON] є студенткою 2 курсу Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця. Термін закінчення університету 2024 рік (а.с.19). З довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 22.10.2019 року №37867 вбачається, що на день повноліття дитини [INFO] до сплати підлягало 27 893,98 гривень, відповідачем до виконавчої служби було надано квитанції на загальну суму у розмірі 39 693,25 гривень. Станом на 09.08.2019 рік (день повноліття дитини) заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с.55). Крім цього, головний державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Вовком А.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП4398866 від 22.10.2019 року, відповідно до якого держаний виконавець постановив закінчити виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частини (а.с.56). Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно частини 2 вищевказаної статті предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, єдиним доказом на підтвердження своїх позовних вимог по сплаті заборгованості по аліментам та неустойки (пені) позивач надала довідку розрахунок від 29.03.2017 року яку суд оцінює критично, та не вважає наданий доказ належним у розмінні ст. 77 ЦПК України з огляду на наступне. Так, довідка видана 29.03.2017 року, що визначає заборгованість з аліментів за період з 01.12.2018 по 29.07.2019 рік, тобто заборгованість розрахована наперед, а тому суд її до уваги не бере. Представником відповідача, разом з відзивом було надано копії довідки-розрахунку заборгованості по аліментам № 37867 від 22.10.2019 року та копі. Постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, дослідивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) слід відмовити в повному обсязі, так як позивачем ні документально, ні у судовому засіданні не було доведено належними, допустимими доказами пред`явлені позовні вимоги. Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 цього ж Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги, а [PERSON] зобов`язаний утримувати свою дочку до досягнення нею двадцяти трьох років або до закінчення нею навчання, однак свої зобов`язання по її утриманню не виконує. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду справи та вимог ст. 182 СК України суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Позивачем заявлена вимога про стягнення аліментів у розмірі 20 000 гривень щомісячно. Вказану суму розміру аліментів позивач обґрунтувала тим, що значна сума коштів витрачається дитиною на оплату послуг таксі, для прибуття до навчального закладу, утримання дитини та інші витрати пов`язані з навчанням. Крім цього, позивачка стверджує, що відповідач не має на своєму утриманні інших дітей, непрацездатних батьків та працює за кордоном лікарем за контрактом. Будь яких доказів на підтвердження вказаної позиції та обґрунтування такого розміру аліментів позивачем до суду надано не було. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з відзивом, представником відповідача разом з відзивом було надано суду ряд документів, які вказують на те, що у позивача є на утриманні як діти, так і непрацездатні батьки. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження дітей відповідача від іншого шлюбу, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Таким чином, при визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.. 182 СК України суд вважає, що слід встановити розмір стягуваних з відповідача аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача на навчання дочки [PERSON] , в розмірі 3500 гривень щомісячно, починаючи з 29.08.2019 року та до досягнення нею двадцяти трьох років або до закінчення навчання. Такий розмір аліментів є достатнім для належного матеріального забезпечення [PERSON] у період її навчання. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 768,40 грн. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial