Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

У серпні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява, в якій заявник просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] однією сім`єю по день смерті [PERSON] , а також факт перебування [PERSON] на утриманні свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Заява обґрунтована тим, що з 02.10.1987 року заявник перебувала з чоловіком у зареєстрованому шлюбі, вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. У 2002 році заявник досягла пенсійного віку, а в 2004 році стала на облік та почала отримувати пенсію, її чоловік теж почав отримувати пенсію у 2004 році. Пенсія чоловіка на той час була майже в п`ять разів вища за пенсію заявника. Вказує, що вони були зареєстровані за різними адресами, але проживали разом без реєстрації. [INFO] її чоловік помер. Зазначає, що доходи чоловіка були постійним і основним засобом для існування. Посилаючись на необхідність встановлення даного факту для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, заявник просить суд встановити факт перебування її на утриманні чоловіка та їх спільного проживання. 19.08.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Цуранова А.Ю. 27.08.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, справу призначено до розгляду, витребувано від ГУ ПФУ у Київській області відомості про пенсію [PERSON] та [PERSON] 30.09.2021 року та 14.12.2021 року на адресу суду надійшли витребувані документи. 28.12.2021 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань на адресу суду не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Заявник [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої станом на квітень 2021 року становить 2 200 грн., що підтверджується довідкою ГУ ПФУ у Київській області № 8749/05-16 від 22.09.2021 року, довідкою про доходи № 9008020013897017 від 05.08.2021 року та пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 19.11.2002 року. З 02.10.1987 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Ленінської сільської ради Сквирського району Київської області серії [NUMBER] від 02.10.1987 року, актовий запис № 4. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.04.2021 року, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 999. Згідно з копією довідки про доходи пенсіонера [PERSON] № 533/Р-д, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області 13.12.2021 року, [PERSON] перебував на обліку та отримував пенсію по інвалідності, розмір якої станом на квітень 2021 року становив 11 922,20 грн. Згідно з копією листа старости с. Томилівка Білоцерківської міської ради Дідика Павла № 29 від 21.04.2021 року, Управління адміністративних послуг БМР не має можливості видати довідку та акт на підтвердження факту спільного проживання заявника з покійним чоловіком, за відсутності визначених чинним законодавством повноважень на видачу такого змісту довідок. Відповідно до копії довідки ДОП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області рядового поліції Віталія Федоренка від 21.04.2021 року, за наслідками звернення [PERSON] проведено перевірку та встановлено, що [PERSON] після того як 24.04.2004 року з чоловіком придбала будинок [ADDRESS] , почала проживати за цією адресою. В матеріалах справи містяться письмові свідчення [PERSON] , в яких зазначено, що є сусідкою [PERSON] , яка дійсно з квітня 2004 року проживала зі своїм чоловіком [PERSON] до дати його смерті за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] письмово засвідчила, що її сусідка [PERSON] проживає на даний час та постійно проживала з квітня 2004 року зі своїм чоловіком [PERSON] за спірною адресою до 01.04.2021 року. Згідно з копією акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 22.09.2019 року, [PERSON] , [INFO] проживає у власному будинку по [ADDRESS] , спільно зі своєю дружиною, яка є пенсіонеркою. В матеріалах справи наявні копії наступних документів: пенсійне посвідчення [PERSON] серії [NUMBER] від 19.11.2002 року; пенсійне посвідчення [PERSON] серії [NUMBER] від 21.09.2016 року; посвідчення інваліда війни [PERSON] серії [NUMBER] ; договір дарування від 20.04.2004 року про прийняття в дар [PERSON] жилого будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , реєстровий № 2-795; витяг Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації № 3598559 від 17.05.2004 року про реєстрацію за [PERSON] права власності на зазначене нерухоме майно; договір дарування від 11.08.2004 року про прийняття в дар [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] , реєстровий № 1-3760; витяг Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації № 4524981 від 23.08.2004 року про реєстрацію за [PERSON] права власності на зазначене нерухоме майно. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України (справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення) суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються: зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на момент смерті чоловіка [PERSON] була непрацездатного віку та одержувала від померлого годувальника допомогу, оскільки розмір його пенсії значно перевищував розмір її пенсії, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, що свідчить про факт перебування її на утриманні померлого чоловіка. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність встановлення факту перебування заявника на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що померлий [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що вбачається з матеріалів справи та не оспорюється заінтересованою особою. З матеріалів справи вбачається, що померлий зі своєю дружиною були зареєстровані в різних місцях, однак суд зауважує наступне. Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] хоч і була зареєстрована у м. Біла Церква, але фактично з 2004 року разом зі своїм чоловіком проживала за однією адресою по [ADDRESS] по день смерті [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про достатність наявних у справі доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті останнього. Встановлення даних фактів має для заявника юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Outcome: approved