Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

У серпні 2016 року Управління Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 32241.27 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] з 23 травня 2008 року по 03 липня 2015 року проходив службу на посаді старшого інспектора Управління Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області. У період з 01 травня 2015 року по 13 червня 2015 року відповідач перебував у черговій відпустці, після закінчення якої на службу не вийшов і за результатами службового розслідування був звільнений з органів внутрішніх справ. Для виконання функціональних обов'язків [PERSON] протягом 2012-2014 років надавались матеріальні цінності. Проведеною 03 липня 2015 року інвентаризацію підзвітних відповідачеві товарно-матеріальних цінностей було виявлено нестачу на загальну суму 29998.02 грн. Вина відповідача в нестачі товарно-матеріальних цінностей підтверджується висновком службового розслідування за фактом відсутності матеріальних цінностей від 13 серпня 2015 року. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі Управління Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що для виконання функціональних обовязків [PERSON] протягом 2012-2014 років надавались матеріальні цінності згідно накладних, тобто за разовими документами, а за результатами проведеної 03 липня 2015 року інвентаризації виявлена нестача матеріальних цінностей на суму 29 998.02 грн. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що вина відповідача в нестачі матеріальних цінностей була встановлена висновком службового розслідування за фактом відсутності матеріальних цінностей від 13 серпня 2015 року, а тому ними не пропущений річний строк звернення до суду з позовом. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що розмір недостачі підтверджується інвентаризацією і управління закуповує за ринковими цінами матеріальні цінності, нестача яких була виявлена. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що згідно наказу відділу державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області № 65 о/с від 22 травня 2008 року [PERSON] прийнято на посаду старшого інспектора сектора служби Чернігівського міжрайонного відділу Державної служби охорони ВДСО при УМВС України в Чернігівській області. Відповідно до наказу управління державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області № 85 о/с від 27 квітня 2015 року [PERSON] надано чергову відпустку з 01 травня 2015 року по 13 червня 2015 року. Відповідно до наказу управління державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області № 159о/с від 03 липня 2015 року капітана міліції [PERSON], старшого інженера-інспектора головного пункту централізованого спостереження центру технічної охорони управління Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області звільнено з органів МВС у запас Збройних Сил за п.64 «є» (за порушення дисципліни). Згідно з функціональними обов»язками старшого інженера-інспектора головного пункту централізованого спостереження центру технічної охорони, які затверджені 16 січня 2015 року, відповідач був зобов»язаний здійснювати контроль, облік, видачу та списання електроматеріалів на потреби профілактичного обслуговування та ремонтно-відновлювальних робіт засобів ОПС. Для виконання функціональних обов»язків відповідачу надавалися матеріальні цінності, що підтверджується накладними та не оспорювалось в ході розгляду справи. Згідно з інвентаризаційними описами №№ 10, 68, 94, 42 від 03 липня 2015 року виявлена нестача матеріальних цінностей на суму 29998.02 грн. Інвентаризація проведена без участі відповідача у зв»язку з невиходом останнього на службу після закінчення чергової відпустки. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не надав належні та допустимі докази заподіяння шкоди підприємству, внаслідок покладених на працівника [PERSON] трудових обов'язків, вчинення [PERSON] винних дій, які заподіяли шкоду підприємству і забезпечення позивачем умов, необхідних для повного збереження дорученого майна; днем виявлення шкоди є 03 липня 2015 року, тобто позивачем пропущений річний строк звернення до суду, передбачений ст.. 233 КЗпП України. Проте, з таким висновком суду частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, яке затверджене постановою Верховної Ради України № 243/95-ВР від 23 червня 1995 року, дія якого поширюється на осіб рядового та начальницького складу МВС України ( п. 1 Положення), особи несуть матеріальну відповідальність за наявності : заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправної їх поведінки; причинного зв»язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вини у заподіянні шкоди. Згідно з п. 19 вказаного Положення розслідуванням у разі виявлення матеріальної шкоди має бути встановлено також умови і причини , що сприяли заподіянню шкоди, та їх наслідки. В ході апеляційного розгляду справи сторони зазначили, що матеріальні цінності, які надавались відповідачу, зберігались в кабінеті останнього, а не в окремому приміщенні; в кабінеті, де знаходились матеріальні цінності, розташоване робоче місце відповідача та ще двох осіб, у зв»язку з чим даний кабінет ніколи не опечатувався. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що позивач не забезпечив відповідачу необхідних умов для збереження матеріальних цінностей, а тому відсутні належні докази на підтвердження вини відповідача у заподіянні шкоди. Доводи апеляційної скарги про те, що вина відповідача в нестачі матеріальних цінностей встановлена висновком службового розслідування від 13 серпня 2015 року, згідно якого відповідач в період відпустки 06 та 07 червня 2015 року вивіз з кабінету всі речі, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки матеріли цього розслідування суду не надані; представником позивача не заявлялись будь-які клопотання про допит, як свідків, осіб , що проводили відповідне службове розслідування. В ході апеляційного розгляду справи відповідач пояснив, що перебуваючи у відпустці він з робочого кабінету забрав лише службову форму; в приміщенні служби охорони наявні відеокамери спостереження, але позивач не бажає надавати записи з цих камер для огляду в судовому засіданні.

Outcome: partial