Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» предявило через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №DNI0R7206610974 від 31 липня 2012 року відповідач отримав цього дня кредит в сумі 10890,03 грн. на придбання та оплату товарів за умовами надання кредиту «Розстрочка» зі сплатою за користування коштами 0,12% річних на суму заборгованості строком повернення до 30 липня 2014 року, проте позичальником в порушення умов договору сплата коштів систематично у визначені строки не здійснювалась в результаті чого виникла заборгованість, тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 17 червня 2014 року в сумі 11254,34 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 6821,02 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 3,92 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1742,40 грн., заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 1674,89 грн., а також штрафів відповідно до п.2.4.5.5 Умов надання споживчого кредиту 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 512,11 грн. штраф (процентна складова). Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2015 року справа прийнята до свого провадження після надходження з Приморського районного суду м. Одеси в порядку ст. 116 ЦПК України. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, у поданій заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України. Судом встановлено, що 31 липня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір № DNI0R7206610974, долучений до матеріалів справи в копії (а.с.4), який складається із заяви, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», за загальними умовами яких, що є обовязковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, банк надав відповідачу кошти в сумі 10890,03 грн. на оплату/часткову оплату товарів згідно з переліком, зі строком повернення не пізніше 30 липня 2014 року та сплатою за користування коштами 0,12% річних, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту - 869,44 грн., щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 217,80 грн., щомісячного платежу в сумі 454,33 грн., з 20 серпня 2013 року в сумі 672,13 грн. в період з 15 по 192 число кожного місяця, страхового платежу в сумі 1166,79 грн. (пп.п.1-9 заяви). Відповідач, приєднавшись до цього договору на умовах ст.634 ЦК України, отримавши оплату товарів згідно переліку та рахунку ТОВ «Дієса» безготівковим перерахунком на суму 8853,80 грн. на оплату ноутбуку Ультрабук ПР Enyy з аксесуарами, що підтверджується заявою позичальника та випискою по рахунку банку (а.с.3, 4), зобов'язався належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) до 30 липня 2014 року, сплатити проценти за його користування, винагороди та комісії відповідно до умов Заяви, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», про ознайомлення і згоду з якими відповідач засвідчила підписанням заяви на видачу кредиту 31 липня 2012 року (а.с.4). Згідно складової кредитного договору - Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Зокрема, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 2.4.5.5 Умов). За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки відповідно до ст. ст.1048, 1056-1 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с.3), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що останнім не заперечувалось та не спростовано. Оскільки іншого не доведено, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ст. ст. 526, 530, 1049, 1054, 10561 ЦК України не сплачував тіло кредиту і з порушенням ст. 529 ЦК України відступив від умов про частину, виконуваного обов'язку, і строків виконання, у зв'язку з чим станом на 17 червня 2014 року прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу частини кредиту на суму 11254,34 грн., нарахованих відсотків в сумі 3,92 грн. та комісії за користування кредитом в сумі 1742,40 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). За перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача, на його користь згідно зі ст. 550 ЦК України та п.2.4.5.5 Умов надання кредиту відповідач зобовязаний сплатити штраф за порушення строків платежів в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 512,11 грн. (процентна складова), а також пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором за останні три роки в межах строку позовної давності, встановленого п.2.4.5.7, та в розмірі, визначеному п.2.4.5.1 0,15% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки в розмірі 1674,89 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved