Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, стягнути з відповідача на її користь борг по виплаті аліментів за 2017 рік у розмірі 3665 гривень 50 копійок. Судові витрати покласти на відповідача. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося, тому шлюб між ними розірвано за рішенням суду. 27 травня 2014 року вона повторно вийшла заміж та взяла прізвище чоловіка Романів. Їхній з відповідачем син повністю перебуває на її утриманні. З часу розпаду сімї з відповідачем, останні сплачує аліменти на утримання їх сина у розмірі 400 гривень на місяць. З початку 2017 року вона просила відповідача виплачувати їй аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень, на що останній не погодився. Вважає, що з урахуванням прожиткового мінімуму у 2017 році, а також виплачені відповідачем на утримання дитини аліменти в розмірі по 400 гривень на місць, з нього за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року слід стягнути 3665 гривень 50 копійок богу по аліментах. На даний час, розмір аліментів стягуваних за рішенням суду на утримання дитини є занадто низький. Вона не має змоги на нормальне матеріальне утримання дитини, оскільки з вересня 2017 року не має постійного місця роботи. Відповідач виїжджає на сезонні роботи за межі України де отримує від 18 до 20 тисяч гривень щомісячно, добровільно сплачувати аліменти у більшому розмірі відмовляється, тому вона змушена звернутися в суд з позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В процесі розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір стягуваних на її користь з відповідача аліментів відповідно до рішення суду до 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, стягнути з відповідача на її користь борг по виплаті аліментів за 2017 рік у розмірі 3665 гривень 50 копійок. Судові витрати покласти на відповідача. У судовому засідання позивачка уточнений позов підтримала та пояснила, що дитина перебуває на її утриманні. Розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання сина є мізерним. Коштів на належне утримання дитини не вистачає. Тому просить розмір аліментів збільшити. Крім того, вважає, що відповідач повинен сплатити різницю між встановленим законом мінімальним розміром аліментів та аліментами, які він фактично сплачував за минулий період. В судовому засіданні відповідач позову не визнав, вважає його безпідставним, оскільки позивачка не цікавиться дитиною, проживає в м. Івано-Франківську з іншим чоловіком, а дитину залишила проживати в своєї матері. Фактично позивачка не займається утриманням дитини. Він надає матеріальне утримання дитині. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.7) видно, що сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Згідно копії рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2011 року (а.с.23) вбачається, що з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень щомісячно. За змістом ст. 192 СК розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та\~ в\~ інших\~ випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час у позивачки виникла потреба в наданні їй матеріальної допомоги, оскільки збільшилися витрати на дитину у звязку з ростом, відповідач, як батько повинен надати таку матеріальну допомогу у вигляді аліментів. З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача слід збільшити до 1200 гривень на місяць. Що стосується вимог про стягнення з відповідача боргу по виплаті аліментів за 2017 рік у розмірі 3665 гривень 50 копійок, суд зазначає є наступне. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено\~ст. 194-197 СК України\~та\~ст. 74 Законом України «Про виконавче провадження». За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Відповідно до ч. 8\~ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на користь позивачки на утримання сина на підставі рішення суду, яким з нього стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, без привязки до встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Тобто у даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини з одного з подружжя відбувалося за рішенням суду. Довідкою № 771/12-9-96 від 26 грудня 2017 року, виданою старшим державним виконавцем Рожнятівського РВ ДВС (а.с.16) підтверджено, що відповідач сплатив аліменти позивачці згідно виконавчого листа № 2-161 від 04 березня 2011 року, заборгованість станом на 22 грудня 2017 року відсутня. Позивачка у позовній заяві наводить розрахунок заборгованості по аліментах, виходячи з різниці розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку у 2017 році та розміру сплачених відповідачем аліментів згідно рішення суду. При цьому з моменту присудження аліментів позивачка з позовом до суду про збільшення їх розміру не зверталася. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Докази, які б підтверджували, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати суду не надані. Враховуючи вищенаведене, вимоги позивачки про стягнення з відповідача боргу (різниці) по виплаті аліментів за 2017 рік є безпідставними, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed