Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк (далі Банк або ПАТ\~Укрсоцбанк) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором кредиту №\~40.29-48/118 від 30 березня 2007 року в розмірі 26912,41 доларів США, що за курсом Національного банку України на 08 серпня 2016 року становить 667579 грн. 74 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 30 березня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк (далі АКБСР\~Укрсоцбанк, Банк), правонаступником якого є ПАТ\~Укрсоцбанк, і [PERSON] (далі Позичальник) укладено договір кредиту №\~40.29-48/118 (далі кредитний договір), за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 26180,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10\~% річних, із кінцевим терміном повернення до 29 березня 2012 року. Кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля Mitsubishi, 2007 року випуску. 09 червня 2009 року між Банком і Позичальником було укладено додаткову угоду №\~1 про внесення змін до кредитного договору, якою підвищено процентну ставку за користування кредитом до 12\~% та збільшено строк погашення суми кредиту до 29 березня 2014 року. Банк взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав, надав Позичальникові кредит у вказаній вище сумі. Проте відповідач своїх зобовязань за цим договором належним чином не виконав, допустив прострочення платежів згідно із графіком, внаслідок чого станом на 08 серпня 2016 року [PERSON] має перед Банком заборгованість за цим договором на загальну суму 26912,41 доларів США, що за курсом Національного банку України на дату розрахунку становить 667579 грн. 74 коп., з яких: 11395,95 доларів США заборгованість за кредитом, 7530,85 доларів США заборгованість по процентам, 5006,31 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 2979,30 доларів США пеня за несвоєчасне повернення процентів. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у суді позов не визнала, просила суд застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу позовної давності та відмовити Банку у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що умовами кредитного договору, зокрема графіком погашення заборгованості, передбачено, що погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних чергових платежів. Останній платіж відповідачем внесений 25 серпня 2010 року. Позов до суду Банком предявлено 02 вересня 2016 року, тобто з пропуском позовної давності щодо стягнення заборгованості по сплаті чергових платежів у рахунок погашення тіла кредиту та процентів за період з вересня 2010 року по серпень 2013 року. Також пояснила, що відповідно до умов п. 4.4 кредитного договору нарахування пені за невиконання зобовязань щодо погашення кредиту та сплати процентів і штрафів припиняється через один рік, від дня коли будь-яке зобовязання мало бути виконане. У звязку з цим, враховуючи кінцеву дату виконання основного зобовязання, вважає, що умовами договору нарахування пені за невиконання вказаних зобовязань обмежується 29 березня 2015 року, тобто одним роком після закінчення визначеного договором строку виконання зобовязання. Заслухавши пояснення сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 30 березня 2007 року між АКБСР\~Укрсоцбанк, правонаступником усіх прав та обовязків якого є позивач ПАТ\~Укрсоцбанк, і відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту №\~40.29-48/118. Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 цього договору Банк надає Позичальникові у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання для оплати придбаного автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, 2007 року випуску, грошові кошти в розмірі 26180,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом 10\~% річних, із кінцевим терміном погашення основної заборгованості по кредиту до 29 березня 2012 року згідно із графіком до 10 числа кожного місяця. За умовами п. п. 2.1, 2.4 кредитного договору надання кредиту здійснюється шляхом видачі Позичальникові готівкових коштів в іноземній валюті (доларах США). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється теж у валюті кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, які підлягають сплаті в період з 1 по 10 число місяця наступного за звітним. У п. 4.1 кредитного договору визначено, що у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, Позичальник сплачує Банкові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Згідно із підпунктом 3.3.9 п. 3.3 кредитного договору Позичальник зобовязувався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями. Відповідно до умов п. 7.3 кредитного договору цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. 09 червня 2009 року сторонами кредитного договору було укладено додаткову угоду №\~1 про внесення змін до договору кредиту №\~40.29-48/118 на купівлю автотранспортних засобів від 30 березня 2007 року, відповідно до умов якої сторони за взаємною згодою внесли зміни до кредитного договору, зокрема, збільшили розмір процентів за користування кредитом до 12,0\~% річних, продовжили кінцевий термін погашення суми основної заборгованості до 29 березня 2014 року (включно), змінили графік погашення кредиту та суму щомісячного платежу. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України гривня. Грошове зобовязання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України гривні. За змістом ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови №\~14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі зазначив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови №\~5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Суд встановив, що Банк свої зобовязання за укладеним сторонами 30 березня 2007 року договором кредиту №\~40.29-48/118 виконав, надав Позичальникові на оплату придбаного ним транспортного засобу кредит в іноземній валюті в розмірі 26180,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №\~7 від 30 березня 2007 року. Факту укладення між Банком і [PERSON] цього кредитного договору та отримання останнім кредитних коштів у вказаному вище розмірі в іноземній валюті доларах США представник відповідача в суді не заперечувала. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором належними чином не виконав, основну суму кредиту у визначений договором строк до 29 березня 2014 року не погасив, проценти за його користування та пеню за прострочення виконання ним грошових зобовязань по сплаті кредиту і процентів не сплатив. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 08 серпня 2016 року внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором кредиту №\~40.29-48/118 від 30 березня 2007 року [PERSON] має перед ПАТ\~Укрсоцбанк заборгованість за договором на загальну суму 26912,41 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 667579 грн. 74 коп., з яких: 11395,95 доларів США, що складає 282683 грн. 91 коп., заборгованість за кредитом; 7530,85 доларів США, що становить 186807 грн. 61 коп., заборгованість по процентам; 5006,31 доларів США, що складає 124184 грн. 76 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 2979,30 доларів США, що становить 73903 грн. 46 коп., пеня за несвоєчасне сплату процентів. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами. Згідно із ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У силу ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. За змістом ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 257 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У ч. 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За умовами договору кредиту від 30 березня 2007 року та додаткової угоди №\~1 до цього договору від 09 червня 2009 року погашення основної суми заборгованості по кредиту повинно здійснюватися Позичальником до 10 числа кожного місяця шляхом внесення платежів у розмірі по 302,00 долари США у місяць. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється Позичальником з 1 по 10 число кожного місяця. Виходячи з наведеного, погашення Позичальником заборгованості за кредитом та сплата процентів мали здійснюватися щомісячними платежами згідно із графіком платежів до 10 числа кожного місяця. Із розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж у рахунок погашення заборгованості за кредитом [PERSON] вчинено 25 серпня 2010 року, останній платіж по сплаті процентів за користування кредитом 11 травня 2011 року. До суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ\~Укрсоцбанк звернулося 30 серпня 2016 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті. У заяві про застосування наслідків спливу позовної давності представник відповідача зазначала, що відповідно до правових позицій Верховного Суду України у разі погашення суми заборгованості частинами (щомісячними платежами) перебіг позовної давності починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося таке порушення. Враховуючи умови кредитного договору, дату звернення до суду з позовом Банк має право вимагати стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитом та процентами лише з 02 вересня 2013 року. Верховний Суд України у постанові від 05 квітня 2017 року у справі №\~6-522цс17 висловив правову позицію та вказав на те, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Аналогічні правові позиції щодо обчислення позовної давності за кожним періодичним платежем викладені Верховним Судом України у постановах від 06 листопада 2013 року у справі №\~6-116цс13, від 19 листопада 2014 року у справі №\~6-160цс14, від 03 червня 2015 року у справі №\~6-31цс15, від 06 квітня 2016 року у справі №\~6-2520цс15 та від 29 червня 2016 року у справі за №\~6-272цс16. Враховуючи положення ст. ст. 261, 267, 526, 530, 629, 631, 1050 ЦК України, дату подачі Банком позову до суду, заяву відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ПАТ\~Укрсоцбанк підлягає стягненню заборгованість по простроченим платежам по погашенню кредиту та сплаті нарахованих процентів за останні три роки перед зверненням позивача до суду. Виходячи з наведеного, суд вважає, що з [PERSON] на користь ПАТ\~Укрсоцбанк у межах позовної давності підлягають стягненню заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 2428,00 доларів США та заборгованість по процентам у розмірі 110,96 доларів США, всього 2538,96 доларів США. Щодо стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитом в іноземній валюті у доларах США, суд дійшов наступних висновків. У ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3). Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів та прострочення строків повернення кредиту, Позичальник сплачує Банкові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Верховний Суд України у постанові від 01 квітня 2015 року у справі №\~3-29гс15 вказав, що оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні. Враховуючи викладене, суд вважає, що крім зазначеної суми заборгованості по сплаті кредиту та процентів, у межах позовної давності за один рік перед зверненням Банку до суду з цим позовом із відповідача на користь позивача за порушення Позичальником умов договору кредиту та прострочення виконання грошових зобовязань у національній валюті підлягає стягненню пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 113442 грн. 73 коп. та пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у розмірі 67842 грн. 19 коп., всього 181284 грн. 92 коп. Посилання представника відповідача на те, що згідно із п. 4.4 кредитного договору право Банку нараховувати пеню за несвоєчасне виконання зобовязань щодо погашення кредиту та сплати процентів припиняється через один рік, від дня коли будь-яке зобовязання мало бути виконане, тобто 29 березня 2015 року, тому пеня у звязку із пропуском позовної давності стягненню не підлягає, є необґрунтованими, оскільки згідно із умовами п. 7.3 кредитного договору цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань, які відповідно до положень ст. 599 ЦК України припиняються виконанням, проведеним належним чином. У ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови №\~5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин вказав на те, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 10561 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Заява про зменшення розміру неустойки відповідачем до суду не подавалася, обставин, які мають істотне значення, для вирішення цього питання, судом не встановлено, тому підстав для зменшення розміру пені суд не вбачає. За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. У ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведених норм, встановленого Національним банком України курсу валют, вимог ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3663 грн. 98 коп. (1,5\~% від суми задоволених вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial