Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» (далі - позивач або ТОВ «ДБК «Меркурій») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обгрунтування позову зазначало, що 03 лютого 2012 року між ТОВ «ДБК «Меркурій» та [PERSON] був укладений попередній договір № 26-С купівлі-продажу одноквартирного житлового будинку, за умовами якого сторони взяли на себе зобов'язання укласти до 31 березня 2017 року купівлі-продажу одноквартирного житлового будинку (основний договір), за яким ТОВ «ДБК «Меркурій» зобов'язується передати, а [PERSON] прийняти у власність одноквартирний житловий будинок [ADDRESS] та сплатити визначену сторонами грошову суму в розмірі 860 000 грн. У п. 2.1 попереднього договору сторони визначили, що з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] після укладення попереднього договору, він сплачує на користь позивача грошові кошти в сумі 100 000 грн - до 10 лютого 2012 року, 300 000 грн - до 25 березня 2012 року, а решту суми вартості будинку в розмірі 460 000 грн - рівними частинами по 7666,67 грн до 25 числа кожного місяця з квітня 2012 року по липень 2017 року. Посилаючись на те, що станом на 25 липня 2015 року відповідач зобов'язаний був сплатити 706 666,80 грн, а сплатив лише 125 000 грн, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість у сумі 581 666,80 грн (706 666,80 - 125 000), інфляційні втрати у сумі 316 578,72 грн та 3% річних у сумі 45 696,71 грн на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті пред'явив зустрічний позов до ТОВ «ДБК «Меркурій» про встановлення нікчемності правочину, застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі встановленій для основного договору, а ст. 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст.. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Посилаючись на недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення попереднього договору № 26-С купівлі-продажу одноквартирного житлового будинку, укладеного 03 лютого 2012 року між ним та ТОВ «ДБК «Меркурій», позивач за зустрічним позовом з урахуванням збільшених в подальшому позовних вимог просить встановити нікчемність зазначеного попереднього договору та застосувати, передбачені ст. 216 ЦК України, наслідки недійсності нікчемного правочину, стягнувши на його користь з ТОВ «ДБК «Меркурій» 470 000 грн, сплачених ним на виконання нікчемного попереднього договору. До початку розгляду справи по суті ТОВ «ДБК «Меркурій» подало письмову заяву про зміну предмета позову, у якій, погоджуючись з нікчемністю попереднього договору № 26-С, та посилаючись на ст. 216 ЦК України, просить: скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON]; здійснити реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за ТОВ «ДБК «Меркурій»; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. У судовому засіданні представник ТОВ «ДБК «Меркурій» позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, зустрічний позов визнала частково: в частині нікчемності попереднього договору, а з розміром коштів у сумі 470 000 грн, які просить повернути [PERSON] не погоджується, оскільки на виконання умов попереднього договору ним було сплачено лише 125 000 грн. У судовому засіданні представник [PERSON] позов ТОВ «ДБК «Меркурій» не визнав, послаючись на його безпідставність, а зустрічний позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Також просив застосувати строк позовної давності до вимог ТОВ «ДБК «Меркурій» про застосування наслідків нікчемного правочину, посилаючись на те, що згідно ч. 3 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання, а в даному випадку виконання почалося 13 лютого 2012 року, коли [PERSON] було здійснено перший платіж, тому строк позовної давності сплив 13 лютого 2015 року, тоді як позов був поданий 19 серпня 2015 року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 03 лютого 2012 року між ТОВ «ДБК «Меркурій» та [PERSON] був укладений попередній договір № 26-С купівлі-продажу одноквартирного житлового будинку, згідно п. 1.1 якого, сторони взяли на себе зобов'язання укласти договір купівлі-продажу одноквартирного житлового будинку (основний договір), за яким ТОВ «ДБК «Меркурій» зобов'язується передати, а [PERSON] прийняти у власність одноквартирний житловий будинок [ADDRESS] та сплатити визначену сторонами грошову суму. Сторони погодили, що основний договір буде укладений до 31 березня 2017 року, але не раніше отримання ТОВ «ДБК «Меркурій» повної суми грошових коштів визначеної сторонами. Згідно п. 1.2.2 попереднього договору орієнтовна ціна основного договору на момент укладення попереднього договору складає 860 000 грн. У п.п. 2.1, 2.2 попереднього договору сторони визначили, що з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] після укладення попереднього договору, він сплачує на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в сумі 100 000 грн - до 10 лютого 2012 року, 300 000 грн - до 25 березня 2012 року, а решту суми вартості будинку в розмірі 460 000 грн - рівними частинами по 7666,67 грн до 25 числа кожного місяця з квітня 2012 року по липень 2017 року. Згідно п. 2.4 попереднього договору, сторони дійшли згоди, що платіж в сумі 860 000 гривень включає такі види робіт: улаштування зовнішніх та внутрішніх стін будинку; встановлення металопластикової столярки; улаштування цокольного поверху; улаштування покрівлі металочерепицею (без утеплення та без встановлення системи водостоку та підшивки сайдингом по периметру); улаштування фундаменту огорожі земельної ділянки та огорожею по фасаду; надання точок підключення газопостачання та водопроводу, електропостачання (тимчасово); внутрішні інженерні мережі (теплопостачання без приборів опалення: радіаторів та газового котла) та стяжка полів; проектні роботи (оформлення проектної документації з генпланом та погодженя проектним інститутом «Дніпромісто», проходження комплексної експертизи, земелевідведення, землекористування, підведення комунікаційних мереж); дольова участь у розширенні житлового будівництва та створенні об'єктів соціально-культурної сфери у м. Бровари; адміністративні витрати. На виконання умов зазначеного попереднього договору [PERSON] було сплачено на користь ТОВ «ДБК «Меркурій» 425 000 грн, а саме: 50 000 грн - 13.02.2012 року, 20 000 грн - 05.11.2012 р., 20 000 грн - 18.01.2013 р., 20 000 грн - 21.01.2013 р., 15 000 грн - 25.01.2013 р., що підтверджується наданими позивачем копіями меморіальних ордерів, а також 2 000 грн - 27.03.2012 р., 298 000 грн - 10.04.2012 р., що не визнається позивачем, але підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру, оригінали яких оглянуті у судовому засіданні. Згідно наданих ТОВ «ДБК «Меркурій» первинних облікових документів: форм № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних підрядних робіт» та форм № КБ-2в «Акт приймання виконаних підрядних робіт», оригінали яких оглянуті у судовому засіданні, а копії приєднані до матеріалів справи, ТОВ «ДБК «Меркурій» за період з березня 2008 року по вересень 2011 року виконано будівельно-монтажних робіт по будівництву будинку по [ADDRESS] на загальну суму 518 732,00 грн. З копії акту передачі житлового будинку по [ADDRESS], складеного 01 жовтня 2013 року вбачається, що з метою проведення взаєморозрахунків, [PERSON] прийняв, а ТОВ «ДБК «Меркурій» передало житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 212,67 кв.м, житловою площею 79,46 кв.м. Акт є підставою для оформлення документів в реєстраційній службі на право власності. 28 квітня 2014 року Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно: житловий будинок по [ADDRESS], загальною площею 243,6 кв.м, житловою площею 93 кв.м, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також судом встановлено, що 18 квітня 2013 року Броварська міська рада Київської області прийняла два рішення: № 929-32-06, яким припинено право користування ТОВ «ДБК «Меркурій» земельною ділянкою площею 0,1000 га по [ADDRESS] та зараховано її до земель міської ради, у зв'язку з добровільною відмовою, на підставі листа від 14.02.2013 р. № 01/77; № 930-32-06 про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га, за рахунок земель житлової забудови, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] (на підставі попереднього договору № 26-С купівлі-продажу одноквартирного житлового будинку від 03.02.2012 року). Рішенням Броварської міської ради Київської області № 1025-37-06 від 22 серпня 2013 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS]. Кадастровимй номер земельної ділянки: [NUMBER]. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. За змістом ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно із ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. З огляду на наведене та враховуючи, що сторонами недодержано вимог закону щодо нотаріального посвідчення попереднього договору № 26-С купівлі-продажу одноквартирного житлового будинку, зазначений договір є нікчемним, тому зустрічний позов в цій частині підлягає задоволенню. За змістом ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. З огляду на наведене ТОВ «ДБК «Меркурій» має повернути [PERSON] 425 000 грн, що внесені ним на виконання умов нікчемного попереднього договору, а [PERSON] - повернути ТОВ ДБК «Меркурій» вартість виконаних робіт, оскільки згідно п. 2.4 попереднього договору кошти вносились саме за роботи зазначені у цьому пункті. Приймаючи до уваги, що ТОВ «ДБК «Меркурій» виконано робіт на суму 518 732 грн, що перевищує суму сплачену [PERSON], суд приходить до висновку, що зустрічний позов в частині стягнення сплачених коштів не підлягає задоволенню. Разом з тим, враховуючи, що ТОВ «ДБК «Меркурій» не заявлялись вимоги про відшкодування вартості виконаних робіт за цінами на момент відшкодування, суд не може з власної ініціативи застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину щодо ТОВ «ДБК «Меркурій». Зігдно ч. 3 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання. Згідно ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. З огляду на наведене та враховуючи, що [PERSON] останній платіж здійснив 25 січня 2013 року, що свідчить про визнання ним свого боргу, суд вважає, що перебіг позовної давності починається з 25 січня 2013 року, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання про застосування строків позовної давності. Що стосується позовних вимог ТОВ «ДБК «Меркурій» про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,10 га по [ADDRESS] в м. Бровари та здійснення реєстрації права власності на вказаний житловий будинок за ТОВ «ДБК «Меркурій» з підстав, передбачених ст. 216 ЦК України, то суд враховує наступне. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З огляду на наведене суд вважає, що скасування реєстрації та здійснення реєстрації права власності за правилами застосування наслідків нікчемного правочину не відповідає способам захисту, встановленим чинним законодавством, а тому такі вимоги єбезпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial