Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У січні 2012 року до суду надійшла позовна заява , яка була уточнена 04 листопада 2014 року, в якій позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 5122618 від 16 січня 2007 року, договором поруки №5183595 від 16 січня 2007 року, договором поруки № 5183606 від 16 січня 2007 року в розмірі 1\~653\~427 грн. 94 коп., а також понесені по справі судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 16 січня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк», правонаступником всіх прав та зобовязань якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український [PERSON] банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5122618, згідно якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 1\~700\~000 грн. за умови сплати 17,2 % річних, строком до 16 січня 2014 року. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 5122618 від 16 січня 2007 року, між Закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 5183595 від 16 січня 2007 року, а між Закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 5183606 від 16 січня 2007 року, відповідно до умов якоих поручитель зобовязується перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору. Позивач свої обовязки за кредитним договором виконав. Відповідач [PERSON] порушив свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 26 жовтня 2014 року заборгованість за кредитним договором № 5122618 від 16 січня 2007 року складає 1 653\~427 грн. 94 коп., з яких заборгованість за сумою кредиту складає 712\~156 грн. 93 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 466\~729 грн. 18 коп., пеня 188\~780 грн. 83 коп., штраф 17\~000 грн., штраф за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування 268\~761 грн. У звязку з викладеним, Публічне акціонерне товариство «Перший Український [PERSON] банк», яке є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства «Перший Український [PERSON] банк» вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості за кредитним договором. 03 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON] банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, договором поруки, було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2015 року заочне рішення суду від 03 грудня 2014 року скасоване та справа призначена до судового розгляду. 09 лютого 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]», [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2015 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]», [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, та справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON] банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, договором поруки, було обєднано в одне провадження. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року, позовна заява [PERSON] до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]», [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, була залишена без розгляду. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але від його представника до суду надійшла заява, в якій він просив у задоволенні позовних вимог просив відмовити та справу слухати без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, причин неявки не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, причин неявки не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У судовому засіданні встановлено, що 16 січня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк», правонаступником всіх прав та зобовязань якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український [PERSON] банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5122618, згідно якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 1\~700\~000 грн., строком до 16 січня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, \~якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За змістом ст. 625 ЦК України, \~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 14 квітня 2011 року банком на адресу позивальника [PERSON] було направлено досудову вимогу за вих. № DNI-44/347 від 12.04.2011 року з пропозицією добровільно погасити заборгованість. [PERSON] в добровільному порядку кошти не повернув, чим порушив прийняті на себе договірні зобовязання. Станом на 26 жовтня 2014 року виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Перший Український [PERSON] банк» за кредитним договором № 5122618 від 16 січня 2007 року заборгованість станом на 26 жовтня 2014 року складає 1 653\~427 грн. 94 коп., з яких заборгованість за сумою кредиту складає 712\~156 грн. 93 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 466\~729 грн. 18 коп., пеня 188\~780 грн. 83 коп., штраф 17\~000 грн., штраф за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування 268\~761 грн. (а.с. 129-131). У відповідності до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 16 січня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 5183595, відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору № 5122618 від 16 січня 2007 року. Також, 16 січня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 5183606, відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору № 5122618 від 16 січня 2007 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2014 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визнання договору поруки недійсним, відмовлено. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року рішення Красногвардійського районного суду в даній частині залишено без змін (а.с.89-91). Оскільки, боржник [PERSON] порушив прийняті на себе договірні зобовязання щодо своєчасності повернення кредитних коштів, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] є поручителями за спірним кредитним договором, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача суму боргу за кредитним договором в розмірі 1 653\~427 грн. 94 коп. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем не надано доказів щодо сплати судового збору за подачу позову, тому суд вважає, що з відповідачів на користь держави повинно бути стягнуто не сплачений судовий збір за подачу позову в рівних частках у розмірі по 1218 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved