Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

У серпні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, щомісяця з 11.08.2014 року і до повноліття дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила про те, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2011 року, в період якого народилась донька - [PERSON], [INFO]. З моменту народження доньки, відповідач не виконує належним чином батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, яка з моменту народження знаходиться на утриманні матері [PERSON] В ході розгляду даної цивільної справи, позивачем подано заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року позовну заяву [PERSON] в частині позовних вимог про озбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої доньки, зазначаючи про те, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень. Відповідач [PERSON] проти стягнення аліментів на утримання доньки не заперечував, категорично заперечував лише в частині заявленого позивачем розміру аліментів у сумі 2000 гривень, зазначивши, що його заробітна плата на місяць складає приблизно 1500 гривень, у зв'язку із чим заявлена позивачем сума для нього є завідомо непомірною. Вислухавши пояснення та заперечення сторін у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 07 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 07.06.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 362, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07.06.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 9). [INFO] року народилась [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07.07.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Батьками малолітньої [PERSON], [INFO] згідно вказаного вище свідоцтва, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Згідно даних довідки про доходи позивача [PERSON] № 504, виданої 24.12.2014 року Управлінням освіти Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] працює на посаді вихователя у дитячому закладі № 285 та за період з червня 2014 року по листопад 2014 року останній нарахована заробітна плата у розмірі 17 801 гривня 40 копійок. Відповідно до даних довідки про доходи відповідача [PERSON] № 04-Д, виданої 18.01.2015 року ТОВ «Житлобуд М», [PERSON] з 01.09.2014 року працює на посаді головного інженера за сумісництвом у ТОВ «Житлобуд М», з посадовим окладом 1400 гривень на місяць, та за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року отримав дохід у розмірі 4 048 гривень 80 копійок. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; · стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; · наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; · інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що з моменту окремого проживання батьків, малолітня [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Доказів добровільного надання матеріальної допомоги на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], відповідачем [PERSON] надано суду не було. Згідно ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів в твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 СК України визначається в разі коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Судом достовірно встановлено, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших малолітніх та/або неповнолітніх дітей, а також інших непрацездатних осіб, аліменти з відповідача на утримання інших осіб не стягуються, посадовий оклад відповідача [PERSON] становить 1400 гривень на місяць. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, враховуючи те, що батько [PERSON] є працездатним, перестав надавати допомогу на утримання малолітньої дитини, інших малолітніх осіб та/або непрацездатних осіб на утриманні не має, суд надходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], оскільки зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує матеріальне становище платника аліментів. При цьому, суд виходить з того, що [PERSON] офіційно працевлаштований та зібрані у справі докази свідчать про те, що сума місячного окладу [PERSON] становить 1400 гривень на місць, дохід останнього не є мінливим або нерегулярним. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у даному випадку позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, та з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти у розмірі у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 серпня 2014 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial