Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У серпні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона та відповідач [PERSON], 22 липня 2005 року зареєстрували у виконкомі Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №\~275. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей дочки: Тетяна, [INFO] та Владислава, [INFO]. Причиною розпаду сім»ї стало те, що в період сумісного проживання у них виявилося, що вони різні за характером люди з різними поглядами на сімейне життя та на виховання дітей. Між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сімя фактично розпалась, її збереження недоцільне. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22 липня 2005 року у виконкомі Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №\~275. Позивач в судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 липня 2005 року сторони у справі зареєстрували у виконкомі Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №\~275, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії\~1-ОК № 005090 від 22 липня 2005 року. Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей дочки: Тетяна, [INFO] та Владислава, [INFO], що вбачається зі свідоцтв про народження Серії\~1-ОК № 017627 від 30 січня 2006 року та серії 1-ОК № 224033 від 06 вересня 2012 року. З пояснень позивача вбачається, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сімя фактично розпалась, її збереження недоцільне. Як вважає позивач, спір про право між сторонами відсутній. Відповідач проти даного позову також не заперечував, просив шлюб розірвати. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Зі змісту ст. 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] до [PERSON], є неможливим, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] до [PERSON], та зареєстрований 22 липня 2005 року у виконкомі Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №\~275. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved