overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду\~ з заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В судове засідання позивач не з»явилася, разом з тим подала до суду заяви, в якій просить справу розглядати без її участі та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 15 червня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 560, свідоцтво про шлюб І-КЕ № 002552. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим\~ст. 182 СК України\~визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182\~СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про виправлення описки у рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів задоволено. Заявниця вказувала, що в резолютивній частині рішення допущено описку, не вірно зазначено ім'я боржника «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]», та не вірно зазначено по-батькові стягувача «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Крім того, не повністю зазначена адреса стягувача «[ADDRESS]» замість вірної «[ADDRESS]». Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та дату судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ст. 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Відповідно до ч. 4 ст. 219 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. За таких обставин, неявка сторін в судове засідання з розгляду питання про виправлення описки не позбавляє можливості суд вирішити дане питання по суті. Судом при дослідженні матеріалів встановлено, що в рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року дійсно містяться описки в резолютивній частині рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], посилаючись на те, що 08 серпня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківській області був зроблений актовий запис № 197. 05 серпня 2016 року народився син [PERSON]. Шлюбні стосунки припинені, сторони мешкають окремо. Вказує, що вона не працює, тому що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Матеріальну допомогу добровільно відповідач не надає. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною віку 3-х років. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі з 08 серпня 2015 року. (а.с.7). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Син мешкає з позивачем. (а.с.9). У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавити матеріальну допомогу. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідачем подано до суду заяву про визнання позову, тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на її користь коштів на утримання в розмірі 1/6 частини доходу відповідача є обґрунтованими. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Вказує, що вона не працює, тому що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Матеріальну допомогу добровільно відповідач не надає. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення донькою віку 3-х років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2015 року. (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], якій не виповнилося три роки. (а.с.8). Донька мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У відповідності до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавити матеріальну допомогу. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

у січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, вказуючи, що між нею та відповідачем 17 червня 2003 року шлюб розірвано. Рішенням Гадяцького районного суду від 8 жовтня 2002 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача, на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 6 частини всіх видів заробітку відповідача. Також [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 6 частини всіх видів його заробітку на період навчання. На даний час [PERSON] втратила право отримувати аліменти в звязку з закінченням навчання. Таким чином матеріальне становище відповідача покращилося, тому звернулася до суду про зміну розміру аліментів, які сплачує [PERSON] на утримання дочки [PERSON] з 1 /6 частини на 1 / 4 частину. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що на даний час її колишній чоловік перестав сплачувати аліменти на старшу дочку, яка закінчила навчання і його матеріальне становище покращилось, тому просила збільшити розмір аліментів з 1 / 6 на 1 / 4 частину. [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 10 вересня 2000 року в м. Гадяч, її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано17 червня 2003 року. 8 жовтня 2012 року рішенням Гадяцького районного суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 27 серпня 2002 року до повноліття. Рішенням Гадяцького районного суду від 5 листопада 2012 року з [PERSON] на користь дочки - [PERSON], [INFO] стягувалися аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 1 жовтня 2012 року до закінчення навчання 30 червня 2016 року, але не довше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Відповідно довідки Качанівського ГПЗ [PERSON] отримує середньомісячну заробітну плату в сумі 8989,87 грн. Відповідно ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як стягнення аліментів на повнолітню дочку [PERSON], 1994 року припинилося, отже змінився матеріальний стан відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 04 серпня 2000 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області зареєструвала шлюб з відповідачем. Дошлюбне прізвище позивача «Дацько». У період шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з [PERSON] не склалося, сторони мешкають окремо. Збереження сімї неможливо. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, просив шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2000 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.6). Від стосунків мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.8,9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15 липня 2016 року Червонооскільською сільською радою Ізюмського району Харківської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Дошлюбне прізвище позивача - «[PERSON]». У період шлюбу дітей у подружжя не народилося. Сумісне життя з [PERSON] не склалося, сторони мешкають окремо. Збереження сім'ї неможливо. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надсилав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 липня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с.7). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з 15 серпня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області сторони зареєстрували шлюб. Дошлюбне прізвище позивача «Панасенко». Від даного шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, сторони мешкають окремо. Збереження сімї неможливо. В судове засідання сторони не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.08.2015 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.8). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, наполягають на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 09 липня 1996 року у Великосербулівській сільській раді Єланецького району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 9. Проте сімейні відносини не склалися та з березня 2011 року фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї, скандали. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте від останньої через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти надання строку на примирення заперечувала. Додатково зазначала, що спір щодо поділу майна відсутній. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій позовні вимоги визнав повністю. Додатково вказав, що на примирення він не згоден. Спір майнового характеру відсутній. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 09 липня 1996 року у Великосербулівській сільській раді Єланецького району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 9. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 25 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 12. Мають спільну малолітню доньку Олександру, [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з лютого 2016 року. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. Спору щодо поділу майна немає, місце проживання дитини визначене. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте на час судового засідання від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Наполягала на розірванні шлюбу, вказуючи на неможливість збереження сімї, оскільки наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Також зазначала, що спір майнового характеру між сторонами відсутній, місце проживання дитини визначене. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище Черноморець. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим продовжити розгляд справи без особистої участі сторін. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 25 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 12. Мають спільну малолітню доньку Олександру, [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю, позивачка наполягала на розірванні шлюбу. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, відсутність результатів наданого строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved