Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2004 року, від якого у них народився син [PERSON] [INFO] . 03.03.2007 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 04 грудня 2006 року по справі № 2-1537 було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] , починаючи з 21.09.2006 і до повноліття дитини. У [INFO] у відповідача народилася донька [PERSON] , у 2014 році - син [PERSON] , а у 2015 році - син [PERSON] . Таким чином, кількість осіб, які перебувають на утриманні відповідача збільшилась, що у свою чергу, призвело до збільшення витрат на їх утримання. Тому, позивач просив суд зменшити розмір аліментів стягнутих з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/8 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказала, що доказів того, що саме на утриманні позивача перебувають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не було надано. Також, позивачем не надано, з яких саме причин, крім народження дітей, погіршився його матеріальний стан. Доказів про скрутне матеріальне становище теж не було надано. На думку сторони відповідача, розмір аліментів, зменшення до якого просить позивач, є очевидно таким, що порушує права неповнолітньої дитини [PERSON] , на належне утримання з боку позивача. Вимоги щодо зменшення розміру аліментів з 1/4 частини на 1/8 частину порушить інтереси дитини, що є неприпустимим, тому задоволенню не підлягають. Крім того, досить тривалий час позивач свідомо ухилявся від виховання свого неповнолітнього сина та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками у зв`язку з чим і утворилась заборгованість по аліментам через недобросовісне виконання на рішення Дружківського міського суду Донецької області по справі №2-1537 від 04.12.2006 року. Таким чином, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні даного позову. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог позову з підстав, викладених у відзиві. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦПК України). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 13.03.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 28.05.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів. Протокольною ухвалою суду від 26.09.2019 року до матеріалів справи долучено відзив на позовну заяву з додатками. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 04 грудня 2006 року по справі № 2-1537 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] , починаючи з 21.09.2006 і до повноліття дитини (а.с. 6-7). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Саме на наявність у платника аліментів інших дітей посилався позивач як на підставу для зменшення розміру аліменті. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 викладено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. При визначенні розміру аліментів, судом враховано те, що позивач є працездатною особою, має у власності квартиру [ADDRESS] (а.с. 38) у нього є на утриманні, крім сина [PERSON] , [INFO] , є також і інші діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [INFO] . Отже, враховуючи наявність у позивача окрім сина [PERSON] інших трьох дітей, яких позивач також зобов`язаний утримувати до досягнення ними повноліття, суд вважає за доцільне зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] згідно рішення Дружківського міського суду Донецької області від 04.12.2006 року, з 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку позивача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, на думку суду, у такому разі не будуть порушені права [PERSON] , оскільки, враховуючи зміни в сімейному законодавстві України, на підставі даного рішення мінімальний розмір стягуваних аліментів на дитину збільшується з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved