Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] на праві приватної власності. Крім неї у спірній квартирі проживає її син [PERSON], який протягом останнього року зловживає спиртними напоями, після чого конфліктує. Також відповідач не приймає участі в оплаті комунальних послуг. Оскільки такі дії відповідача роблять неможливим подальше проживання з ним в одній квартирі, позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], а також виселити його зі спірної квартири без надання іншого жилого приміщення. У судовому засідання [PERSON] позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до довідки форми № 3 від 16.07.2015 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], яка в цій квартирі зареєстрована разом із своїм сином [PERSON] (а.с. 5). З квитанцій про сплату комунальних послуг вбачається, що оплату наданих комунальних послуг за квартиру [ADDRESS] здійснюється [PERSON] (а.с. 10-11). Свідок [PERSON] пояснив, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно свариться з позивачкою, ним та їх донькою. З листа Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві № 52/44-ГЗ від 24.07.2015 року вбачається, що з [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо недопущення протиправних дій з його боку відносно [PERSON] та складено адміністративний протокол (а.с. 4). Відповідно до 157 ЖК України членів сім'ї власника квартири може бути виселено у випадках передбачених ст. 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Як роз'яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 Житлового кодексу осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Враховуючи, що під час судового розгляду позивачкою не доведено належними та допустимими доказами факт систематичного порушення відповідачем правил співжиття, застосування до нього у зв'язку з цим відповідних заходів попередження компетентними держаними органами або заходів громадського впливу, що не дали позитивних результатів, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Outcome: dismissed