Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання права власності на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , як частка у спільному майні подружжя [PERSON] та [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що між [PERSON] і [PERSON] 21.07.1973 року було укладено шлюб. В подальшому ними за спільні кошти в період спільного проживання було придбано Ѕ частину житлового будинку загальною жилою площею 25,7кв.м з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Право власності було оформлено на чоловіка. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законом строк позивач подала заяву про прийняття спадщини до Першої полтавської державної нотаріальної контори, на підставі якої було заведено спадкову справу № 194/2018. Спадкування відбувалось за законом. Спадкоємцями померлого є: дочка [PERSON] та син [PERSON] . Згідно заяви 30.05.2018р. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь дітей [PERSON] і [PERSON] . Також [PERSON] було подано заяву № 1156 від 14.12.2018р. про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Згідно постанови нотаріуса позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Оскільки нотаріусом було відмовлено у вчинені вказаної дії позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави суду від 30.08.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до слухання за правилами загального позовного провадження. Згідно ухвали суду від 03.12.2019 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Бибик В.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі і надав пояснення аналогічні позовній заяві. З приводу розгляду справи без участі відповідача [PERSON] не заперечував. Не наполягав на вирішенні питання судових витрат за наслідками розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату і час судового засідання, повторно не з`явилась, відзив не подавала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00022106067 від 13.02.2019 року між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , 21.07.1973 року було укладено шлюб. Згідно договору купівлі-продажу № І-5693 від 10.08.1973 року [PERSON] придбав Ѕ частину житлового будинку загальною площею 25,7 кв.м по [ADDRESS] у складі: будинок літ. «А-1» кімната (2-1) пл.12,7 кв. м, кухня (2-2) пл. 12,2 кв. м, веранда (2-3) пл. 7,6 кв. м, кладовка (2-4) пл. 3.00 кв. м, водопровід «к» в загальному користуванні. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Шевченківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області серія [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законом строк позивачем було подано заяву до Першої полтавської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу № 194/2018. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №4057/02-31 від 14.12.2018 року Першої полтавської державної нотаріальної контори спадкоємцями померлого [PERSON] відповідно до ст.1268 ЦК України є дочка [PERSON] та син [PERSON] , оскільки вони постійно проживали зі спадкоємцем на час відкриття спадщини. Згідно заяви 30.05.2018 року № 498 позивач відмовилась від прийняття спадщини на користь дітей. Також [PERSON] було подано заяву № 1156 від 14.12.2018 року про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Згідно зазначеної постанови позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. В даній постанові нотаріус зазначає, що згідно договору купівлі-продажу при придбанні житлового будинку спадкодавцем площа будинку була 25,7 кв.м, на даний час площа будинку складає 121,5 кв.м. Площа самочинно збудованих будівель становить 52,7 кв.м. Таким чином, у зв`язку із зміною технічної характеристики будинку нотаріус не може видати свідоцтво про право власності на частку в майні подружжя. Вказана постанова є чинною і сторонами не оскаржувалась. Згідно ст.22\~КпШС України\~(ред.\~1969\~року)\~майно,\~нажите \~подружжям \~за \~час \~шлюбу,\~ є\~ його\~ \~спільною сумісною\~ власністю.\~ Кожен\~ з\~подружжя має\~рівні права\~володіння,\~користування і\~розпорядження цим\~майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст.28 КпШС України (ред. 1969 року) в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Ст. 29 КпШС України (ред. 1969 року) передбачено, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі . Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Згідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справа про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Оскільки Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] набута в період перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] , то відповідно інший член подружжя у відповідності до зазначених норм матеріального права, що були чинні на момент набуття права власності має право на Ѕ частину вказаного майна, а саме на ј частину будинку у складі житлового будинку літ. «А-1» загальною жилою площею 25,7 кв.м. з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Отже, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, наданими позивачем.

Outcome: approved