Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи тим, 27 червня 2009 року померла [PERSON], яка являлася для позивачів відповідно дружиною та рідною матірю. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із сертифіката на право на земельну частку (пай). В управління спадовим майном вступили позивачі, які проживали разом з нею у будинкую. За життя [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0234400 в розмірі 2,28 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Радошівське» с.Радошівка Ізяславського району Хмельницької області. Після її смерті земельний сертифікат був втрачений, у зв'язку з чим позивачі звернулися до суду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання, у якому просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представники Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень. Згідно з ст. 131 вказаного Кодексу, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно з ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Судом встановлено, що гр. [PERSON] належить право на земельну частку (пай) згідно розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 88 від 25.04.1996 року в розмірі 2,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП «Радошівське» с.Радошівка Ізяславського району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] в [PERSON] державній нотаріальній конторі Хмельницької області заведена спадкова справа № 314/2015. Спадкоємцями за законом є її дочка [PERSON] та чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про одруження, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Інших спадкоємців немає. Однак позивачі позбавлені можливості належно оформити свої права та отримати земельну частку (пай) у натурі у зв'язку з втратою сертифікату на земельну частку (пай). Втрата сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім'я [PERSON], підтверджується оголошенням в газеті «Партнер», випуск від 30 квітня 2015 року. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачами право на спірну земельну частку. На підставі ст.ст. 392 ЦК України, ст.ст. 116, 131, 152 ЗК України,

Outcome: approved