Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 2007 року по тепер перебуває з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON], остання завагітніла та [INFO] року народила дитину. Проживаючи разом із позивачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі [PERSON] Цей шлюб було розірвано 27 лютого 2008 року. Відповідно до вищевикладеного, при реєстрації народження дитини [PERSON], його прізвище та відомості про батька було записано, згідно ст. 122 СК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Суду пояснив, що дійсно проживав разом з [PERSON] та у період їх спільного проживання народилась дитина, батьком якої було записано відповідача у справі [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що дійсно [PERSON] у 2007 році спільно проживала з [PERSON] Одночасно [PERSON] перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. Зазначає, що не є біологічним батьком дитини, оскільки у момент її зачаття не проживав разом з матір'ю дитини, знаходився у той час в Автономній Республіці Крим. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти позову. Суду пояснила, що дійсно разом з позивачем проживають без реєстрації шлюбу. У період їх спільного проживання народилась дитина. Батьком дитини було записано відповідача у справі [PERSON], оскільки у момент зачаття дитини перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої не заперечує проти позову, просить справу розглянути за його відсутності. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що [INFO] року у с. Новогригорівці Першій Долинського району Кіровоградської області народився [PERSON] Батьком дитини записано [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а. с. 4). 27 лютого 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 25 (а. с. 5). Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Саме на підставі ч. 2 ст. 122 СК України батьком дитини [PERSON] було записано відповідача у справі [PERSON] Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. За змістом п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.. Оскільки запис про батька дитини [PERSON] у Книзі реєстрації народжень учинено, згідно ч. 2 ст. 122 СК України, відповідно позивач [PERSON] має право на звернення до суду з цим позовом про визнання батьківства. За змістом п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Судом установлено відповідно до пояснень допитаних судом позивача [PERSON], відповідача [PERSON], а також третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], що дитина [PERSON] була зачата в момент коли матір дитини [PERSON] спільно проживала з позивачем [PERSON] та одночасно знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Сторони визнають той факт, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком дитини, оскільки з позивачкою у період зачаття дитини не проживав, будь-яких відносин не мав, знаходився в Автономній Республіці Крим. Згідно вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що з урахуванням сукупності досліджених судом доказів можливо стверджувати про те, що позивач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Беручи до уваги той факт, що суд дійшов до переконання визнати позивача [PERSON] батьком дитини [PERSON], відповідно за наявності цього факту суд уважає внести зміни до актового запису про народження дитини від 14 квітня 2008 року № 3, вчиненого виконавчим комітетом Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області, а саме зазначити у цьому актовому записі позивача [PERSON], [INFO] батьком дитини [PERSON], [INFO], а також зазначити прізвище дитини «[PERSON]», по батькові «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем у цій справі понесено та документально підтверджено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved