Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

У серпні 2014 року до суду з позовною заявою звернувся ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 04.05.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № VIH0AK03191602, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 8154, 93 доларів США на термін до 02.05.2012 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Однак відповідач своєчасно не сплачував грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 21.07.2014 року його заборгованість перед позивачем склала 20232 доларів США 71 цент, що станом на 21.07.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 235711 грн. 07 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 5802 долара США 21 цент; заборгованості по процентам за користування кредитом 5401 долар США 34 центи; заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 342 долара США 60 центів та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 8686 долара США 56 центів. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов'язань, заборгованість по зазначеному вище договору не погашає, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку(оголошення в газеті «Вінниччина» від 19.09.2014 року № 73(22915), про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що 04.05.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № VIH0AK03191602 (а.с. 12-16). У відповідності до п. 7.1. кредитного договору банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 04.05.2007 року по 02.05.2012 року включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 10066,30 доларів США на наступні цілі: купівля автомобіля 8154,95 доларів США, а також у розмірі 34,00 грн. для сплати реєстрації предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2. та у розмірі 1911,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7. даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0, 84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту щомісячно в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п. 6.2. даного договору. Періодом сплати вважати з 10 по 15 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється щомісяця у сумі 185,57 доларів США. В свою чергу позичальник зобов'язується використати кредит на цілі, зазначені в п. 7.1. даного договору, сплатити відсотки за користування кредитом та винагороду в порядку, сумах і строки, передбачені п. 2.3.3. та 7.1. цього договору (п. 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. кредитного договору). При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п. 1.1., 2.2.4., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,09 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом (п. 7.4. кредитного договору). При порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого п. 2.2.22, 2.2.3., 7.5. даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки (п. 4.1. кредитного договору). Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором № VIH0AK03191602 від 04.05.2007 року виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі 8154, 93 доларів США. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань за вищевказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 21.07.2014 року його заборгованість перед позивачем склала 20232 доларів США 71 цент, що станом на 21.07.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 235711 грн. 07 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 5802 долара США 21 цент; заборгованості по процентам за користування кредитом 5401 долар США 34 центи; заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 342 долара США 60 центів та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 8686 доларів США 56 центів, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості за договором (а.с. 5-10). Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами, є кредитними відносинами та підлягають врегулюванню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). У відповідності до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором та утворення у зв'язку з цим заборгованості, суд вважає, що заборгованість на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2357,11 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved