Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 786734/ФЛ у сумі 330\~262,75 дол. США та 468\~387,45 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні, суду надали письмові заперечення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 786734/ФЛ, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 182\~222,00 дол. США в порядку та на умовах визначених договором. Станом на 05.01.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 330\~262,75 дол. США та 468\~387,45 грн., яка складається з: -заборгованість за сумою кредиту 180\~509,22 дол. США; -заборгованість по процентам 149\~753,53 дол. США; -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 468\~387,45 грн. В якості забезпечення зобов?язань позичальника за кредитним договором 13.03.2008 року, між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 786734/ФЛ-П/2, між Банком та [PERSON] договір поруки № 786734/ФЛ-П/1, відповідно до умов яких поручителі зобов?язалися перед Банком відповідати за виконання Позичальником взятих на себе зобов?язань, що випливають з кредитного договору. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2012 року по цивільній справі № 0417/2-620/2012 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання договору поруки недійсним та позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору недійсним, позовні вимоги позивачів задоволено, а саме: визнано недійсним договір поруки № 786734/ФЛ-П/1 від 13.03.2008 року, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра»; визнано недійсним кредитний договір № 786734/ФЛ від 13.03.2008 року, укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра». Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.11.2014 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2012 року залишено без змін. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2012 року визнано недійсним кредитний договір № 786734/ФЛ від 13.03.2008 року, то і позовні вимоги до поручителя [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки основне зобовязання визнано недійсним, а інших доказів позивачем на підтвердження позовних вимог не надано, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] також не підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed