Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому зазначила про те, що із 27 березня 2007 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Разом із тим, сімейне життя у неї з [PERSON] не склалося, через протилежні погляди на подружнє життя, обов'язки чоловіка та жінки, у зв'язку з чим виникали непорозуміння та сварки. Протягом останніх восьми років сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки він носить лише формальний характер. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, й вказала, що заперечує проти надання строку для примирення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 27 березня 2007 року, про що виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 12. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони протягом восьми років не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Щодо надання строку для примирення позивач заперечує. Продовжувати подальше спільне життя [PERSON] із [PERSON] не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved