Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

У серпні 2021 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . В обгрунтування позову посилаються на те, що відповідач зареєстрований у вказаній квартирі з 1992 року і до теперішнього часу. Вказують, що відповідачу належала на праві спільної часткової власності 1/3 зазначеної квартири, однак в подальшому він, шляхом укладення договору дарування від 04.12.2014 року подарував матері - [PERSON] свою частку у праві власності на вказану квартиру. Відповідач, після укладення даного договору із зазначеної квартири виїхав і фактично там не проживає, оплату житлово-комунальних послуг не здійснює. У зв`язку з вищезазначеним, позивачі просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.08.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 33-34). Проте, як вбачається із матеріалів справи, жодних заяв від учасників, які б свідчили про їх примирення, до суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1999 року, виданого Ленінградською районною радою народних депутатів міста Києва, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах по 1/3 (а.с. 10). Згідно договору дарування від 04.12.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3228, посвідченому приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.А., [PERSON] подарував матері [PERSON] належну йому 1/3 частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 11-12). Відповідно до Акту від 20.07.2021 року, мешканці будинку [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] у їхньому будинку не проживає з 2012 року (а.с. 14). Як вбачається з Акту депутата Макарівської селищної ради від 21.07.2021р. [PERSON] , [PERSON] , [INFO] фактично проживає в [ADDRESS] з 2012року (а.с. 15). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач більш як рік в спірній квартирі не проживає, нею не цікавиться, перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив, а тому він втратив право користування нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved