Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] пред'явив в суді зазначений позов, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.11.2014 року ним було передано [PERSON] грошові кошти у сумі 800 гривень та 21 грудня 2014 року - 1000 гривень, які той не повернув у встановлений у договорах строк. У судовому засіданні позивач позов підтримав, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився втретє, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Зі згоди позивача судом ухвалено рішення при заочному розгляді. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого. Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. З розписки від 21.12.2014 року, оригінал якої надано суду, вбачається, що [PERSON] зобов'язався в строк до 30 грудня 2014 року повернути [PERSON] грошові кошти в сумі 1000 гривень (а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку (стаття 545 ЦК України). Оскільки доказів на підтвердження факту повернення грошових коштів відповідачем суду не надано, а борговий документ перебуває у позичальника, позичені за договором грошові кошти в сумі 1000 гривень слід стягнути з відповідача. В позові, в частині стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 800 гривень за договором позики від 20.11.2014 року, суд відмовляє, оскільки позивач не надав суду оригіналу розписки, який би свідчив, що свої зобов'язання [PERSON] не виконав. Крім того, з цієї розписки не вбачається у кого [PERSON] позичав грошові кошти. Відповідно до частини другої статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Показання свідка [PERSON], який підтвердив, що був очевидцем того, як [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в листопаді 2014 року, суд не бере за основу як недопустимий доказ, оскільки згідно змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК України не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов'язань, що виникли з правочину. Згідно статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 135,3 грн.

Outcome: partial