Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі по 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у них не склалося, шлюб розірвано за рішенням суду. Дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість, оскільки є фізично здоровим та працює сезонно. Щодо доходів відповідача пояснила, що за час спільного проживання він заробляв мало, орієнтовно до 3 тисяч гривень на місяць, якщо працював. Частіше не працював. Працювала вона, а він час від часу залишався з дитиною. Він може працювати, вміє робити ремонти, але зловживає алкоголем, а тому працює не постійно. В основному він живе за рахунок батьків, які працюють за кордоном та присилають йому кошти. Відповідач у судове засідання не зявився вдруге, хоч був належним чином повідомлений про час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності з постановленням заочного рішення, про що просить позивачка. Вислухавши позивчку та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 25 вересня 2017 року (а. с. 4). Від шлюбу позивачка та відповідач мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 5). Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 1011, виданою Вербівською сільською радою 01 грудня 2017 року та Актом обстежання матеріально-побутових умов проживання позивачки (а. с. 6, 7). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані позивачкою докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не може бути нижчим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». З 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1492 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років 1860 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 746 гривень на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років - 930 гривень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог, тому суд приходить до висновку що з нього слід стягнути аліменти на утримання дітей у меншому розмірі, але не нижче встановленого законом мінімуму. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial