overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 17 серпня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем. Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просила суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить задовольнити його. [PERSON] позов не визнає та заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 17 серпня 2002 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Старівської сільської ради Бориспільського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений запис №12. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження (а.с.5) та копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збере-ження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істот-не значення. Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. З огляду на це шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 31 липня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просила суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить задовольнити його. [PERSON] позов не визнає та заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 31 липня 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Ліво-бережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис №1275. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON], а [INFO] син - [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7) та копіями свідоцтв про народження (а.с.5, 6). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збере-ження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істот-не значення. Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. З огляду на це шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 07 жовтня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Приморському відділі РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, актовий запис № 454. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, в зв'язку з чим позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки через малий вік доньки не має можливості працювати. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини його доходів щомісяця до досягнення донькою 3-х років. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07 жовтня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований у Приморському відділі РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, актовий запис № 454, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідач [PERSON] в даний час відбуває покарання у Маріупольському слідчому ізоляторі. Діти знаходяться на утриманні позивачки, яка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною, додаткового доходу не має. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Позивачка потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення донькою [PERSON], [INFO] трирічного віку, оскільки не має можливості працювати через малий вік дитини. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його похорону вона звернулася до УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя з питання отримання допомоги на поховання чоловіка. Проте, у виплаті допомоги їй було відмовлено, оскільки в її прізвищі та прізвищі чоловіка є розбіжності, а саме, її прізвище у паспорті вказано «[PERSON]», а у паспорті чоловіка його прізвище помилково вказано «[PERSON]», хоча у свідоцтві про шлюбі їхні прізвища вказані вірно «[PERSON]» і «[PERSON]». Просила встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстрував шлюб із [PERSON], [INFO] є тією ж самою особою та є її чоловіком. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала свої вимоги, просила встановити факт родинних відносин між нею та її померлим чоловіком. Представник заявниці - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду Іллічівського району м.Маріуполя в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Згідно ч.1, 2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстрував шлюб із [PERSON], [INFO] є тією ж самою особою та є її чоловіком, що підтверджується наданими суду документами. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, де є зацікавлена особа відділ опіки та піклування Дарницької районної м. Києва державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], який є сином [PERSON] та є інвалідом І групи з дитинства у зв'язку з психічним захворюванням, таким чином не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду. В своїх позовних вимогах просила суд визнати [PERSON], [INFO] недієздатним та призначити [PERSON], опікуном недієздатного [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи відділу опіки та піклування Дарницької районної м. Києва державної адміністрації - Скрицький Тарас Петрович надав подання про доцільність призначення опікуном [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], який є сином [PERSON] та інвалідом І групи з дитинства із психічним захворюванням, що підтверджується медичною довідкою серія 10 ААА № 145204 від 21 березня 2011 року (а.с. 7). Відповідно до Акту судово-психіатричного експерта № 300 від 10 квітня 2014 року, [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 24-25). Відповідно до подання органу опіки та піклування Дарницького району м. Києва № 101-3500/01 від 23 травня 2014 року, у разі визнання громадянина [PERSON], [INFO], недієздатним, вважають за доцільне призначити його опікуном матір [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає разом із сином за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для задоволення позову. На підставі ст.ст. 58, 59, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У січні 2014 року, [PERSON] звернулася до суду зі вказаною заявою. В обґрунтування заяви вказує, що з 13 жовтня 1976 року вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON]. Після реєстрації шлюбу вони стали жити разом за однією адресою: [ADDRESS] по день його смерті, [INFO] року. На момент його смерті він та вона були пенсіонерами. У чоловіка розмір пенсії складав 3307,07 грн.. а її пенсія складала всього 949,00 грн. Тому пенсія чоловіка для неї була основним джерелом засобів до існування, тобто вона практично повністю була на утриманні чоловіка. В теперішній час вона - [PERSON] живе сама, розмір пенсії за віком,яку вона отримує не може забезпечити її навіть мінімальній потреби. Заявник у судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа - Управляння Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу про час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду с заявою про розгляд справи без участі її представника, заперечень проти вимоги заявника не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] року помер чоловік заявника - [PERSON], з яким вона проживала на день його смерті за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 12). Померлий отримував пенсію в розмірі 3307,07 грн., а заявник пенсію в розмірі 949,00 грн.. (а.с.10,11). Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утримані, мають право на пенсію у вз'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сім'і, які вважаються такими, що були на утримання померлого годувальника, відносяться особи, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. У зв'язку з наведеним суд, вважає, що [PERSON] знаходилася на утриманні у померлого чоловіка [PERSON], допомога якого була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника, тобто у зв'язку з його смертю вона втратила джерело засобів до існування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 09 березня 2012 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 49. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя не склалося з причин непорозуміння та втратою довіри та поваги, а також з приводу сварок та конфліктів, у зв'язку з чим з жовтня 2013 року вони не ведуть спільного господарства. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 09 березня 2012 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 49, залишивши їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутністю зазначивши, що на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав. Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалою від 27 лютого 2014 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 09 березня 2012 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 49. (а.с. 4) Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з [PERSON]. (а.с. 5) Спільне життя не склалося з причин непорозуміння та втратою довіри та поваги, а також з приводу сварок та конфліктів, у зв'язку з чим з жовтня 2013 року вони не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленний до суду одним з подружжя. На підставі викладеного, суд вважає, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 14 липня 2012 року виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 8 зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею. Спільне сімейне життя із [PERSON] не склалося. Через протилежність характерів та поглядів на життя між ними почали виникати непорозуміння, що призвели до напружених відносин у сім'ї. Крім цього, відповідач постійно влаштовує скандали, ганьбить, ображає та принижує її честь та гідність, навіть в присутності незнайомих людей. При цьому відповідач не бере участі матеріально в житті сім'ї та вихованні дитини. За таких обставин вважає, що подальше сумісне життя з відповідачем та збереження шлюбу є не можливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 липня 2012 року виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 8 зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. При розгляді даної справи встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося, подружні відносини не підтримують з листопада 2012 року, спільне господарство не ведуть, позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше його збереження суперечить її інтересам. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 21, 24, 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON]звернулася до суду з позовом,в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], який був зареєстрований 02.08.2008 р. у Винонкомі сальненської сільської ради Ніжинського району Чернігівської обл. , актовий запис №1 , посилаючись на те, що через різні погляди на життя та втрату взаємного інтересу з серпня 2013р. вона та відповідач не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] [INFO] Подальше спільне життя збереження сім'ї , вважає, неможливим та таким, що перешкоджає її інтересам та інтересам їх спільної дочки. [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, від строку на примирення відмовилась, а тому просить розірвати шлюб. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, надавши суду письмову заяву, в якій просить шлюбні відносини розірвати. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 р. від цього шлюбу подружжя має дочку - [PERSON] [INFO] за домовленістю сторін проживає та проживатиме в майбутньому з матір'ю. Сторони проживають окремо з серпня 2013 року, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, не підтримують шлюбних стосунків. Заперечують можливість примирення. Майнового спору між подружжям немає. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування домоволодінням [ADDRESS]. Позивачка зазначила, що вона є власником зазначеного домоволодіння, де також зареєстрований колишній чоловік її доньки [PERSON], однак з 1995 року за даною адресою не проживає й з реєстрації у добровільному порядку не знімається, що створює для позивачки незручності у вигляді неможливості продати належне їй домоволодіння. У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожен окремо надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі; відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи установлено, що позивачка [PERSON] (а.с. 5) є власницею домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 6-9), в якому крім інших зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 10-11,13). З акту обстеження умов проживання від 09 грудня 2013 року, вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 1995 року, його речей у даному домоволодінні немає (а.с. 12). Згідно з ч.1 ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 ст.71 цього Кодексу. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що жиле приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається за ними протягом шести місяців. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач дійсно більше шести місяців не проживає у вказаному домоволодінні, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved