Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати недійсним заповіт [PERSON] складений на користь [PERSON], посвідчений 30.11.2012 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу. Свої вимоги мотивує тим, що його покійний Батько [PERSON] склав заповіт на користь відповідача [PERSON] Однак вважає, що батько не міг скласти заповіт на користь [PERSON], так як на час складання заповіту в нього були психічні розлади і він не міг розуміти значення свої дій та керувати ними. Він хворів на цукровий діабет, зловживав спиртними напоями, через що стан його здоровя почав різко погіршуватися, говорив нісенітниці, поведінка стала дивною, свою онучку не впізнавав і називав дочкою. В листопаді захворів і потрапив на стаціонарне лікування. Тому змушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав наведених в позовній заяві, а також суду пояснили, що [PERSON] не міг скласти заповіт на користь [PERSON], так як на час складання заповіту в нього були психічні розлади і він не міг розуміти значення свої дій та керувати ними, що підтверджується висновками експерта, а тому просять позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав мотивуючи тим, що заповідач на момент складання був здоровий, усвідомлював свої дії та керував ними, про що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, а тому просить у задоволенні позову відмовити. Третя особа: приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши сторін по справі, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що заповідач [PERSON] 30.11.2012 р. на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів [PERSON]. (а.с.118). [PERSON] копії повторного свідоцтва про смерть [PERSON] помер 09.02.2013 року (а.с.7). [PERSON] копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] являється сином померлого [PERSON] (а.с.6). [PERSON] листа державного нотаріуса Калуської міської державної нотаріальної контори від 09.08.2013 р. № 606/02-14, зазначено, що 09.08.2013 р. державним нотаріусом вивчивши документи надані [PERSON], який є спадкоємцем за законом [PERSON], який помер 09.02.2013 р. вважає, що видати Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на майно померлого, неможливо. В звязку з тим, що спадкодавець [PERSON] залишив заповіт на іншу особу. Відповідно до медичної карти № 3745 стаціонарного хворого зазначено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікування з 14.11.2012 р. по 28.11.2012 р. у КЗ «районної лікарні Калуської районної ради» (а.с.15). та медичної карти № 246/50 стаціонарного хворого зазначено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікування з 23.01.2013 р. по 31.01.2013 р. у КЗ «районної лікарні Калуської районної ради» (а.с.8). [PERSON] листа головного лікаря Калуської ЦРЛ від 20.12.2013 р. № 3153 зазначено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 09.01.2013 р. по 21.01.2013 р. в неврологічному відділенні Калуської ЦРЛ з діагнозом: «Гіпертензійно-атеросклеротична енцефалопатія ІІІ ст. ускладнена ішемічним інсультом в правій півкулі головного мозку із лівобічною пірамідною недостатністю». (а.с.75). [PERSON] амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи № 201 від 21 по 31 липня 2014 р., Обласної психоневрологічної лікарні №3, кабінет амбулаторної судово-психіатричної експертизи на досліджуваного [PERSON] експерт приходить до висновку, що підекспертний [PERSON] на період часу посвідчення заповіту 30.11.2012 р. перебував в стані, при якому був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними. (а.с.94-98). [PERSON] висновку судово-психіатричного експерта № 245 від 30.03.2015 р. КЗ Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні м.Львова у п.23 зазначено, що на момент посвідчення заповіту, а саме 30.11.2012 року [PERSON] страждав органічною деменцією та не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Свідок [PERSON] сусід, суду пояснив, що [PERSON] лежав у лікарні восени 2012 року та в січні 2013 року. Після першого курсу лікування [PERSON] був нормальний, розмовляв із ним, скаржився на здоров'я, казав що слабий. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона доглядала [PERSON] до поступлення в лікарню 05.11.2012року був нормальний. [PERSON] самостійно себе обслуговував та доглядав себе. [PERSON] у всьому допомагав. Свідок [PERSON] сваха, суду пояснила, що після лікарні вона запитувалася [PERSON] про майно, на що останній відповідав, що все буде добре. Коли вона приходила в січні 2013 року, то [PERSON] впустив її, пропонувала [PERSON] йти до жінки, але він відповів, що є жінка, яка його доглядає. Вважає що [PERSON] був не адекватний. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживала з [PERSON] близько вісім місяців. [PERSON] був ослаблений фізично, але все розумів. Після виписки з лікарні в листопаді 2012року - був нормальний, читав газети, грав у карти, сам ходив по квартирі, дивився телевізор, розказував їй про те, що ходив на рибалку. [PERSON] хотів переписати майно [PERSON] [PERSON] давав гроші та все купляв. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працював разом із [PERSON] та [PERSON] В жовтні 2012року бачив [PERSON] на вул.Стуса в м.Калуші («п'ятачок»). [PERSON] скаржився на погане самопочуття. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він приятелював із [PERSON], навідувався до нього до дому. Наприкінці жовтня 2012 року вони разом були на рибалці. В грудні 2012 року навідався до [PERSON] до дому. Двері відчинив сам [PERSON] Останній розповів, що майно заповів [PERSON], так як той доглядає на ним. [PERSON] був цілком адекватний, але ослаблений фізично. [PERSON] тиждень свідок знову навідався до [PERSON], а також перед новим роком. Однак будь-яких змін у поведінці не бачив. Свідок [PERSON] пояснив суду, що будучи в лікарні з ним лежав [PERSON] Останній був слабим фізично, але все розумів. Вони спілкувалися між собою, грали карти, газети читали. [PERSON] негативно відзивався про дружину. Запам'ятав, що приходила дружина [PERSON] одного разу в лікарню і сварилася із [PERSON], казала щоб віддав ключі від квартири і не переписував квартиру на [PERSON] Свідок [PERSON] колишня дружина, суду пояснила, що у [PERSON] була погана пам'ять, бував не адекватний. [PERSON] родину до квартири не пускав, лікарства вона залишала сусідам. Свідок [PERSON] дільничний терапевт, суду пояснила, що у 2012 р. пішла на виклик, оглянувши [PERSON] запропонувала йому лягти в лікарню, однак він відмовився. У психіатра на обліку не перебував, психічних відхилень не було, був повністю адекватний при памяті, міг керувати та усвідомлювати свої дії. Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Як вбачається із пояснень свідків, померлий [PERSON] повністю розумів їх, усвідомлював свої дії і керував ними, однак у висновках експерта зазначено, що [PERSON] на період часу посвідчення заповіту 30.11.2012 р. перебував в стані, при якому був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними, а тому суд приходить до переконання, що [PERSON] хоча і спілкувався чи вів себе адекватно, однак був хворий на момент складення заповіту, а тому даний правочин слід визнати недійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved