Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON], її мати [PERSON], дочка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані у не приватизованій квартирі [ADDRESS]. Приблизно у 2000 році відповідач [PERSON] поїхала на постійне місце проживання в США, в м. Сан-Франциско. З того часу і по теперішній час відповідач у квартирі не проживає, що підтверджується актами Житлово-експлуатаційної контори від 02.10.2009 р., від 17.11.2009 р., 29.04.2016 р., від01.07.2016 р., від 12.09.2016 р. та не сплачує комунальні послуги. На підстав положень ст.ст. 71, 72 ЖК України позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, та не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих для суду причин, про На підставі положень ст. 224-226 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно ордеру на житло № 74198 від 31 жовтня 1956 року виданого начальником Желищно-квартирного відділу Виконкому Міськради м.Києва отримано [PERSON], що є прадідом позивачу. Судом достовірно встановлено, що позивач проживає в [ADDRESS]. Згідно Довідки форми №3 від 16.11.2016 р. № 2286, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані чотири особи, в тому числі: [PERSON], [INFO] (дочка); [PERSON], [INFO] (онука), [PERSON], [INFO] (правнучка), [PERSON], [INFO] (сестра). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] добровільно залишила місце проживання, не проживає у квартирі [ADDRESS] без поважних причин більше 5 років, про свідчать акти про не проживання видані комісією ТОВ «ЖЕО-112» від 02.10.2009 р., 12.09.2016 р., 01.07.2016 р., 29.04.2016 р., від 17.11.2009 р. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби -протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік законодавством Союзу РСР і Української РСР може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк. Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В роз'ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Як зазначалось судом вище, відповідач не проживає тривалий час в квартирі [ADDRESS] та не несе витрат на її утримання. Матеріали справи не містять доказів щодо існування перешкод у відповідачу щодо користування спірним жилим приміщенням. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved