Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] пред'явила через суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 19 серпня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO], проте з листопада 2012 року сімейні відносини погіршилися, відповідач проживає окремо, кошти на її утримання не надає, хоча вона не працює у зв'язку з доглядом за дитиною до трьох років, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, наполягаючи на його задоволенні у повному обсязі з наведених у позові підстав, зазначивши, що з листопада 2012 року відповідач надавав кошти на утримання її та дитини від 300,00 грн. до 1000,00 грн. на місяць за її проханням, в тому числі з листопада 2013 року по лютий 2014 року щомісяця по 500,00 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині свого обов'язку утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, проте заперечував проти розміру аліментів в ? частині усіх видів заробітку, оскільки він ще має обов'язок утримувати свого малолітнього сина [PERSON], який потребує більших витрат ніж позивач, а його заробітна плата за вирахуванням податків складає близько 2200,00 грн. - 2300,00 грн. на місяць, тому просив стягувати з нього аліменти на утримання дружини не більше ніж 1/5 частину заробітку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, також і в разі розірвання шлюбу, що передбачено ч. ч. 4, 6 ст. 84 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19 серпня 2011 року перебувають у шлюбі, що зареєстрований Красногвардіським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №853 та підтверджується свідоцтвом про шлюб в копії (а.с. 4). Сторони є батьками народженої у цьому шлюбі дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, долученим до матеріалів справи в копії (а.с.6). На час розгляду справи сторони у справі проживають окремо, що визнано останніми в судовому засіданні. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], зареєстрований, проживає та перебуває на утриманні матері (позивача), що підтверджується довідкою ОСББ «Проспект 143» (а.с.17) В судовому засіданні встановлено, що позивач не працює, у зв'язку з народженням дитини знаходиться на обліку в УПСЗН Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради та отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до трьох років в розмірі 130,00 грн. на місяць та одноразова допомоги при народженні дитини в розмірі 759,17 грн. на місяць, про що свідчать довідки Управління від 12 лютого 2014 року за №335 та №334, долучені до матеріалів справи (а.с.21,22). Відповідач є працездатною особою і знаходиться в трудових правовідносинах з Дніпропетровським національним університетом ім. Олеся Гончара, де працює на посаді старшого викладача кафедри фізичної культури та з серпня 2013 року по січень 2014 року загальна сума нарахованого йому заробітку без утримання податків і зборів склала 19940,49 грн., що підтверджується довідкою про доходи №554/228 від 20 лютого 2014 року (а.с.27). Інших доходів відповідач не має та окрім дружини та сина особи на його утриманні не перебувають, що визнано останнім у судовому засіданні. Встановивши наведені обставини, суд одночасно зважає на положення ч. 2 ст. 84 та ч. 2 ст. 85 СК України, які є спеціальними до виниклих між сторонами за цим позовом правовідносин, та відповідно до закону в даному випадку право на утримання не залежить від того, чи працює особа, та від її матеріального стану. При ухваленні рішення для суду є визначальним те, що дитина не досягла трьох років, дитина мешкає разом із матір'ю, та матір дитини нею опікується. За правилами ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Вирішуючи спір про розмір аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, суд виходить з положень ч.1 ст.80 СК України, які передбачають можливість присудження за рішенням аліментів одному з подружжя у частці від заробітку (доходу), та враховує матеріальне становище платника аліментів, який має постійну роботу та сталий дохід, стан здоров'я платника аліментів, що є задовільним, відсутність інших непрацездатних осіб на утриманні відповідача окрім дитини та дружини, матеріальне становище одержувача аліментів (позивача), яка не працює у зв'язку з доглядом за дитиною і власних доходів не має, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, розмір матеріального щомісячного утримання, яке надавалося добровільно, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а, відтак, на переконання суду, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/5 частини від заробітку щомісяця, що буде справедливим та співмірним. При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що ним надаються кошти на утримання дитини та інші витрати, купуються речі та продукти харчування дитині, як підставу для відмови у позові, оскільки такі виплати проводяться не на користь позивача, а на утримання дитини і підлягають цільовому використанню на нагальні потреби дитини в харчуванні, лікуванні, одязі, тоді як аліменти на утримання дружини мають своєю ціллю забезпечення жінки через відсутність у нею можливості одержувати власні доходи на особисті потреби, зокрема, з ведення господарства, за зайнятістю доглядом за дитиною після народження і до досягнення нею трьох років. В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial