Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить: - визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; - виключити відомості про батька - [PERSON] із актового запису про народження дитини, [PERSON] , [INFO] ; - внести відомості до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши його батьком дитини; - змінити прізвище та по-батькові дитини на [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначається, що з листопада 2017 року позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] . Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, батьком дитини записаний [PERSON] , так як [PERSON] перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі. Оскільки позивач є біологічний батько дитини, на даний час проживає із нею, займається вихованням та матеріальним утримання, то бажає визначити своє батьківство та внести відповідні зміни до актового запису про народження дочки. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року дану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення виявлених у ній недоліків. 06 лютого 2020 року на виконання вимог ухвали суду від 28 січня 2020 року позивачем подано позовну заяву. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області 21 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2020 року у даній справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, у тому числі шляхом публікації оголошення на вед-порталі судової влади. Причини неявки суду не повідомлені. Відповідач Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання представника не направив, 09 вересня 2020 року до суду надійшов лист від виконуючого обов`язки начальника відділу Стародуб С.А. про розгляд даної справи без участі представника відділу. Третя особа служба у справах дітей Броварської міської ради Київської області у судове засідання представника не направила, у матеріалах справи містяться пояснення по суті даного позову, в яких третя особа просить суд розглянути дану справу без участі її представника. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 20 грудня 2016 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 26 вересня 2019 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [INFO] у місті Бровари Київської області народилася [PERSON] . Мати - [PERSON] . Батько - [PERSON] . Згідно із частиною першою статті 122 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно із частиною другою статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з вимогами частини першої статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. На підставі статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і фізичний розвиток, забезпечити одержання нею повної загальної середньої освіти, готовити дитину до самостійного життя. Преамбула та статті 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. Статті 3, 4 Декларація про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей...», прийнята резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачає, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Згідно із пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У рамках даної справи судом призначалася судова молекулярно-генетична експертиза. Відповідно до висновку експерта відділення судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-150-2020 від 03 серпня 2020 року вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , складає величину не менш ніж 99,99 %. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд приймає до уваги вищевказаний висновок експерта, так як він є мотивованим та обґрунтованим. Обставин, які б спростовували вищевказаний доказ у справі, судом при розгляді справи по суті здобуто не було. З огляду на викладене, суд вважає підтвердженим належними та допустимими доказами біологічне батьківство позивача відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Звернення позивача до суду із даним позовом здійснено із дотриманням вимог статті 129 СК України щодо позовної давності в один рік до вимог про визнання батьківства. Відповідно до вимог статті 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно п. 2.16.4 Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Outcome: approved