Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

У січні 2018 року публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (далі Страховик) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди в регресному порядку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що згідно договору добровільного страхування транспортного засобу серії УБ № 1002187 від 06 травня 2014 року, [PERSON] застрахувала автомобіль Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2010 року випуску, у відкритому акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Харківського відділення Харківської обласної дирекції НАСК «Оранта», у тому числі і від такого страхового випадку, як пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди. 05 листопада 2014 року, на перехресті пр. 50-річчя ВЛКСМ та вул.Салтівське шосе у м.Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керування водія [PERSON] та автомобіля Niva Chevrolet, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті якої застрахований автомобіль був пошкоджений. На підставі заяви [PERSON] про страхову виплату від 06.11.2014 року, остання отримала страхове відшкодування за страховим випадком у розмірі 73\~716 ,73 грн. та на рахунок ТОВ « Автоарт» було перераховано страхове відшкодування в сумі 54954,89 грн. Оскільки дії [PERSON], згідно ухвали Московського районного суду м.Харкова від 02.02.2015 року, знаходилися у причинному звязку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди, позивач просив стягнути з нього в порядку регресу 128\~671,62 грн. та сплачений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву згідно якої прохав розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у\~відкрите судове\~засідання не\~зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом строк і порядок, відповідно до ст.128 ч. 8 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення. У відповідності до ст.ст. 280, 223 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Як свідчить ст.1166 ЦК України , майнова шкода завдана неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода , завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору добровільного страхування транспортного засобу серії УБ № 1002187 від 06 травня 2014 року, [PERSON] застрахувала автомобіль Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2010 року випуску, у відкритому акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Харківського відділення Харківської обласної дирекції НАСК «Оранта», у тому числі і від такого страхового випадку, як пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до умов укладеного договору, страхову суму встановлено в сумі 190\~000,00 грн., а безумовну франшизу в розмірі 1 % від страхової суми. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку; франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п. 2.3.15 Договору добровільного страхування транспортного засобу серії УБ № 1002187 від 06 травня 2014 року (далі - Договір страхування), дорожньо-транспортна пригода подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. 05 листопада 2014 року, на перехресті пр. 50-річчя ВЛКСМ та вул.Салтівське шосе у м.Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керування водія [PERSON], та автомобіля Niva Chevrolet, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті якої вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною вказаної ДТП є порушення [PERSON] вимог п.16.11 ПДР України, а саме: виконуючи лівий поворот з другорядної дороги - пр.50 річчя ВЛКСМ на вул.Салтівське шосе у м.Харкові, маючи об'єктивну можливість перед в'їздом на перехрестя оглянути проїзну частину вул.Салтівське шосе з двох сторін, не дав дорогу автомобілю\~Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням\~[PERSON], який рухався по головній дорозі - вул.Салтівське шосе, зліва направо по ходу руху автомобіля\~Niva Chevrolet, державний реєстраційний номер [NUMBER], та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого водію [PERSON], згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1107-А/14 від 28.11.2014 року, заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я у вигляді перелому правої таранної кістки. Факт порушення відповідачем правил дорожнього руху підтверджений ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2015 року, яка набрала законної сили. 06 листопада 2014 року, [PERSON] звернулася до позивача з заявою про страхову виплату. За результатами розгляду заяви, позивачем, на підставі розрахунку страхового відшкодування від 26 листопада 2014 року та страхового акту № СТО-14-9555/1 було здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок потерпілої особи у розмірі 73\~716,73 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 73958 від 24.12.2014 року. 16 грудня 2014 року та 22 січня 2014 року, з метою виявлення скритих дефектів, було проведено додаткові огляди транспортного засобу, Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER], та складено відповідні протоколи (акти) огляду транспортного засобу. Відповідно до п.13.5 Договору страхування, за цим договором відшкодуванню підлягають документально підтверджені прямі збитки, заподіяні страхувальнику внаслідок настання страхового випадку. Згідно до п.13.6.3 вказаного договору, у разі пошкодження застрахованого транспортного засобу розмір збитку може визначатися страховиком на підставі деталізованого документа узгодженої зі страховиком СТО (наряд-замовлення, рахунок-фактура, кошторис, ремонтна калькуляція, тощо), який до початку проведення ремонтно-відновлювальних робіт попередньо погоджується у письмовій формі зі страховиком. У такому разі на підставі заяви страхувальника або вигодонабувача страхове відшкодування здійснюється на рахунок СТО, що видав відповідний документ. Відповідно до наданого страхувальником рахунку-фактури № 1-00000289 від 22 січня 2015 року, складеного товариством з обмеженою відповідальністю «Автоарт», вартість відновлюваного ремонту застрахованого автомобіля Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 131\~721,62 грн.. 03 лютого 2015 року, на підставі розрахунку страхового відшкодування від 30 січня 2015 року та страхового акту № СТО-14-9555/2 на рахунок ТОВ «Автоарт» було перераховано страхове відшкодування в сумі 54\~954,89 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5090 від 03.02.2015 року. Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування, здійсненого на користь [PERSON] за страховим випадком, що мав місце 05 листопада 2014 року у м.Харків на перехресті пр. 50-річчя ВЛКСМ та вул. Салтівське шосе, становить 128\~671,62 грн.. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1930,07 грн., що підтверджено квитанцією про сплату, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved