Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Дніпровської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ричка Катерина Юріївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , [INFO] . Єдиним спадкоємцем першої черги є позивач [PERSON] , син померлої. Заповіту [PERSON] не залишала. 05.08.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рички К.Ю. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рички К.Ю. від 05.08.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропущенням строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вказав, що встановлений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для звернення із заявою про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, з огляду на наступне. По-перше, позивач з 03.03.2008 року постійно проживає в Федеративній Республіці Німеччина та відповідно, на момент відкриття спадщини, не міг одразу прибути до місця відкриття спадщини - м. Дніпра Україна, оскільки не мав коштів на проїзд, у зв`язку з чим саме перебування позивача за кордоном було реальною перешкодою для своєчасного звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. По-друге, Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID- 19, спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року по 22 травня 2020 року на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2», та етапів послаблення протиепідемічних заходів» на всій території України було продовжено дію карантину з 22.05.2020 року по 31.07.2020 рік включно, що унеможливлювало до 31.07.2020 року в`їзд в Україну позивача. По-третє, до 01 серпня 2020 року позивач не міг виїхати з Федеративної Республіки Німеччини до України у зв`язку з карантинним обмеженнями, які були встановлені на території Федеративної Республіки Німеччини у зв`язку з всесвітньою пандемією СОVID-19, спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2» Вважає повністю підтвердженим поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, а саме перебування тривалий час за кордоном, відсутність коштів на проїзд до України та всесвітня пандемія СОVID-19, спричинена коронавірусом «SARS-CoV-2», у зв`язку з якою були встановлені карантинні обмеження на в`їзд до України та виїзд з інших країн. Зазначив, що усі ці обставини реально позбавили його можливості вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач вважає причини пропуску поважними, у зв`язку з чим просив суд: визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном на 3 (три) місяці після набранням рішенням суду законної сили. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020 року справа розподілена судді Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П. від 03 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. 29.09.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали. Вказали, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин, які слугували перешкодою для подання заяви до нотаріуса. Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. 03.11.2020 року від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі в яких вказав, що після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] залишилася 1/5 частина квартири [ADDRESS] . Зазначену 1/5 частину квартири матір позивача прийняла у спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки проживала з нею на час її смерті, але оформити свої спадкові права за життя вона не встигла. При зверненні позивача 05.08.2020 року з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, він вперше вніс відомості до Єдиного реєстру щодо спадкодавця [PERSON] , інших спадкоємців не має. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2020 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів по справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з наведених в відзиві підстав. Третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ричка К.Ю.в судове засідання не з`явилася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину [ADDRESS] , що належала їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 травня 1993 року Виконкомом міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 19 травня 1993 року № И-261. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] була її донька [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки на момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 05 серпня 2020 року за №14/5-8706, за наявними даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 31.03.1975 року по 29.09.2006 року. На день смерті [PERSON] за зазначеною адресою зареєстрована донька [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 05 серпня 2020 року за №14/5-8706, за наявними даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 29.06.1999 року по теперішній час. Інші зареєстровані особи за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) - відсутні. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до спадкової справи № 5/2020, заведеної приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка К.Ю. 05 серпня 2020 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з заявою про прийняття спадщини 05 серпня 2020 року звернувся її син [PERSON] (а.с. 70-87). Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05 серпня 2020 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка К.Ю. відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропущенням ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Роз`яснено, що продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а також факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем вирішується в судовому порядку. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15. Звертаючись з позовом, позивач [PERSON] посилався на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, так як він з 03.03.2008 року постійно проживає в Федеративній Республіці Німеччина та не зміг вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, оскільки саме перебування тривалий час за кордоном, відсутність коштів на проїзд до України та всесвітня пандемія СОVID-19, спричинена коронавірусом «SARS-CoV-2», у зв`язку з якою були встановлені карантинні обмеження на в`їзд до України та виїзд з інших країн, усі ці обставини реально позбавили позивача вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується наданими доказами по справі. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини всесвітню пандемію СОVID-19, спричинену коронавірусом «SARS-CoV-2», у зв`язку з якою були встановлені карантинні обмеження на в`їзд до України та виїзд з інших країн, тому доходить висновку, що зазначені обставини перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи, що судом визнано поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] ,після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, а саме визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на три місяці з дня набрання рішення законної сили.

Outcome: approved