Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

У січні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому після уточнення просила визнати за собою на право власності на легковий пасажирський автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 115CDI 2009 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] та легковий автомобіль універсал CITROEN BERLINGO 2011 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] .Разом з тим у позові просила визнати за [PERSON] право власності на легковий автомобіль RENAULT KANGOO 2006 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] та легковий автомобіль MITSUBISHI PAJERO 2008 року випуску, срібного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , а також стянути з [PERSON] на свою користь різницю у вартості долей спільного майна подружжя у розмірі 133782,32 грн. Судові витрати між позивачем та відповідачем поділити порівну. В обґрунтування позову зазначає, що 26.12.1987 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10.09.2015 року у справі № 334/6080/15-ц розірвано. Під час шлюбу подружжям було придбано чотири автомобілі, а саме: легковий пасажирський MERCEDES-BENZ VITO 115CDI 2009 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , який 27.03.2012 року зареєстрований на ім`я [PERSON] ; легковий універсал CITROEN BERLINGO 2011 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , який 15.04.2011 року зареєстрований на ім`я [PERSON] ; легковий універсал RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , який 18.12.2013 року зареєстрований на ім`я [PERSON] ; позашляховик MITSUBISHI PAJERO 2008 року випуску, срібного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , який 13.02.2008 року зареєстрований на ім`я [PERSON] Позивачка у позові зазначила, що автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 115CDI та автомобіль CITROEN BERLINGO знаходяться у її користуванні та в користуванні їхнього з відповідачем сина, в той час як автомобілі RENAULT KANGOO та MITSUBISHI PAJERO знаходяться в користуванні відповідача. Згідно звіту № 04570 про оцінку транспортного засобу від 30.03.2018 р., ринкова вартість автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 115CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 231694,20 грн. Згідно звіту № 04580 про оцінку транспортного засобу від 03.04.2018 р., ринкова вартість автомобіля CITROEN BERLINGO, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 237286,90 грн. (двісті тридцять сім тисяч двісті вісімдесят шість гривень 90 копійок). Вартість автомобілів, які знаходяться в користуванні відповідача позивачка встановлювала за даними інтернет-сайту з продажу автомобілів Auto.ria.com. Тож, середня вартість на автомобілів, які знаходяться в користуванні відповідача, складає: автомобіль RENAULT KANGOO 2006 року випуску - від 3700,00 дол. США до 7000,00 дол. США, а отже, середня вартість на вказаний автомобіль складає 5350,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на день підписання первинного позову (16.01.2018 р.) за офіційним курсом Національного банку України становила 28.567664 х 5350 = 152837,00 грн. ; автомобіль MITSUBISHI PAJERO 2008 року випуску: від 12999,00 дол. США до 18500,00 дол. США, отже, середня вартість на вказаний автомобіль складає 15749,50 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на день підписання первинного позову (16.01.2018 р.) за офіційним курсом Національного банку України становить: 28.567664098765 х 15749,50 = 449926,42 грн. Отже, вартість двох автомобілів, які позивачка просить виділити їй на праві власності, а саме MERCEDES-BENZ VITO 115CDI 2009 року випуску та CITROEN BERLINGO 2011 року випуску складає 231694,20 + 237286,90 = 468981,10 грн. в той час як вартість двох автомобілів, які вона просить виділити відповідачу на праві власності, а саме RENAULT KANGOO 2006 року випуску та MITSUBISHI PAJERO 2008 року випуску складає 152837,00 + 449926,42 = 602763,42 грн. Тобто, різниця у вартості долей спільного майна подружжя складає: 602763,42 - 468981,10 = 133782,32 грн., які позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 18.05.2018 року заява [PERSON] про забезпечення позову була задоволена та на автомобілі CITROEN BERLINGO 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , легковий універсал RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] та позашляховик MITSUBISHI PAJERO 2008 року випуску, срібного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , які зареєстровані на ім`я [PERSON] було накладено арешт та заборонено всім реєстраторам регіональних сервісних центрів Міністерства внутрішніх справ вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження вказаних автомобілів. Вказана справа перебувала в провадженні судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісакова Д.О. На підставі Розпорядження керівника апарата суду № 107 від 06.11.2018 року, вказана справа Протоколом повторного авто розподілу судової справи між суддями була передана на розгляд судді Турбіній Т.Ф. 31.10.2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача адвокат Степаненко Т.В. про долучення до матеріалів справи доказів вартості автомобілів RENAULT KANGOO та MITSUBISHI PAJERO, згідно яких вартість зазначених автомобілів станом на 22.09.2019 року складає 128038,35 грн. та 333202,16 грн. відповідно. Також у вказаному клопотанні просять долучити до матеріалів справи звіти про вартість автомобілів MERCEDES-BENZ VITO та CITROEN BERLINGO, згідно яких вартість транспортних засобів складає 248755,30 грн. та 215856,20 грн. відповідно. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. В судове засідання позивачка не з`явилась. Представник позивачки адвокат Степаненко Т.В. в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Просила при винесенні рішення врахувати надані у клопотанні від 31.10.2019 року звіти щодо вартості автомобілів станом на 22.08.2019 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень та відзив на позов не надав, з заявою про розгляд справи без його участі до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вислухавши думку представника позивача, вивчивши надані письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 23 Постанови пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ч.1,3 ст. 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно пунктів 2, 3, 4 частини 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Судом встановлено, що сторони 26.12.1987 року у Виконкомі Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області уклали шлюб, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2015 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (серії [NUMBER] ) та рішенням (справа № 334/6080/15-ц). Під час шлюбу подружжям було придбано майно, до складу якого увійшли автомобілі: MITSUBISHI PAJERO ЗНГ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER] , з 13.02.2008 р. зареєстрований за [PERSON] ; CITROEN BERLINGO, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2011 року випуску, білого кольору, кузов № [NUMBER] , з 15.04.2011 року зареєстрований за [PERSON] MERCEDES-BENZ VITO 115CDI, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER] , з 14.03.2012 року зареєстрований за [PERSON] ; RENAULT KANGOO , державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску, білого кольору, кузов № [NUMBER] , з 18.12.2013 року зареєстрований за [PERSON] , що підтверджується Листом регіонального сервісного центру в Запорізькій області № 31/8-2385 від 14.05.2018 року. Зі слів позивачки, які не були спростовані відповідачем, автомобілі MERCEDES-BENZ VITO 115CDI та автомобіль CITROEN BERLINGO знаходяться у її користуванні, автомобілі RENAULT KANGOO та MITSUBISHI PAJERO знаходяться в користуванні відповідача. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Згідно ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Частиною 3 ст. 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. З матеріалів справи вбачається, що для встановлення вартості автомобілів, належних позивачу та її колишньому чоловіку [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя, позивачка 22.10.2019 року звернулася до СОД [PERSON] із заявою про проведення авто товарознавчого дослідження зазначених вище автомобілів. Згідно Довідки від 22.08.2019 року, наданої СОД [PERSON] середня ринкова вартість автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO ЗНГ, 2007 року випуску, об`ємом двигуна 2972 см.куб станом цін на 22.08.2019 року на ринку України складає 333202,16 грн. (13220 доларів США х 25,2044 грн. = 333202,16 грн.). Згідно вказаної довідки, середня ринкова вартість автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1461 см.куб станом цін на 22.08.2019 року на ринку України складає 128038,35 грн. (5080 доларів США х 25,2044 грн. = 128038,35 грн.). Згідно Звіту № 10/78 про незалежну оцінку колісного транспортного засобу від 22.10.2019 року, ринкова вартість автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 115CDI, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER] складає 211442,01 грн. Згідно Звіту № 10/79 про незалежну оцінку колісного транспортного засобу від 22.10.2019 року, ринкова вартість автомобіля CITROEN BERLINGO, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2011 року випуску, білого кольору, кузов № [NUMBER] складає 184327,77 грн. Згідно частин 1, 2, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки згідно наданих нею письмових доказів різниця у вартості автомобілів право власності на які вона просить визнати за собою, та вартості автомобілів, право власності за якими вона просить визнати за відповідачем, складає 65470,73 грн. Так, згідно вищезазначених оцінок вартості майна СОД [PERSON] , вартість автомобілів право власності на які позивачка просить визнати за собою, а саме: MERCEDES-BENZ VITO 115CDI, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER] складає 211442,01 грн. та CITROEN BERLINGO, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2011 року випуску, білого кольору, кузов № [NUMBER] складає 184327,77 грн., що разом становить 395769,78 грн. В свою чергу, згідно вищезазначеної Довідки щодо вартості автомобілів СОД [PERSON] вартість автомобілів право власності на які позивачка бажає визнати за відповідачем, а саме: MITSUBISHI PAJERO ЗНГ, 2007 року випуску, об`ємом двигуна 2972 см.куб складає 333202,16 грн. та автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, об`ємом двигуна 1461 см.куб складає 128038,35 грн., що разом становить 461240,51 грн. Тобто, загальна вартість автомобілів, право власності на які позивачка просить визнати за собою є меншою за загальну вартість автомобілів, право власності за якими позивачка просить визнати за відповідачем на 65470,73 грн., які на підставі вищевказаного підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з вищенаведених підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивачкою по справі було сплачено судовий збір у розмірі 6027,64 грн., а тому з відповідача підлягають стягненню на її користь грошові кошти в рахунок відшкодування 50% розміру сплаченого судового збору у розмірі 3013,82 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved