Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Врадіївської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку. Позивачка зазначила, що 16.08.2007 року вона отримала в дар за нотаріально посвідченним договором дарування житловий будинок з надвірними спорудами який розташований в [ADDRESS], від [PERSON] якій і належав на праві власності зазначений будинок. Отримавши право власності на житловий будинок, вона не отримала право власності на земельну ділянку оскільки нотаріус не вказала про це в договорі дарування. В результаті чого вона не може оформити земельну ділянку під подарованим будинком. Земельна ділянка під вищевказаним будинком належала на праві власності [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю. Посилаючись на зазначене позивачка просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 25 га для обслуговування житлового будинку в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області по вул. Котовського,37. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, які зазначені в позовній заяві. Представник відповідача Врадіївської селищної ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву, в якій просить розглядати дану цивільну справу в його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,25 га по [ADDRESS] Третья особа - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Врадіївському районі Миколаївської області в судове засідання не з'явився, але направив заяву, в якій просить розглядати дану цивільну справу без представника відділу Держземагенства у Врадіївському районі та не заперечує проти задоволення позову [PERSON] Аналізуючи докази надані сторонами та їх пояснення, суд визнав доведеними такі факти: - Земельна ділянка, що розташована в [ADDRESS] площею 0,25 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарчими будівлями та спорудами зареєстрована на праві приватної власності на землю за [PERSON], на підставі рішення виконкому Врадіївської сельщної ради Миколаївської області від 23.03.1994 року №42. (державний акт на право приватної власності на землю № 00000001 від 19.09.1994 року, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 196/08 - 04 від 21.01.2014 року); - Згідно нотаріально посвідченого договору дарування від 16.08.2007 року гр. [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок за [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями та спорудами ( зазначений договір дарування); - В період часу з 1944 року по 1982 рік [PERSON] працювала в колгоспі « Україна» рядовою бригади № 5 (довідка із СТОВ агрофірма «Україна» від 28.01.2014 року № 22); - [INFO] року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 10.02.2011 року); - Згідно інформаційного листа приватного нотаріуса Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] від 24.01.2014 року № 17/01 - 16, [PERSON] рекомендовано звернутися в суд для вирішення питання щодо визнання права власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового в [ADDRESS] Встановлені в судовому засіданні факти вказують на те, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнаня права власності на майно за обдарованим відповідно до договору дарування. Приписами ч. 1 ст. 717, ч. 2 ст. 719 ЦК України передбачено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крімбагатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначеннявобсязітанаумовах,встанов ленихдляпопередньогоземлевласника(зе млекористувача). Відповідно до ч.1 ст. 120 Земельного Кодексу України( в редакції закону 2001 року), що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення. У п. 7 розділу 10 « Перехідних положень» Земельного Кодексу України зазначено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. При отриманні [PERSON] земельної ділянки 0,25 га в [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Врадіївської сельщної ради Миколаївської області від 23.03.1994 року, [PERSON] отримала зазначену земельну ділянку в таких розмірах у відповідності до ч. 2 ст. 67 ЗК України (в редакції закону 1990 року) якою передбачалося, що розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара. Як, вбачається з наявних в справі матеріалів та встановлених в судовому засіданні фактів, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Врадіївської селищної ради Миколаївської області від 23.03.1994 року № 42 було передано у власність земельну ділянку площею 0,25 га в [ADDRESS] та видано державний акт на право власності на землю № 00000001 від 19.09.1994 року. 16.08.2007 року гр. [PERSON] на підставі договору дарування подарувала [PERSON] житловий будинок за [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями та спорудам. При укладені договору дарування житлового будинку не було вирішене питання про відчуження земельної ділянки, на якій розташований будинок та яка знаходиться за вказаною вище адресою. Наведені вище обставини на норми права дають підстави суду дійти висновку, що в наслідок набуття права власності на будинок позивачка набула й право власності на земельну ділянку на якій цей будинок розташований та яка призначена для його обслуговування (зі збереженням її цільового призначення), оскільки договором з приводу відчуження будинку не було визначено долю земельної ділянки на якій він розташований. При прийняті рішення, суд керується роз'ясненнями п.п. «Г», п.п. «Ґ» п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими як такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved