Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У серпні 2021 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 08.08.2018 року між ним та відповідачкою по даній справі - [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого він надав, а відповідач отримала грошову суму у розмірі 300 000,00 грн., про що відповідачем власноручно було написано розписку. Строк повернення суми позики був визначений не пізніше 08.09.2018 року. До теперішнього часу відповідач борг не повернула. На усні звернення позивача добровільно повернути борг відповідач не реагує, ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов`язання. У зв`язку із зазначеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом і просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 08.08.2018 у сумі 300 000,00 грн. та 300 000,00 грн. штрафу за невиконання договору. 12.08.2021 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що вона має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Відповідачу була направлена ухвала про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відзиву та клопотань до суду вона не надала, в судове засідання не з`явилася, хоча судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надала. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у її відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з нормами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник, як передбачено статтею 1049 ЦК України, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Із наявного у матеріалах справи договору позики (а.с. 5) вбачається, що між сторонами по даній справі - позивачем [PERSON] , який діяв як позикодавець, з однієї сторони, та відповідачкою - [PERSON] , яка діяла як позичальник, з другої сторони, 08.08.2018 р. був укладений договір позики, згідно якого відповідачка взяла у борг у позивача грошові кошти у сумі - 300 000 грн., зі строком повернення - не пізніше 08.2018 р. Пунктом 3 цього договору сторони визначили, що у випадку прострочення повернення суми позики позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день прострочення. Вказане підтверджується також наявною у матеріалах справи розпискою від 08.08.2018 р. (а.с. 6). Враховуючи встановлені обставини справи та вищенаведені вимоги закону, суд прийшов до висновку, що відповідач порушила грошове зобов`язання та має повернути позивачу позику в сумі 300 000,00 грн. та 300 000,00 грн. штрафу за невиконання договору, відповідно до п.3 договору. Згідно ст. 526 ЦУ України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України за порушення зобов`язання настають наслідки встановлені договором або законом. Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6 000,00 гривень.

Outcome: approved