Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій зазначає, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2013 року, але з жовтня 2014 подружні стосунки припинені, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідач є його матір'ю. Дитина проживає з позивачем і дитина потребує коштів на утримання, але відповідач коштів на утримання сина не платить. Зазначеними діями відповідач порушила її права і просить стягнути на її користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.2-3). Позивач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує свої вимоги і просить суд позов задовольнити. (а.с.26) Відповідач в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує та підтримує позов в повному обсязі. (а.с.27) Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2013 року, у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], син проживає разом з позивачем, відповідач є його матір'ю. (а.с.7-9). У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України та роз'ясненням п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. По матеріальному стану відповідач має надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Відповідач не працює, коштів на утримання дитини не надає, інші стягнення на аліменти у відповідача відсутні. Зазначеними діями відповідач порушує права дитини. Таким чином, з урахуванням інтересів дитини, матеріального становища відповідача, суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір суд компенсує за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved