Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

У серпні 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов Державного підприємства «Головний навчально-методичний центр Держпраці» (надалі по тексту - позивач) до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач), у якому просив суд стягнути на свою користь відшкодування збитків, завданих у результаті ДТП, у розмірі 25 504,42 грн., вартість витрат на проведення автотоварознавчої експертизи за фактом ДТП у розмірі 600,00 грн. та суму судових витрат у розмірі 1 762,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 серпня 2015 року о 16 годині 30 хвилин в м. Києві на вул. Щусєва [PERSON] , керуючи автомобілем «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Skoda Superb» д.н.з. [NUMBER] , який знаходиться на балансі державного підприємства «Головний навчально-методичний центр Держпраці» та котрим на підставі наказу від 12.04.2013 року № 37 «Про закріплення легкового автотранспорту» керував водій [PERSON] . У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди та дій відповідача обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна» відповідно до полісу № АІ/3758166 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.10.2014 року. 10 серпня 2015 року ТОВ «Автоцентр Київ», яке мало здійснювати ремонтні роботи і на території якого знаходився автомобіль «Skoda Superb» д.н.з. [NUMBER] , виставило ДП «ГНМЦ» рахунок-фактуру № 0000111901 на суму 25 504,42 грн., відповідно до якого позивач мав оплатити вартість деталей та робіт, необхідних для відновлення стану, у якому знаходився вказаний автомобіль до ДТП. З метою визначення вартості майнової шкоди, заподіяної в результаті дій відповідача за фактом ДТП, 13.10.2015 року позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності із заявою про проведення автотоварознавчої експертизи та виконання звіту по визначенню матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП. Позивач поніс витрати на її проведення в розмірі 600,00 грн. Відповідно до звіту № 4287 від 22.11.2015 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Skoda Superb» д.н.з. [NUMBER] у результаті ДТП, становить 24 789,91 грн. 24.04.2017 року позивачем була направлена претензія № 287 щодо відшкодування завданих збитків при ДТП, адресована відповідачу. Між тим, збитки, завдані внаслідок ДТП власнику автомобіля «Skoda Superb» д.н.з. [NUMBER] , а також витрати, понесені у зв`язку з проведенням автотоварознавчої експертизи не відшкодовані. Позивач вказує, що право на відшкодування шкоди заподіювачем є абсолютним, тому наявні підстави для задоволення позову, незважаючи на те, що відповідальність заподіювача шкоди застрахована. З урахуванням наведеного, позивач просив суд захистити його порушене право шляхом стягнення коштів з винної у ДТП особи відповідача на свою користь. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2019 р. стягнуто з [PERSON] на користь Державного підприємства «Головний навчально-методичний центр Держпраці» у відшкодування шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові кошти в розмірі - 24 789 грн. 91 коп., витрати у зв`язку з проведенням експертного дослідження в розмірі - 600 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 1762 грн. 00 коп., а всього в розмірі - 27 151 гривня 91 коп. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2020 р. заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року по цивільній справі за №761/30896/18 скасовано і призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав та вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, будучи повідомленим про дату і час судового розгляду справи належним чином (а.с. 125), в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 04.08.2015 року о 16 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] по вул.Щусєва в м.Києві, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Skoda Superb» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.13.1 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року була встановлена вина у вчиненні вказаного ДТП за відповідачем [PERSON] та притягнуто останнього до відповідальності в межах санкції ст. 124 КУпАП (а.с. 9-10). У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Власником автомобіля марки «Skoda Superb», д.н.з. [NUMBER] , є Головний навчально-методичний центр Держпромнагляду (а.с. 35). У відповідності до довідки від 03.08.2018 року №680, зазначений автомобіль обліковується на балансі Державного підприємства «Головний навчально-методичний центр Держпраці» з 26.10.2012 року (а.с. 36). На підставі наказу від 12.04.2013 року № 37 «Про закріплення легкового автотранспорту» автомобілем марки «Skoda Superb» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП керував водій [PERSON] (а.с. 30). Внаслідок вказаного ДТП автомобіль марки «Skoda Superb» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що доведено в судовому засіданні. Згідно відповіді МТСБУ №9-02/27743 від 28.09.2020 р. в ЦБД МТСБУ міститься інформація про єдиний, чинний на дату ДТП 04.08.2015 р. договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3758166 щодо забезпеченого автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] . Договір страхування був укладений страховиком ПрАТ «СК «Україна» зі страхувальником [PERSON] . До ЦБД МТСБУ страховиком за зазначеним договором внесено наступну інформацію: дата укладення договору - 16.10.2014 р., дата початку дії полісу - 16.10.2014 р., дата закінчення дії полісі - 15.10.2015 р., страхова сума за шкоду майну - 50000,00 грн, страхова сума за шкоду життю та здоров`ю - 100000,00 грн, франшиза - 500,00 грн. Крім цього, МТСБУ повідомило, що страховик ПрАТ «СК «Україна» позбавлений членств в МТСБУ з 01.07.2015 р. (а.с. 122) Крім цього, з загальнодоступних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 08.08.2019 р. було внесено запис про припинення ПрАТ «СК «Україна» на підставі судового рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 17.07.2019 р. №910/842/18 Господарський суд м. Києва. Ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Тобто, з 01.07.2015 р. ПрАТ «СК «Україна» позбавлений членства в МТСБУ, а 08.08.2019 р. було внесено запис про припинення ПрАТ «СК «Україна» на підставі судового рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 17.07.2019 р. №910/842/18 Господарський суд м. Києва. Тому, стягнення шкоди з ПрАТ «СК «Україна», внаслідок ДТП, не є можливим. 24.04.2017 року, позивачем було направлено на ім`я відповідача претензію № 287 щодо відшкодування завданих збитків при ДТП, що залишена ним поза увагою (а.с. 32). Як вбачається з висновку звіту №4287 від 22.11.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Superb» д.н.з. [NUMBER] станом на складає - 24 789,91 грн. (а.с.39-53). При цьому, позивачем у зв`язку з проведенням вказаного дослідження були сплачені кошти в сумі - 600 грн., що підтверджується платіжним дорученням №232 від 26.11.2015 року (а.с. 38), які пов`язані витратами на проведення експертизи, а тому вказана сума також підлягає стягненню з відповідача. З огляду викладене, на користь позивача з відповідача, як винної у вчиненні ДТП особи, підлягають стягненню згідно оцінки у відшкодування шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові кошти в розмірі 24 789,91 грн. та витрати у зв`язку з проведенням експертного дослідження в розмірі 600,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: partial