Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом з якого вбачається, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з грошових вкладів та ? частки будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Інші ? частки будинку належать [PERSON], колишній дружині батька. Відповідачка перешкоджає їй в отриманні свідоцтва про право на спадщину, шляхом утримання у себе правовстановлюючого документу на будинок. 21 червня 2013 року при розгляді справи про визнання права власності на спадкове майно за її позовом, відповідачка надала суду договір дарування від 21 липня 1980 року, укладений між нею та [PERSON], згідно з яким останній подарував [PERSON] належну йому ? частку будинку [ADDRESS], а також розписку, підписану [PERSON] про отримання ним грошей за подаровану частку будинку. Даний договір дарування не завірений нотаріально, а лише посвідчений Пролетарською селищною радою м. Макіївки. У неї є сумніви щодо правомірності укладеного договору від 21 липня 1980 року та розписки. Підписи, поставлені в договорі та в розписці, не співпадають з підписами, які її батько ставав в інших документах. Відповідачка скориставшись незадовільним станом здоров'я [PERSON], підробила його підпис. Просила по справі призначити почеркознавчу експертизу, визнати недійсними договір (дарування), посвідчений 21 липня 1980 року секретарем Пролетарської селищної ради м. Макіївки та розписку від 21 липня 1980 року про отримання грошей від [PERSON] за ? частку будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з грошових вкладів та ?? частки будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Інші ? частки будинку належать [PERSON], колишній дружині батька. Відповідачка перешкоджає їй в отриманні свідоцтва про право на спадщину, шляхом утримання у себе правовстановлюючого документу на будинок. 21 червня 2013 року при розгляді справи про визнання права власності на спадкове майно за її позовом, відповідачка надала суду договір дарування від 21 липня 1980 року, укладений між нею та [PERSON], згідно з яким останній подарував [PERSON] належну йому ? частку будинку [ADDRESS], а також розписку, підписану [PERSON] про отримання ним грошей за подаровану частку будинку. Даний договір дарування не завірений нотаріально, а лише посвідчений Пролетарською селищною радою м. Макіївки. Про існування вказаного договору дарування від 21.06.1980 р. їй було відомо і раніше. Фактично батько продав належну йому частину будинку [PERSON], а договір дарування оформили, щоб не витрачати зайві гроші. Батько знав про існування договору, а тому в договорі та розписці навмисно неправильно поставив свій підпис. Просила визнати недійсними договір (дарування), посвідчений 21 липня 1980 року секретарем Пролетарської селищної ради м. Макіївки та розписку від 21 липня 1980 року про отримання грошей від [PERSON] за ? частку будинку [ADDRESS]. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що [PERSON] добровільно подарував [PERSON] ? частку будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування, який підписав власноручно, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - Пролетарської селищної ради м. Макіївки Донецької області, у судове засідання не з'явився, згідно листа просив справу розглянути у його відсутність, рішення прийняти на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 27.03.1987 р. Гірницьким селищним РАЦСом м. Макіївки. (а. с. 12) Відповідно до договору, посвідченого 21 липня 1980 року Пролетарською селищною радою, [PERSON] подарував [PERSON] ? частку будинку [ADDRESS]. Договір зареєстровано в КП «БТІ м. Макіївки». (а. с. 13) Згідно свідоцтва про смерть, виданого 13.03.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO] року у віці 79 років. (а. с. 10) Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 21 червня 2013 року, яке набрало законної сили 8 жовтня 2013 року, в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - ? частку будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], відмовлено, з тієї причини, що на момент смерті спадкодавця зазначене майно йому не належало. (а. с. 8) Так, відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Відповідно до ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Із розписки, яка була підписана [PERSON], [PERSON] та двома свідками, вбачається, що [PERSON] 21 липня 1980 року отримав від [PERSON] 6000,00 рублів за належну йому ? частку будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 14) Судом встановлено, що нерухоме майно [PERSON] передано [PERSON] не безоплатно, отже договір дарування є удаваним, і суд розцінює укладений договір між [PERSON] та [PERSON] як договір купівлі - продажу. Згідно до ч. 2 ст. 235 ЦК України, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Під час укладення договору [PERSON] усвідомлював наслідки, які настануть після здійснення правочину. Після настання наслідків договору дарування протягом тридцяти років [PERSON] не оспорював договір та не звертався до суду з позовом про визнання його недійсним. Більш того, з січня 2008 року [PERSON] не мешкав у спірному будинку, що підтверджується заочним рішення Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 7 квітня 2009 року, яке набрало законної сили 17.04.2009 р. (а. с. 9) Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Позивач [PERSON] не є стороною договору дарування, її права при здійсненні правочину не були порушені, на момент укладення угоди вона була повнолітньою особою і не мала жодних прав на будинок, а тому [PERSON] взагалі не має підстав для звернення до суду із позовом про визнання договору, укладеного 21.07.1980 р. між [PERSON] та [PERSON], недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed