Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ «Європейський газовий банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], після уточнення якого в квітні 2016 року, просив стягнути з [PERSON], як з поручителя, 4198139.29 грн. заборгованості за кредитним договором, яка складається з несплаченого кредиту 1989929.20 грн.; несплачених в строк процентів за користування кредитом 896282.70 грн.; комісії 20000.00 грн., пені за несплачений кредит 970976.41 грн., пені по несплаченим процентам 313950.99 грн., пені за несплачену комісію 6999.98 грн. Позивач зазначав, що 14 лютого 2014 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Миргородський мясокомбінат №1» укладений кредитний договір № 811-140214, за яким банк надав позичальнику кредит у формі відкличної відновлювальної лінії з лімітом 2500000.00 грн., з процентною ставкою 27% річних, на строк з 14.02.2014 року по 27.01.2015 року. За умовами кредитного договору позичальник зобов»язався повернути отриманий кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом та пеню у порядку, розмірах та у строки, визначені цим договором та графіком погашення кредиту (п.4.3.1, п. 6.2). З метою забезпечення кредитних зобов»язань позичальника, 14 лютого 2014 року банк уклав з [PERSON] договір поруки №170-140214/П, за яким поручитель, [PERSON], зобовязується відповідати перед кредитором солідарно з ТОВ «Миргородський м»ясокомбінат №1» за своєчасне погашення кредиту в розмірі 2500000,00 грн. згідно кредитного договору № 811-140214 від 14.02.2014 р. Внаслідок невиконання ТОВ «Миргородський м»ясокомбінат №1» зобов»язання по погашенню кредиту, утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 4198139.29 грн., яку банк просить стягнути з відповідача [PERSON], як з поручителя по кредитному договору. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 травня 2016 року позов ПАТ «Європейський газовий банк» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» заборгованість за кредитним договором № 811-140214 від 14.02.2014 року у розмірі 125000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ПАТ «Європейський газовий банк» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього 125000 грн. заборгованості за кредитним договором і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (т.2 а.с.2-5). Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що 13 травня 2014 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Миргородський м»ясокомбінат № 1» укладений договір, яким внесено зміни до кредитного договору № 811-140214 від 14 лютого 2014 року без відома та без згоди [PERSON], який на день укладення договору про внесення змін до основного зобов»язання знаходився поза межами України. [PERSON] наголошує, що зазначений договір від 13 травня 2014 року підписаний не ним, а іншою особою, оскільки він перебував за межами України. Зазначає, що зміна строків повернення кредиту 20 листопада 2014 року замість 27 січня 2015 року, та заміна предмету застави на розміщені у ПАТ «Єврогазбанк» депозитні кошти [PERSON], призвело до збільшення обсягу відповідальності його як поручителя. [PERSON], посилаючись на практику Верховного Суду України та постанову Пленуму Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року, вказує, що скорочення терміну повернення кредиту засвідчує збільшення відповідальності поручителя, яке призводить до припинення поруки в силу ст. 559 ЦК України, а відтак, 13 травня 2014 року - у день укладення договору про внесення змін до кредитного договору № 811-140214 від 14 лютого 2014 року, правовідносини за договором поруки припинилися. [PERSON] зазначає, що позичальник за кредитним договором станом на 13 травня 2014 року не мав заборгованості перед ПАТ «Європейський газовий банк» і не порушував своїх зобовязань, що підтверджується наданим графіком погашення кредиту та розрахунком заборгованості, наданим самим позивачем. На думку [PERSON], суд першої інстанції безпідставно стягнув з нього 125000 грн. на користь ПАТ «Європейський газовий банк», оскільки ТОВ «Миргородський м»ясокомбінат № 1» та [PERSON] не мали перед банком заборгованості до 13 травня 2014 року, зважаючи, що згідно графіку погашення заборгованості перший платіж у 125000 грн. позичальник мав сплатити 30 вересня 2014 року, а після 13 травня 2014 року порука по кредитному договору вже була припинена. Борг, що міг утворитися після 13 травня 2014 року, тобто після припинення договору поруки, відповідача вже не стосується. В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Європейський газовий банк» просить апеляційну скаргу [PERSON] залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. У судове засідання сторони не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] апеляційну скаргу [PERSON] підтримала та пояснила, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 28 січня 2016 року визнано припиненим договір поруки № 170-140214/П від 14 лютого 2014 року, укладений між ПАТ «ЄВРОГАЗБАНК» та [PERSON], що підтверджує необгрунтованість вимог банку про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості і суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача на користь банку 125000 грн. на погашення кредиту за листопад 2014 р. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника [PERSON] [PERSON], дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Враховуючи положення ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги [PERSON] в частині стягнення з нього на користь ПАТ «Європейський газовий банк» 125000 грн. заборгованості за кредитним договором. Ухвалюючи рішення про стягнення з [PERSON] 125000 грн. заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Європейський газовий банк», суд першої інстанції виходив з того, що [PERSON] підписав договір поруки та добровільно взяв на себе фінансові зобовязання по сплаті кредиту разом з боржником. Згідно графіку погашення кредиту у листопаді 2014р. боржник мав сплатити 125000 грн., а тому саме ця сума підлягає стягненню з [PERSON], оскільки рішенням апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року у задоволенні вимоги [PERSON] про визнання відсутнім у Банку права на стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №811-140214 від 14 лютого 2014 року - відмовлено. Відтак, за висновком суду першої інстанції, згідно до ст. 16 ЦК України у Банку залишається право на захист свого особистого майнового права та інтересу в судовому порядку на час дії договору поруки. Проте, з таким висновком оскаржуваного рішення не погоджується апеляційний суд, з огляду на таке. Перевіряючи доводи скарги, апеляційним судом встановлено, що 14 лютого 2014 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Миргородський м»ясокомбінат №1» укладено кредитний договір №811-140214 за яким банк надав позичальникові кредит у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом 2500000.00 грн. зі сплатою 27% річних за користування кредитом на строк з 14.02.2014 р. по 27.01.2015 року (а.с. 9-13, Т.1). Відповідно до п. 2.4 кредитного договору щомісячна комісія за користування кредитом становить 0,05 % від суми кредиту або ліміту кредитної лінії, що визначена у п. 1.1 договору. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору забезпеченням зобовязань за договором є нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою м. Миргород Полтавської області, вул. Хорольська, 46-Б, а саме забійний цех А1, загальною плщею 917 кв.м; будівля охорони Б-1, загальною площею 16,6 кв.м, та транспортні засоби, що належать ТОВ «Комерційний центр «Афіто», відповідно до договору іпотеки № 1260-140214/1 від 14 лютого 2014 року (а.с. 58-63, Т. 1) та договору застави транспортних засобів № 1261-140214/А від 14 лютого 2014 року (а.с. 64-69, Т. 1 ), укладених між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Комерційний центр «Афіто» (т. 1 а.с.9-12). Як убачається з матеріалів справи, 14 лютого 2014 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та [PERSON] укладений договір поруки № 170-140214/П, за умовами якого поручитель [PERSON] зобов»язується відповідати перед Кредитором солідарно з ТОВ «Миргородський м»ясокомбінат №1» за своєчасне погашення кредиту в сумі 2500000 грн. (а.с. 14-15, Т.1). Пунктами 3.1, 3.2 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає за зобовязаннями перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків тощо. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручителю відомі всі умови кредитного договору № 811-140214 від 14 лютого 2014 року, укладеного між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Миргородський мясокомбінат № 1». Згідно з п. 2.1.1 договору поруки кредитор має право у разі невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором протягом одного робочого дня з дня невиконання предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ці вимоги є обовязковими для виконання протягом одного робочого дня з моменту отримання поручителем від кредитора повідомлення про невиконання боржником зобовязань за кредитним договором. Пунктом 2.4.1 договору поруки передбачено, що поручитель зобовязується виконати за боржника зобовязання за кредитним договором шляхом перерахування суми заборгованості боржника, вказаної кредитором, в рахунок погашення такої заборгованості, за реквізитами, вказаними в кредитному договорі, або іншими реквізитами, зазначеними кредитором, у строки, зазначені в п. 2.1.1 цього договору з моменту отримання від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобовязань за кредитним договором. У п.6.5 договору поруки міститься застереження про те, що доповнення та зміни умов Договору вносяться за згодою сторін та оформляються договором про внесення змін . Зазначені обставини в апеляційному суді ніхто не спростовував і не заперечував. Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що 13 травня 2014 року ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Миргородський мясокомбінат № 1» уклали договір про внесення змін до кредитного договору № 811-140214 від 14 лютого 2014 року, встановивши, що кредит надається на строк з 14 лютого 2014 року по 20 листопада 2014 року, замість періоду з 14 лютого 2014 року по 27 січня 2015 року, та передбачено заміну предмету застави по кредитному договору з нерухомого та рухомого майна на депозитні внески [PERSON] у сумі 110464,80 доларів США та 100330,97 євро, які розміщені в ПАТ «Європейський газовий банк» (а.с. 7, 75-78, Т. 1 ). ПАТ «Європейський газовий банк» не доведено суду першої інстанції і не надано доказів апеляційному суду на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] надавав свою згоду на внесення змін до кредитного договору, як і не доведено, що [PERSON] особисто підписав договір від 13 травня 2014 року про внесення змін до кредитного договору № 811-140214 від 14 лютого 2014 року. Отже, зважаючи на приписи ст. ст. 526, 553, 554, ч.1 ст. 559, 628, 651, 653 ЦК України, внаслідок внесення без відома та згоди поручителя ([PERSON]А.) змін до кредитного договору, що спричинило збільшення обсягу відповідальності поручителя за кредитним договором, договір поруки є припиненим в силу закону з 13 травня 2014 року, зважаючи на правові позиції Верховного Суду України у справах № 6-69цс11, № 6-1161цс15 та 6-2662цс15. Відтак, після припинення договору поруки, вимоги Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» до [PERSON] про стягнення як з поручителя заборгованості за кредитним договором у розмірі 4198139.29 грн. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають у зв»язку з припиненням його, [PERSON], обов»язків як поручителя у травні 2014 року. Згідно ст. ст.10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, і кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Миргородський м»ясокомбінат № 1» про визнання припиненим договору поруки № 170-140214/П від 14 лютого 2014 року, визнання відсутнім у банку права на стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 811-140214 від 14 лютого 2014 року. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28 січня 2016 року рішення Оболонського районного суду м.Києва від 29 вересня 2015 року скасовано, позов [PERSON] задоволено частково. Суд визнав припиненим договір поруки № 170-140214/П від 14 лютого 2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та [PERSON] В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати (а.с.156-159 т.1). Відповідно до ст. 61 ЦПК України рішення Апеляційного суду м.Києва від 28 січня 2016 року набрало законної сили і є преюдиціальним при вирішенні цього спору. Отже, зазначеним рішенням Апеляційного суду м.Києва встановлено та не оспорювалось сторонами, що [PERSON] не давав згоди на зміну будь-яких умов основного зобов»язання. Разом з тим, договір про внесення змін до кредитного договору №811-1402/14 від 13 травня 2014 року, згоду на укладення якого позивач не надавав, передбачає: дострокове повернення кредиту, а саме строк повернення переноситься з 27 січня 2015 року на 20 листопада 2014 року; заміну предмету застави кредитного договору на заставу у вигляді депозитних внесків [PERSON], розміщених у банку відповідача. Питання зміни строку погашення кредиту та зміни предмету застави виникли за ініціативою банку. Згоди позивача, як поручителя, на скорочення строку погашення кредиту та на зміну предмету застави, не було отримано, та позивача, як поручителя, про ці зміни повідомлено не було, що відповідачем в суді не оспорюється. Судом встановлено, що до кредитного договору (основного зобов»язання) без згоди поручителя було внесено істотні зміни, які обмежують права поручителя (позивача у справі) та збільшують обсяг відповідальності позивача, що є підставою для визнання поруки припиненою на підставі закону. У мотивувальній частині рішення Апеляційного суду м.Києва від 28 січня 2016 р. визначено, що позовна вимога визнати відсутнім у ПАТ «Європейський газовий банк» право на стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню виходячи з положень статті 16 ЦК України. Проте, посилання оскаржуваного рішення суду першої інстанції на вказаний висновок Апеляційного суду м.Києва як на підставу для стягнення з [PERSON] на користь банку 125000 грн. кредитної заборгованості за листопал 2014 року є помилковим, оскільки рішення суду довільному трактуванню не підлягає. Зазначені обставини не були належним чином досліджені судом першої інстанції, що призвело до помилкового вирішення спору, а тому оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволених вимог із ухваленням нового рішення про відмову ПАТ «Європейський газовий банк» у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] 125000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Європейський газовий банк» на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в сумі 6699 грн.

Outcome: approved