Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач [PERSON] просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування належним йому житловим будинком, який знаходиться у [ADDRESS] . Також, просить стягнути з відповідачки судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він є власником будинковолодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] . Крім нього, у будинку зареєстрована, але фактично не проживає його колишня дружина [PERSON] , з якою він розлучився у грудні 2019 року. Остання у належному йому будинку не проживає, ще з квітня 2019 року, так як проживає в Республіці Польща, куди виїхала на заробітки. Всі витрати по обслуговуванню будинку та сплаті комунальних платежів він несе сам, що ставить його у важке матеріальне становище. Реєстрація відповідачки у будинку перешкоджає йому отримувати субсидію на житло. У добровільному порядку відповідачка знятися з реєстрації в будинку не бажає, чим порушує його майнові права. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини. Крім цього, пояснив, що являється власником житлового будинку по [ADDRESS] , де проживає разом зі своїми дітьми. Його колишня дружина [PERSON] , з якою він розлучився 03 грудня 2019 року, у квітні 2019 року поїхала на заробітки в Республіку Польща, і з того часу додому не приїжджала, дітей жодного разу не відвідувала, ними не цікавилась, її майна та речей у належному йому будинку немає. Просив позов задоволити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення судового розгляду не подавала, правом на подачу відзиву не скористалася. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідачки з ухваленням заочного рішення. Вислухавши позивача, свідків та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є власникомжитлового будинку, який знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування домоволодіння від 19.05.2010 та копією свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.07.2010 (а.с.9-10). У належному позивачу будинку зареєстрована його колишня дружина - відповідачка по справі [PERSON] . Остання у будинку не проживає з квітня 2019 року, що підтверджується актом обстеження домоволодіння по [ADDRESS] , складеного комісією Сваричівської сільської ради від 19.06.2020 (а.с.11). Шлюб між сторонами розірваний 03 грудня 2019 року, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 03.12.2019 (а.с. 13-14). Крім цього, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дав суду показання про те, що він проживає з позивачем по сусідству та являється кумом останнього. Він інколи приходить до позивача додому, проте відповідачку він не бачив вже на протязі останніх трьох років. На даний час йому відомо, що відповідачка в квітні 2019 року поїхала в Республіку Польща залишивши на позивача трьох дітей, і з того часу додому не приїжджала, її майна та речей у будинку позивача немає. Свідок [PERSON] суду показав, що являється сусідом та родичем позивача, кожен день бачить позивача та його дітей. Йому достовірно відомо про те, що відповідачка не проживає у будинку позивача з квітня 2019 року. Від односельчан йому відомо, що відповідачка тривалий час знаходиться в Республіціу Польща, де вона на даний час проживає з іншим чоловіком. Підтверджує той факт, що майна та речей відповідачки у будинку позивача немає. З огляду на досліджені докази, судом встановлено, що відповідачка не проживає у належному позивачеві будинку з квітня 2019 року, її майна та речей у вказаному будинку не має, будь-яких інших доказів про те, що відповідачка не проживає у будинку позивача з поважних причин судом не здобуто. За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачку [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування будинком позивача. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в силу ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №20, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання. Позивач поніс документально підтверджені судові витрати у виді судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 840 грн. 80 коп., та 800 гривень витрат за надання правової допомоги, що підлягають стягненню з відповідачки на його користь, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved