Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

У серпні 2016 року до суду надійшла позовна заява Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (далі КП «Броваритепловодоенергія») до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за надані послуги із централізованого опалення та підігріву води за період із 01.01.2013 р. по 01.01.2014 р. у розмірі 1509,26 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. На даний час відповідач є уповноваженим власником квартири та власником особового рахунку № 11508. Вищевказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, теплопостачання до якого здійснює позивач, а саме надає послуги з централізованого опалення та підігріву води, і проводить щомісячні нарахування відповідно до тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради. Відповідач отримує вказані послуги та щомісячно і своєчасно зобов'язана за це сплачувати кошти. Однак, у порушення вимог чинного законодавства, відповідач за вищевказані надані їй послуги оплату не здійснює, у звязку із чим за період із 01.01.2013 р. по 01.01.2014 р. за послуги із централізованого опалення та підігріву води утворилася заборгованість у розмірі 1509,26 грн. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за надані послуги та судовий збір, сплачений при подачі до суду даного позову. До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за період із 01.01.2013 р. по 01.01.2014 р. у розмірі 2584,59 грн. У судове засідання представник позивача не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала клопотання, в якому просила розглянути її клопотання про застосування у відповідність до ст. 257 ЦК України до даних вимог наслідки спливу строків позовної давності. Також, відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог та здійснювати розгляд справи за її відсутності. Представник Броварського УПФУ Київської області у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що уповноваженим власником та власником особового рахунку квартири № 88, яка розташована у будинку № 19 по вул. Гагаріна у м. Бровари Київської області є відповідач по даній справі [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3 за № 386 від 15.02.2016 року (а.с. 13). Вищевказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, теплопостачання якого здійснюєКомунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія». Матеріалами справи встановлено, що відповідач від послуг з централізованого опалення та підігріву води не відмовлялася та постійно ними користується, тому позивач проводить відповідачу щомісячне нарахування відповідно до затверджених тарифів. Відносини між сторонами регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, «Порядком формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.2006 року № 955, та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року. Розмір нарахувань за користування послугами з опалення та підігріву води за підприємством проводиться на підставі тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради, відповідно до ст. 28 Закону України «Про самоврядування в Україні». Зазначені тарифи відображені у зведеній відомості про тарифи на послуги з теплопостачання для першої Групи споживачів (населення) по КП «Броваритеплоенергомережа». Із розрахунку суми боргу вбачається, що за період із 01.01.2013 р. по 01.01.2014 р. відповідачу нарахована плата за послуги з централізованого опалення та підігріву води у розмірі 2584,59 грн. (а.с. 6). Матеріалами справи встановлено, що у лютому 2014 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із [PERSON] вищевказаної заборгованості. 13 лютого 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ № 361/864/14-ц, провадження № 2-н/361/23/14 щодо стягнення із [PERSON] боргу за отримані послуги з централізованого опалення та підігріву води у розмірі 2584,59 грн. за період із 01.01.2013 р. по 01.01.2014 р. Із матеріалів справи вбачається, що вищевказаний судовий наказ КП «Броваритепловодоенергія» предявив до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, у звязку із чим відкрито виконавче провадження № 43392103 від 15.04.2015 року. Судом встановлено, що у рахунок погашення вищевказаної заборгованості, Броварським обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Київської області відраховано із пенсії [PERSON] грошові кошти у розмірі 1075 (одна тисяча сімдесят пять) грн. 33 коп. (а.с. 66). Як вбачається із листа № 7433/04, наданого 06 липня 2016 року Броварським обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Київської області, залишок боргу [PERSON] за виконавчим листом 361/864/14-ц від 13.02.2014 р. станом на 01.07.2016 р. становить 1509,26 грн. (а.с. 66). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2016 року скасовано судовий наказ Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2014 року по справі за заявою комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» про стягнення із [PERSON] заборгованості по оплаті за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води, водопостачання та водовідведення. Відповідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, з огляду на те, що доказів відмови від отримання послуг із централізованого опалення та підігріву води у встановленому законом порядку відповідач не надала, та за нею рахується заборгованість за надані послуги із централізованого опалення та підігріву, яка, відповідно до наданого у листі Броварського обєднаного Управління Пенсійного фонду України розрахунку, становить 1509 (одна тисяча пятсот девять) грн. 26 коп., тому саме така сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Щодо строків позовної давності суд приходить до наступного. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою\~статті 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.\~ Частинами першою, п'ятою\~статті 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої\~статті 95 ЦПК України\~є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому\~розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року (№ 6-931цс15). Із вищевикладеного вбачається, що за судовим наказом № 361/864/14-ц, провадження № 2-н/361/23/14 Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2014 року стягнено із [PERSON] на користь КП «Броваритепловодоенергія» боргу за послуги з централізованого опалення та підігріву води за період із 01.01.2013 р. по 01.01.2014 р. у розмірі 2584,59 грн., тому з цього часу позовна давність перервана. Як вбачається із наведеного розрахунку у листі Броварського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області з червня 2015 року із [PERSON] здійснювалося частковими платежами стягнення за вищевказаним судовим наказом, тому з цього часу права позивача не порушувалися. Однак, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2016 року вищевказаний судовий наказ скасовано, тому суд вважає, що саме з цього часу почався перебіг строків позовної давності, оскільки за наслідками скасованого судового наказу порушено право позивача на отримання плати за надані [PERSON] послуги з централізованого опалення та підігріву води за період із 01.01.2013 р. по 01.01.2014 р. Позов до суду подано 01.08.2016 року, отже, суд вважає, що строки позовної давності позивачем не пропущено. Таким чином, доводи відповідача про минування строків позовної давності є безпідставними та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Інші доводи заперечення відповідача також не підтверджені жодними доказами. Отже, дослідивши матеріали справи та заперечення сторони відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи підтверджено наявність у [PERSON] боргу за послуги з централізованого опалення та підігріву води за період із 01.01.2013 р. по 01.01.2014 р. у розмірі 1509 (одна тисяча ) грн. 26 коп. Позовні вимоги про стягнення із [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву води за період із 01.01.2013 р. по 01.01.2014 р. у розмірі 1075 (одна тисяча сімдесят пять) грн. 33 коп. задоволенню не підлягають, оскільки вказані кошти уже стягнуті із відповідача на підставі судового наказу від 13 лютого 2014 року. У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, та

Outcome: approved