Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення. В обґрунтування позову посилалася на те, що він з 24 квітня 1987 року по 22 квітня 2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] 09 січня 1988 року відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням № 4/241-98 Виконкому міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до договору купівлі-продажу від 17 вересня 2002 року [PERSON] продав позивачу ? частину спірної квартири. Після чого позивач зареєстрував право власності. Таким чином, на теперішній час співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В даний час позивач проживає в іншому місті, але має ключі від спірної квартири. Приїжджаючи до м. Дніпропетровська він міг безперешкодно потрапити до житлового приміщення. Однак 02 серпня 2013 року позивач не зміг увійти в квартиру, оскільки вхідні двері були інші, замки не співпадали з ключами які мав позивач. Останній вимушений був з даного приводу звернутися до правоохоронних органів, однак йому було рекомендовано звернутися до суду за захистом свого порушеного права власності. Оскільки відповідачі перешкоджають позивачу в користуванні ? частиною квартири [ADDRESS], він вимушений був звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги та, посилаючись на викладені в позові підстави, просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суд не повідомили, не надали заяв про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача та його представника вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] перешкоджають позивачу [PERSON] користуватися його власністю, у зв'язку з чим останній вимушений був звертатися до правоохоронних органів, що підтверджується відповіддю Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 07.08.2013, з якої вбачається, що позивач звертався до АНД РВ ДМУ ГУМВС України з заявою в якій просив прийняти міри до відповідачів, які перешкоджають йому в користуванні власністю, тобто ? частиною квартири [ADDRESS]. Із досліджених в судовому засіданні матеріалів Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області вбачається, що за зверненням [PERSON] було проведено з [PERSON] бесіду і в своїх особистих поясненнях остання пояснила, що не впускає [PERSON] в спірну квартиру і впустить його лише за рішенням суду. Крім того, свідок [PERSON] також в суді підтвердила, що відповідачі перешкоджають позивачу в користуванні спірною квартирою, чому вона особисто була свідком. Зважуючи на зазначені норми Закону щодо права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі в розмірі по 38 (тридцять вісім) грн. 23 коп. з кожного.

Outcome: approved