Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційного банку «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 серпня 2006 року Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04 лютого 2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] уклали кредитний договір №9/П/05/2006-978, згідно з умовами якого Позивач надав Відповідачу на кредит в Євро на споживчі цілі на загальну суму 29 000,00 Євро із розрахунку 9,5 % на рік строком з 20 грудня 2007 року по 15 серпня 2016 року. За договором поруки від 20 грудня 2007 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися відповідати перед Позивачем як солідарні боржники. Кредит було [PERSON] отримано. Відповідно до умов Додаткової угоди від 02 листопада 2010 року [PERSON] протягом шести місяців, а саме з листопада 2010 року по квітень 2011 року була надана відстрочка сплати частини необхідного платежу, згідно графіку. Станом на 09 червня 2014 року [PERSON] були порушені деякі пункти Додаткової угоди, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами, в зв'язку з цим утворилась наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 148 364,73 Євро, що за курсом НБУ станом на 09 червня 2014 року становить 2 380 378,86 гривень. Позивач неодноразово повідомляв Відповідачів про заборгованість, однак на даний час кредитна заборгованість Відповідачами не погашена. Таким чином, Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором у в сумі 38 224,68 Євро та 1 767 098,19 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надали, явку представника не забезпечили. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову. Суд, вислухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 серпня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №9/П/05/2006-978 (далі - Договір) (а.с. 11-13). 16 серпня 2006 року між Позивачем, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено Договір поруки відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися безвідривно та безспірно відповідати перед Позивачем за неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Позивач умови Договору виконав та надав [PERSON] кредит у розмірі 29000 Євро, що підтверджується копією заяви про видачу готівки від 16 серпня 2006 року (а.с.10). Відповідно до умов Додаткової угоди пункт 1.1.1. при зміні виконання Відповідачем умов Додаткової угоди №1 від 02 листопада 2010 року до кредитного договору №9/П/05/2006-978 від 16 серпня 2006 року, останньому протягом 6 місяців з листопада 2010 року по квітень 2011 року надається відстрочення по сплаті частини необхідного платежу, при цьому щомісячна сума необхідного платежу визначається в Додатку (Графіку) до Додаткової угоди. Відповідно до пункту 2.4 Додаткової угоди порядок погашення основної суми заборгованості відбувається щомісячно до 10 числа поточного місяця, а відповідно до пунктів 2.5., 2.6.- комісія та проценти нараховуються щомісячно, у кінці місяця. Відповідно до пункту 4.1. Додаткової угоди у разі невиконання [PERSON] зобов'язань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів, відповідно до умов Додаткової угоди, Відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до пункту 4.2. кредитного договору у разі порушення Відповідачем вимог пунктів 3.3.2-3.3.13., 3.3.15.-3.3.23. Додаткової угоди, Відповідач зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 5% від суми кредиту від суми залишку по кредиту. Розрахованої на день порушення умов Додаткової угоди, за кожен випадок. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не виконав умов договору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані. Проте, розрахунок заборгованості є неправильним. Так, Верховний Суд України на спільному засіданні Судових палат у цивільних та господарських справах 6 листопада 2013 року розглянув справу, предметом якої був спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок, згідно з яким початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги -підлягають задоволенню у межах позовної давності по кожному із платежів, а саме: - Непогашений кредит - 414 140,92 грн.; - Несплачена пеня за прострочення сплати кредиту - 57 561,26 грн.; - Несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 82 480,00 грн. В решті позову слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1218,00 грн. Враховуючи зазначене та

Outcome: partial