Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа: Державний нотаріус Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М., Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) із земель КСП ім. ХХІІ партз`їзду Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області розміром 8,94 умовних кадастрових гектарів, згідно до сертифікату серії ЗП №022258, яку вона успадкувала після смерті [PERSON] . Після смерті матері позивач в установлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері. Після звернення до нотаріальної контори в 2019 році із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а також звернення до Оріхівського районного суду Запорізької області із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, позивачу стало відомо про існування рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.05.2010 року, яким задоволені позовні вимоги [PERSON] та визнано право на земельну частку (пай), як за спадкоємцем третьої черги після смерті [PERSON] , в обхід спадкоємиці першої черги (позивача). На підставі вказаного рішення суду 22.10.2010 року Оріхівською райдержадміністрацією Запорізької області на ім`я [PERSON] видано дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 210635. На підставі вказаного сертифікату [PERSON] , не маючи на те правових підстав, звернувся до Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо передачі спірної земельної ділянки в його власність. 16.12.2011 року розпорядженням голови Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області № 51 відповідачу [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 14,18 га. ріллі. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 489227, кадастровий номер 2323983700:03:002:0146. Позивач фактично позбавлена можливості оформити свої спадкові права після смерті матері. 16.06.2020 року постановою Запорізького апеляційного суду рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.05.2010 року скасовано, позов [PERSON] залишено без задоволення. Без скасування спірного розпорядження та державного акту позивач не має можливості оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 12.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 11.02.2021 року залучено до участі у справі в якості відповідача правонаступника Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області - Пологівську райдержадміністрацію Запорізької області. Ухвалою суду від 11.02.2021 року позовні вимоги в частині визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) залишено без розгляду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в своїх письмових поясненнях просив розглядати справу без його участі та вказав, що позовні вимоги визнає частково, в частині визнання незаконним та скасування розпорядження від 16.12.2011 року. Заперечує проти стягнення з нього судових витрат. Представник відповідача Пологівської райдержадміністрації Запорізької області в сьогоднішнє судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. В судовому 17.12.2020 року брала участь представник Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області, яка зазначила, що вона не заперечує проти скасування спірного розпорядження з тих підстав, що рішення суду, на підставі якого воно було видане, на даний час скасоване. Представник Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області заперечувала проти стягнення з Оріхівської райдержадміністрації судових витрат посилаючись на те, що фактично видаючи спірне розпорядження, відповідач виконував рішення суду, яке на той час було чинним. Представники третіх осіб надали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) із земель КСП ім. XXII партз`їзду Новоандріївської сільської ради Запорізької області розміром 8,94 умовних кадастрових гектарів, яке вона успадкувала після смерті [PERSON] , що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 022258 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.10.2002 року. Позивач є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження. Як свідчать матеріали спадкової справи № 430, заведеної Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини 10.09.2004 року звернулася позивач. [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. 27.05.2009 року позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у вигляді частини домоволодіння. 15.08.2009 року позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на грошові вклади. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.05.2010 року у справі № 2-1011/2010 позов [PERSON] задоволено, визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку (пай) розміром 8,94 га., розташовану на території Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 022258, після смерті [PERSON] . Розпорядженням голови Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області від 10.12.2010 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо передачі земельних часток (паїв) у власність громадянам України, зокрема [PERSON] по КСП ім. XXII партз`їзду Новоандріївської сільської ради Запорізької області на підставі сертифікату серії РН № 210635. Розпорядженням голови Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області від 16.12.2011 року № 511 передано у власність [PERSON] земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії РН № 210635, земельну ділянку площею 14,1800 га. ріллі. На підставі розпорядження голови Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області від 16.12.2011 року № 511 на ім`я [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 2323983700:03:002:0146. 18.02.2019 року позивач звернулася до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, в частині права на земельну частку (пай). Постановою від 12.06.2019 року державний нотаріус Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] в частині права на земельну частку (пай) з тих підстав, що позивачем не надано оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). Як видно із ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.01.2020 року у справі № 323/3587/19, позивач у грудні 2019 року звернулася до суду із позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У відзиві на вказану позовну заяву Оріхівська міська рада Запорізької області повідомила про наявність рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.05.2010 року, а також про те, що 22.10.2010 року Оріхівською райдержадміністрацією на ім`я [PERSON] замість сертифікату серії ЗП № 022258 видано дублікат сертифікату серії РН № 210635, та наявність розпоряджень голови райдержадміністрації від 10.12.2010 року та від 16.12.2011 року. Постановою Запорізького апеляційного суду від 16.06.2020 року рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.05.2010 року у справі № 2-1011/2010 скасовано, позов [PERSON] до Новоадріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно залишено без задоволення. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, в тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 (720/95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Судом встановлено, що [PERSON] , спадкоємцем якої є мати позивача - [PERSON] , було видано сертифікат на право на земельну частку (пай). [PERSON] належним чином оформила свої спадкові права, про що свідчать внесені зміни до вказаного сертифікату. Крім того, зі спадкової справи вбачається, що, позивач, як дочка спадкодавця [PERSON] , вчасно подала заяву про прийняття відповідної спадщини після смерті матері. До складу спадщини після смерті [PERSON] , увійшло, крім іншого, право на земельну частку (пай) із земель КСП ім. XXII партз`їзду Новоандріївської сільської ради Запорізької області розміром 8,94 умовних кадастрових гектарів. Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням голови Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області від 16.12.2011 року № 511 передано у власність [PERSON] земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії РН № 210635, земельну ділянку площею 14,1800 га. ріллі, на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.05.2010 року у справі № 2-1011/2010, яким визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку (пай) розміром 8,94 га., розташовану на території Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 022258, після смерті [PERSON] . Разом з тим, зазначене рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14.05.2010 року скасовано постановою Запорізького апеляційного суду від 16.06.2020 року, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. За змістом ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на зазначене суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання незаконним та скасування відповідного розпорядження райдержадміністрації з урахуванням того, що саме відповідачу [PERSON] надано у власність земельну ділянку, право на яку належить позивачці, тому оскаржуваним рішенням райдержадміністрації порушені права та інтереси позивача як спадкоємиці [PERSON] . Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрат на сплату послуг правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн. суд вважає за необхідне покласти на відповідача [PERSON] згідно до положень ч.9 ст.141 ЦПК України, оскільки даний спір виник саме внаслідок неправильних дій відповідача [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved