Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

у січні 2014 року ТОВ «АК «Аргумент» в особі директора Петрухіної М.О. звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання юридичних послуг, укладеним 15 лютого 2012 року, в сумі 28 652,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 286,52 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що адвокатською компанією в повному об'ємі були виконані умови укладеного з відповідачем договору, зокрема, отримано рішення Апеляційного суду Київської області від 12 березня 2012 року та рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2013 року, ухвалених на користь позивача, в той час як остання в порушення вимог п. 4.1. укладеного договору не провела оплату наданих їй юридичних послуг, відмовляючись від оплати в розмірі 28 652,00 грн. В судовому засіданні представник позивача обґрунтування позову та позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача проти заявлених ТОВ «АК «Аргумент» вимог заперечив за їх безпідставністю та необґрунтованістю та просив суд відмовити в задоволенні останніх. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 15 лютого 2012 року між сторонами у справі укладеного договір про надання юридичних послуг (а.с. 5-6). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору [PERSON] доручає ТОВ «АК «Аргумент» та зобов'язується оплатити, а ТОВ «АК «Аргумент» бере на себе зобов'язання надати [PERSON] наступні юридичні послуги, пов'язані з її спором про спадщину від батьків: представництво та захист прав і законних інтересів [PERSON] в якості захисника в будь-якій стадії цивільного, кримінального чи адміністративного процесу в усіх судах України (тут і далі, як загальних судах, так і спеціалізованих судах) будь-якої інстанції, у справах, стороною, третьою особою або іншим учасником процесу, у яких виступає [PERSON]; надання усних та письмових консультацій і роз'яснень з питань нормативно-правового регулювання відносин, суб'єктом яких є [PERSON], складання аналітичних довідок, меморандумів (за бажанням замовника); складання скарг, клопотань, заяв та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів [PERSON] в органах державної влади та місцевого самоврядування; збирати відомості про факти, які можуть бути використані як докази в цивільних, господарських, кримінальних справах і справах про адміністративні правопорушення. Факт надання відповідних юридичних послуг засвідчується підписаним сторонами актом наданих послуг (а.с. 5). Згідно п. 4.1. зазначеного договору вартість юридичних послуг ТОВ «АК «Аргумент» і оплата [PERSON] встановлюється в такому порядку: за послуги за п. 1.1. договору [PERSON] сплачує ТОВ «АК «Аргумент» винагороду в розмірі 8 000,00 грн. плюс додатково 30 % від суми спору, якщо щодо [PERSON] прийнято позитивне рішення чи отриманий позитивний економічний ефект (а.с. 6). Як стверджує позивач при зверненні до суду та підтримано його представником в судовому засіданні, адвокатською компанією були надані в повному обсязі послуги, визначені п. 1.1. договору, наслідком яких отримання відповідачем позитивних рішень і позитивного економічного ефекту. Проте, відповідач всупереч умовам договору та вимогам ст. ст. 526, 530 ЦК України відмовилась від виконання своїх обов'язків за договором, акт наданих послуг не підписує, через що компанія змушена звернутись до суду. Однак, суд приходить до висновку про те, що вказані доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, через що оцінюються судом критично, виходячи з наступного. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Тобто, за вказаним договором результату передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту. При наданні послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели. Як вбачається з положень цієї статті, договір про надання послуг є двосторонньозобов'язальним, оскільки і виконавець і замовник наділені як правами, так і обов'язками. На виконавця покладено обов'язок надати послугу і надано право на одержання відповідної плати або відшкодування фактичних витрат, необхідних для виконання договору. Замовник, в свою чергу, зобов'язаний оплатити послугу і наділений правом вимагати належного надання послуги з боку виконавця. При цьому в ч. 1 ст. 903 ЦК України зазначається, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених договором. Тобто, єдиною істотною умовою договору про надання послуг є - розмір оплати, порядок оплати і строк оплати. Судом встановлено, що на підставі договору про надання юридичних послуг від 15 лютого 2012 року відповідач замовив у позивача юридичні послуги, пов'язані із спором про спадщину від батьків (а.с. 5). Пунктом 1.1. договору сторони зазначили послуги, які здійснюються позивачем. Пунктами 2,3 визначені права та обов'язки сторін. В п. 4.1 договору сторони визначили вартість послуг та порядок їх оплати, а саме: за послуги за п. 1.1. договору [PERSON] сплачує ТОВ «АК «Аргумент» винагороду в розмірі 8 000,00 грн. плюс додатково 30 % від суми спору, якщо щодо [PERSON] прийнято позитивне рішення чи отриманий позитивний економічний ефект (а.с. 6). Представник позивача в судовому засіданні зауважив, що адвокатською компанією здійснено усі послуги, передбачені п. 1.1. договору про надання юридичних послуг, наслідком яких отримання відповідачем позитивних рішень і позитивного економічного ефекту. Однак, доказів фактичного виконання своїх обов'язків по цьому договору, як це зазначено в п. 1.2 договору, суду не надав. Натомість, надав рішення Апеляційного суду Київської області від 12 березня 2012 року, яким скасовано рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 листопада 2011 року за позовом вартістю 45 940,00 грн. [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та про визнання права власності, та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON], а також на Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2013 року за позовом вартістю 22 900,00 грн. [PERSON] до [PERSON], третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, яким вимоги [PERSON] були задоволені та визнано вказане свідоцтво недійсним, а також копії відповідних позовних заяв (а.с. 15-35). Виходячи із зазначеного, позивачем здійснено розрахунок ціни позову, а саме: 8 000,00 грн. винагороди + (45 940,00 грн. - 30% = 13 782,00 грн.) + (22 900,00 грн. - 30% = 6 870,00 грн.) = 28 652,00 грн. (а.с. 3). Відповідно до положень ст. 901 ЦК України договір про надання послуг є двосторонньозобов'язальним, оскільки і виконавець і замовник наділені як правами, так і обов'язками. Таким чином, за договором про надання юридичних послуг від 15 лютого 2012 року у позивача є не тільки право вимагати оплати замовлених відповідачем послуг, але й обов'язок надати таки послуги, які відповідно до п. 1.2 договору мають бути підтверджені фактичним виконанням обов'язків. Вимагаючи від відповідача оплати в розмірі 8 000,00 грн., позивач не надав суду доказів фактичного виконання, як це визначено у п. 1.2. договору, всіх передбачених п. 1.1. договору послуг. При цьому суд враховує, що, по-перше, позивачем не надано в розпорядження суду документів в розрізі положень ст. 42 ЦПК України, що підтверджували б повноваження гр. [PERSON] (а.с. 10-14) та [PERSON] (а.с. 31), а, по-друге, позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та про визнання права власності підписаний позивачами, а позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину не підписаний взагалі (а.с. 8-9, 28-30). До того ж, актів про надані послуги, якими, як визначено п. 1.2. договору засвідчується факт надання відповідних юридичних послуг, оплата за які, а не за кожну з яких, визначена п. 4.1. договору, в розпорядження суду також не надано. При цьому, посилання сторони позивача на відмову відповідача від підписання актів про надані послуги суд вважає доведеними, як того вимагає ст. 60 ЦПК України. Крім того, суд вважає, що окрім вартості послуг, в п. 4.1. сторонами не визначено порядок оплати і строк оплати, що є істотною умовою договору про надання послуг та унеможливлює здійснення розрахунку за послугу в невизначений сторонами термін. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов до висновку про те, що за договором про надання юридичних послуг, укладеним між сторонами 15 лютого 2012 року виконавець - ТОВ «АК «Аргумент» не довело виконання своїх зобов'язань, передбачених п.1.1. договору. Згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки ТОВ «АК «Аргумент» не довело виконання своїх зобов'язань, передбачені п.1.1. договору, то суд вважає недоведеними вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] 8 000,00 грн. До аналогічного висновку суд приходить й щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 30 % від суми спору, оскільки, приймаючи до уваги положення ст. 80 ЦПК України, суду не надано доказів в розрізі ст. ст. 57-60 ЦПК України про визначені стороною позивача вартості в розмірі 45 940,00 грн. позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та про визнання права власності та вартістості в розмірі 22 900,00 грн. позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. З наявних матеріалів справи суд позбавлений можливості встановити вказані обставини. Тому, з огляду на зазначене, приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи сторона позивача не скористалась жодним із наданих їй як особі, яка бере участь у справі, цивільно-процесуальним законодавством правом, визначеним у ст. 27 ЦПК України, а також порядком витребування доказів, який передбачений правилами ст.ст. 133-137 ЦПК України, та не витребувала у встановленому законом порядку доказів, необхідних їй для обґрунтування своєї позиції, суд вважає вимоги ТОВ «АК «Аргумент» до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 28 652,00 грн. за договором про надання юридичних послуг від 15 лютого 2012 року недоведеними, через що останні не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, 526, 529, 612, 625, 903 ЦК України,

Outcome: dismissed