overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 22.06.91 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.06.91 року Відділом Дарницького ЗАГС м. Києва, актовий запис № 1191. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 27.06.13 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечувала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.06.13 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1334. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та [PERSON]. 06.02.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва, актовий запис № 110 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сімї стало те, що у позивача та відповідача різні характери, різні погляди на життя і це призвело до того, що поступово стали чужими один для одного. Шлюбні відносини припинені більш півтора року тому. В даний час проживають окремо один від одного. Примирення не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, також зазначив що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, також зазначила що позов визнає, та не заперечує проти його задоволення. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.02.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва, актовий запис № 110 (а.с. 5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин півтора року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та [PERSON] 23 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 65 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] . Зазначив, що причиною розірвання шлюбу послужило те, що позивач з відповідачкою мають різні несумісні характери і погляди на життя, у зв'язку з чим протягом спільного проживання в сім'ї з різних причин виникали непорозуміння. На даний час сумісне життя стало неможливим, що змусило позивача звернутись до суду з цим позовом. Позивач вважає, що примирення досягнуто бути не може, тому просить суд строк для примирення не надавати. Подружні стосунки з відповідачкою не підтримують з березня 2013 року, з цього часу не ведуть спільне господарство і проживають окремо один від одного. Позивач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання в якому просить розглядати справу без його участі, також зазначив що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала клопотання в якому просить розглядати справу без її участі, також зазначила що позов визнає, та не заперечує проти його задоволення. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 65 (а.с. 7). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з березня 2013 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10 липня 1998 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис № 788. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. За таких обставин, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні 21 березня 2016 року заперечувала проти задоволення позову, у зв'язку з чим розгляд справи був відкладений до 26 квітня 2016 року для надання сторонам часу на примирення. У судове засідання 26 квітня 2016 року відповідач не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис № 788. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 31 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, надсилав заяву, у якій позов визнав, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2009 року. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з 2011 року, сім'я існує формально, позивач на примирення не згоден. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У січні 2016 року Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором безпроцентної позики. Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначив, що 08 серпня 2015 року [PERSON] отримав у нього позику в розмірі 21000 доларів США та 17000 грн. строком до 08 листопада 2015 року. Позивач зазначає, що не зважаючи на взяті на себе зобов'язання з повернення позики, Відповідач кошти не повертає, у зв'язку з чим зазначену заборгованість Позивач просить стягнути в примусовому порядку. Всю суму заборгованості Позивач просить стягнути з Відповідача у національній валюті, яка згідно з офіційним курсом НБУ станом на день подання позову до суду становила 538729,92 гривень. В судовому засіданні Позивач та представник Позивача заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення у друкованих засобах масової інформації. Суд ухвалив з можливе розглядати справу у відсутність [PERSON] на підставі наявних матеріалів справи із постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 08 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики № 2015/08/08-1, згідно з яким Відповідач отримав у позику суму в розмірі 20000 доларів США до 08 листопада 2015р., та договір безпроцентної позики № 2015-08-08-2, згідно з яким [PERSON] отримав у позику суму в розмірі 1000 доларів США та 17000 грн. до 08 листопада 2015р., що підтвердив відповідною розпискою. (а.с. 10) Зі слів Позивача встановлено, що Відповідач своїх зобов'язань з повернення позичених коштів не виконує, у зв'язку з чим вимоги Позивача про стягнення боргу в примусовому порядку підлягають задоволенню. Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь Позивача, згідно з офіційним курсом НБУ станом на день подання позову до суду становила 538729,92 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню і понесенні ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просив розірвати шлюб між сторонами. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 10 березня 1984 року. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 березня 1984 року. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, сім'я існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просив розірвати шлюб між сторонами. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 14 травня 1983 року. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, надсилав заяву, у якій позов визнав, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 травня 1983 року. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з червня 2014 року, сім'я існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, накладеного постановою державного виконавця від 20.03.2012 року. В обґрунтування позову зазначив, що арешт майна застосовано для примусового виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів, але вони зі стягувачем дійшли згоди з приводу сплати аліментів, після чого 28.08.2013 року [PERSON] звернулась до виконавчої служби з заявою про повернення виконавчого листа та постановою державного виконавця від 29.08.2013 року виконавчий лист повернуто стягувачу, у зв'язку з чим він вважає, що відсутні підстави для подальшого збереження арешту майна. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача та представника відповідача Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримує та просить задовольнити, представник відповідача покладається на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що Деснянським районним судом м. Чернігова 07.10.2010 року видано виконавчий лист №2-5394/10 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист було пред'явлено до виконання в Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції. Для забезпечення реального виконання рішення, 20.03.2012 року державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Кожемяко Ю.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на рухоме майно позивача у межах суми стягнення 10531 грн. 90 коп. 28.08.2013 року [PERSON] звернулась до виконавчої служби з заявою про повернення виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] без виконання. Постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Кожемяко Ю.М. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист №2-5394/10 від 07.10.2010 року про стягнення аліментів з [PERSON] повернуто стягувачу. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 21 978 грн. 81 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовні заяві справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 21.03.2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість в розмірі 21 978 грн. 81 коп. за кредитним договором, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 7460 грн. 42 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 449 грн. 57 коп., заборгованість за пенею та по комісією - 1496 грн. 62 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. , штраф (процентна складова) - 1022 грн. 80 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 21 978 грн. 81 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved