Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов обгрунтований тим, що 12 жовтня 2014 року померла її мама [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з іншими будівлями та спорудами по вул. Нова, 29 в с. Обенижі Турійського району Волинської області. Позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги. Відповідач [PERSON] у встановлений законом строк відмовилася від прийняття спадщини. Позивач та відповідач [PERSON], на користь якого померла склала заповіт від 16 жовтня 2002 року, однак сторони домовились, що спадкуватимуть за законом, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва на спірне спадкове майно їм відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок А-1 загальною площею 45.2 кв.м., житловою площею 31.5 кв.м. з приналежними надвірними будівлями та спорудами: льох Г-1, сарай Б-1, убиральня В, огорожа 1, колодязь питний К, що по вул. Нова, 29 в с. Обенижі Турійського району Волинської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 12 жовтня 2014 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак представник позивача у заяві від 28 вересня 2016 року вказала, що позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити і розглядати справу без їхньої участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак подали суду заяви від 29 серпня 2016 року про розгляд справи без їхньої участі, де вказали, що позов визнають у повному обсязі. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №162844, виданого Дрозднівською сільською радою Ковельського району Волинської області, 12 жовтня 2014 року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з іншими будівлями та спорудами по вул. Нова, 29 в с. Обенижі Турійського району Волинської області. Належність вищевказаного майна спадкодавцеві [PERSON] підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 24 липня 2012 року (а. с. 20-22). До складу спадкового домоволодіння входять: житловий будинок А-1 загальною площею 45.2 кв.м., житловою площею 31.5 кв.м. з приналежними надвірними будівлями та спорудами: льох Г-1, сарай Б-1, убиральня В, огорожа 1, колодязь питний К, що по вул. Нова, 29 в с. Обенижі Турійського району Волинської області (а.с. 23-25). Свідоцтвом про народження серії ІІ-АВ №135673, свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЕГ №255734 підтверджується, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, зокрема, у першу чергу, мають діти спадкодавця (ч. ч. 1, 2 ст. 1223, ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що 01 квітня 2015 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], а 21 жовтня 2015 року її представник із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса від 21 жовтня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с. 19). Дочка померлої [PERSON], яка у встановлений законом строк відмовилася від прийняття спадщини, та син [PERSON], на користь якого померла склала заповіт від 16 жовтня 2002 року, подали до суду заяви про визнання позову, що в силу ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], немає, що підтверджуються дослідженими судом матеріалами копії спадкової справи №480/2015 до майна померлої [PERSON] За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1223, ч. 1 ст. 1261, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, та

Outcome: approved