Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини -- сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги позивачка просила суд задовольнити згідно зі статтями 180-183, 191 СК України. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2014 року. Від проживання з відповідачем у шлюбі вони мають сина [PERSON], [INFO], на якого відповідач зобов'язаний платити аліменти або ж надавати матеріальну допомогу добровільно. Сімейні відносини з відповідачем припинені, матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. Таким чином, вона має право претендувати на стягнення аліментів на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Оскільки ж відповідач не бажає надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, то вона змушена була звернутися до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог саме в такому розмірі. Відповідач [PERSON] до суду з'явився, позовні вимоги [PERSON] визнав частково та пояснив, що дійсно він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з позивачкою з 28 листопада 2014 року. Сімейні відносини припинені. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Добровільно матеріальну допомогу на утримання сина він не надає. Тому він згоден платити аліменти за рішенням суду, до повноліття сина, але в меншому розмірі, оскільки з нього вже стягуються аліменти на утримання іншої його дитини, а також на утримання непрацездатної дружини. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі. Але подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Від цього шлюбу сторони мають сина, який знаходиться на утриманні матері. На утримання неповнолітнього сина відповідач, згідно діючого законодавства, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу добровільно або платити аліменти за рішенням суду. Отримавши копію позовної заяви по цій справі, а також повістку в судове засідання, знаючи, коли буде розглядатися справа по суті, відповідач мав достатньо часу для підготовки до розгляду справи. До дня розгляду справи відповідач не надав суду особисто, не направив до суду ніяких доказів іншим способом проти задоволення позовних вимог [PERSON] і не вказав суду джерела таких доказів. Відповідач лише просив суд стягувати з нього аліменти на утримання дитини в меншому розмірі. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково - в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, оскільки в протилежному випадку це не відповідало б вимогам ст. 182 СК України. Суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Тому одночасно необхідно з відповідача стягнути в доход держави судовий збір, що дорівнює 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривна 20 копійок.

Outcome: approved