Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулась в суд із позовом, яким просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.11.2015 року по справі №404/4455/15-ц на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] з 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1 / 3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно по [INFO] року. Позовну заяву мотивує тим, що з 03 вересня 2011 року із [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі , від якого мають сина [PERSON], [INFO]. 26.11.2014 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда шлюб розірвано (справа № 404/7586/14-ц). Разом з цим, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі № 404/4455/15 з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON]. На сьогоднішній день син проживає із нею та перебуває на її утриманні. Виконавчий лист про стягнення із відповідача аліментів перебуває на виконанні у Фортечному відділі ДВС м. Кропивницького. В зв'язку із значними інфляційними процесами в нашій державі, коштів присуджених судом на утримання дитини не вистачає. Навіть на мінімальні потреби: продукти харчування, одяг, взуття, засоби гігієни, іграшки, тощо. Цього року син пішов до школи, а тому збільшились витрати, пов'язанні із навчанням (шкільний одяг, канцтовари, шкільні фонди). Крім того, з липня 2017 року на законодавчому рівні підвищився мінімальний розмір аліментів на утримання дітей, який становить 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто значно більше, ніж на їй було присуджено судом та стягується органами ДВС. Відповідач по справі інших дітей на утриманні немає, є працевлаштованим, отримує заробітну плату та, на її думку, може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про збільшення розміру аліментів. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадської О.В. від 20 вересня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позові. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, правом подачі відзиву на позов не скористався. Заслухавши виступ позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Статтею 180 СК України покладено обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони в справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 01.12.2015 року у справі №404/4455/2015-ц (номер провадження 2/404/2745/15) позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 22.06.2015 р. по [INFO] року. Стягнуто з [PERSON] на користь держави 243,60 грн. судового збору (а.с. 5). 18 листопада 2015 року секретарем суду видано виконавчий лист у справі №404/4455/2015-ц (номер провадження 2/404/2745/15) (а.с. 9). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилалась на те, що з моменту ухвалення рішення Кіровським районним судом м. Кіровограда від 16 листопада 2015 року про стягнення аліментів, відбулися інфляційні процеси, підвищився мінімальний розмір аліментів на одну дитину та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, син пішов до школи; вона не в змозі повністю забезпечити нормальне існування сина: харчування, одяг, засоби гігієни, іграшки, навчання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з положень вищезазначених Законів, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я когось із них та інші випадки, передбачені СК України. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів змінилося, що дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, а посилання на збільшення витрат на утримання сина не є підставою для збільшення розміру аліментів на утримання дитини у розумінні ст. 192 СК України. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 року за №3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому, необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Таким чином, суд приходить до висновку, що визначений за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 листопада 2015 року розмір аліментів, які стягується з відповідача, 1/ 4 частка, не суперечить діючому законодавству, є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язку обох батьків її утримувати. З огляду на зазначені положення закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд, взявши до уваги відсутність доказів матеріального становища відповідача та погіршення матеріального становища самого одержувача аліментів, дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення у справі про стягнення аліментів. У даному випадку зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину є законодавчою підставою та обов'язком для автоматичного нарахування аліментів у розмірі визначеному законом, а невиконання вимог законодавства, органом який здійснює нарахування та виплату аліментів, є підставою для оскарження його дій. Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed