Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про визнання розірвання шлюбу фіктивним та анулювання актового запису і свідоцтва про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 04 червня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . З метою отримання субсидії на утримання квартири, що розташована: [ADDRESS] , та житлового будинку, що розташований: [ADDRESS] , подружжя 10 липня 2019 року розірвало шлюб. Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] не припинили подружні стосунки, продовжили проживати разом однією сім`єю як чоловік та дружина, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] помер, заповіту не залишив. З метою отримання спадщини після померлого [PERSON] , з яким фактично позивач не припиняла шлюбні відносини позивач просить визнати розірвання шлюбу фіктивним та анулювати актовий запис про розірвання шлюбу. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтвердив обставини, що викладені у позові, позовні вимоги визнав. Третя особа подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, покладалася на розсуд суду. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, зазначила, що дізналася про розірвання шлюбу позивачем лише після смерті її чоловіка. Також зазанчила, що була вдома у позивача приблизно за 3-4 місяці до смерті її чоловіка. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача, зазначила, що дізналася про розірвання шлюбу позивачем в день смерті її зятя, зазначила, що позивач та [PERSON] проживали разом. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, зазначила, що дізналася про розірвання шлюбу позивачем лише після смерті її чоловіка, бачила як позивач з [PERSON] проживали разом в одній квартирі, зустрічалася з ними приблизно 3-4 рази на місяць, вдома у них не була жодного разу. Свдіок [PERSON] , який був знайомим [PERSON] , зазначив, що дізнався про розірвання шлюбу позивачем лише після смерті [PERSON] , бачився з ним часто, але був в гостях останній раз приблизно за три роки до смерті [PERSON] . Допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали 04 червня 1993 року шлюб, актовий запис №14, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 17) [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.18) 10 липня 2019 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано, складено актовий запис №34, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. (а.с. 28,29) [INFO] [PERSON] помер, про що складено актовий запис №563 від 30.07.2019, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 30) [PERSON] був зареєстрований до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] (а.с. 31) [PERSON] проживала з 21.06.1999 року по день смерті [PERSON] 28.07.2019 разом з [PERSON] , що підтверджується копією акту. Відповідно до\~статті 106 СК України\~подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана. Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Відповідно до ст. 108 СК України\~за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положень\~статті 106 цього Кодексу, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім`єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. На підставі рішення суду актовий запис про розірвання шлюбу та свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану. З урахуванням наведених положень сімейного законодавства, розірвання шлюбу може бути визнане фіктивним за таких умов: розірвання шлюбу повинно бути здійснене відповідно до положень\~статті 106 СК України, тобто органом державної реєстрації актів цивільного стану; жінка та чоловік після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю; на момент розірвання шлюбу вони не мали на меті припинення шлюбних відносин. При цьому для визнання розірвання шлюбу фіктивним є необхідною наявність не лише факту спільного проживання, а і фактів, які підтверджують існування в обох з подружжя внутрішньої волі до підтримання подальших шлюбних відносин та її виявлення у вигляді активних дій. Такими активними діями є: 1) дії, спрямовані на реалізацію функцій сім`ї та мети шлюбних відносин (наприклад, репродуктивної функції); 2) подальше активне ведення спільного господарства, подальша спільна праця, спрямована на забезпечення фінансової стабільності союзу чоловіка та жінки та збільшення їх спільного капіталу. Надані сторонами докази та пояснення свідків не дають можливості встановити наявність у [PERSON] наміру не припиняти шлюбні відносини. Той факт, що свідкам не було відомо про розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON] та те, що позивач та [PERSON] продовжували проживати за однією адресою не може свідчити про наявність наміру не припиняти шлюбні відносини. Враховуючи обраний позивачем та [PERSON] порядок розірвання шлюбу, тобто особисте звернення з відповідними заявами до органів РАЦС про розірвання шлюбу, не відкликання таких заяв про розірвання шлюбу протягом місяця, який надається для усвідомлення важливості таких дії та наслідків розірвання шлюбу, свідчить про впевнене тверде бажання позивача та [PERSON] розірвати шлюб, що й було зроблено. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого права, а відповідачем не було порушено, невизнано або оспорено право позивача. Відповідач по справі не вчинив дій спрямованих на порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи законних інтересів позивача щодо предмета позову, тому у позові слід відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. Визнання відповідачем, який є сином позивача, у своїй заяві вимог позивача не може бути прийнято судом, оскільки носить штучний характер та не свідчить про те, що відповідачем було порушено, невизнано або оспорено права позивача. Крім того, враховуючи зазначене та те, що між сторонами відсутній спір, суд вважає, що вимоги [PERSON] не підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а повинні розглядатися в порядку окремого провадження. Позивач не довів наявності умов, за яких розірвання шлюбу можливо визнати фіктивним, зокрема, позивач не довів, що дії колишнього подружжя після розірвання шлюбу були спрямовані на реалізацію функцій сім`ї та мети шлюбних відносин та не надав доказів, що колишнє подружжя не мало наміру припиняти шлюбні відносини.

Outcome: dismissed