Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-15231-150811 від 15 серпня 2011 року, яка станом на 20 червня 2013 року складає у розмірі 2441,01 гривень, а також судового збору в загальному розмірі 649,40 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 15 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-15231-150811, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти на придбання майна (послуг) у сумі 1592,95 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто дві) гривень 15 копійок, на оплату страхового платежу ПрАТ «СК Дельта життя» у розмірі 191,15 (сто дев'яносто одна) гривень 15 копійок, що разом складає суму в розмірі 1784,10 (одна тисяча сімсот вісімдесят чотири) гривень 10 копійок, а відповідач [PERSON], зобов'язався повернути кредит не пізніше 14 серпня 2012 року на умовах визначених цим договором, а також сплатити кредитодавцю проценти 24% річних і виконати інші зобов'язання у строки й порядку, встановленому цим договором. На підставі того, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання по кредитному договору не виконав, у нього станом на 20.06.2013 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 2441,01 гривень, яку він у добровільному порядку не сплатив, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача Романченко А.С. не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, при цьому вказавши у позові, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України через газету Урядовий кур'єр від 12 червня 2014 року № 104 (5233) /а. с. 34/, у зв'язку з чим, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що 15 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-15231-150811, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти на придбання майна (послуг) у сумі 1592,95 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто дві) гривень 15 копійок, на оплату страхового платежу ПрАТ «СК Дельта життя» у розмірі 191,15 (сто дев'яносто одна) гривень 15 копійок, що разом складає суму в розмірі 1784,10 (одна тисяча сімсот вісімдесят чотири) гривень 10 копійок, а відповідач [PERSON], зобов'язався повернути кредит не пізніше 14 серпня 2012 року на умовах визначених цим договором, а також сплатити кредитодавцю проценти 24% річних і виконати інші зобов'язання у строки й порядку, встановленому цим договором /а. с. 6-9/. Відповідно до пункту 2.9. вище вказаного кредитного договору [PERSON] починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, щомісячно не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця повинен зараховувати на рахунок № 29098004971575. рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 202,00 гривень, у відповідності до графіку платежів, наведеному у додатку № 1 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору. Банк свої зобов'язання за кредитним договором № 001-15231-150811 від 15.08.2011 року щодо видачі кредиту виконав у повному обсязі, перерахувавши суму кредиту на позичковий рахунок, що підтверджується копією меморіального ордера № 28745931 від 16.08.2011 року /а. с .18/. Пунктами 3.1. та 3.2. кредитного договору передбачено обов'язок відповідача щомісяця сплачувати платежі в строки, визначені цим договором і своєчасно та в повному обсязі виконати свої зобов'язання за цим договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Проте, в обумовлені кредитним договором № 001-15231-150811 від 15.08.2011 року строки [PERSON], своїх зобов`язань не виконав, у зв'язку з чим в нього виникла прострочена заборгованість, розмір якої згідно наданого позивачем розрахунку станом на 20.06.2013 року складає 2441,01 гривень, із яких: заборгованість за сумою кредиту - 1784,10 гривень; заборгованість за відсотками - 239,48 гривень; заборгованість за комісіями - 417,43 гривень /а. с. 19/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідачем не надано суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору, суд прийшов до висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Меморіальним ордером № 49780037 від 06.06.2014 року підтверджується, що позивач поніс витрати пов'язані з публікацією оголошення в газеті Урядовий кур'єр оголошення про виклик відповідача в судове засідання у розмірі 420,00 гривень /а. с. 36/. Згідно платіжного доручення № 48355971 від 24.07.2013 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 229,40 гривень /а. с. 6/. На підставі викладеного,

Outcome: approved