Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 01 листопада 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Причиною позову стала недовіра відповідача та його безпідставні ревнощі. У червні 2016 року відповідач залишив сімю, сторони проживають окремо, сімейні відносини між ними припинені. Вважає, що сімя розпалась та збереження шлюбу є неможливим. Зазначила, що подальше формальне перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Шихова». У звязку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Зазначила також, що сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2016 року.\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~Зазначи, що сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2016 року.\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 листопада 2014 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 820, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 293826, виданим 01 листопада 2014 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 523570, виданим 09 грудня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1380 (а.с. 4). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони перестали розуміти один одного, між позивачем та відповідачем відсутня довіра. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з червня 2016 року. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позовні вимоги в частині залишення без змін прізвища позивача після розірвання шлюбу, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved