Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті матері - [PERSON], відкрилась спадщина за законом на земельну ділянку площею 0,1942 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарського виробництва; кадастровий номер [NUMBER]. Позивач, як спадкоємець, звернулась до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку. Однак, постановою державного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності померлої на земельну ділянку. Ще за життя, [INFO], померла [PERSON] визнала за собою право власності на вищевказану земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області серії [NUMBER], а також Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого [PERSON]. Тому позивач просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1942 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарського виробництва; кадастровий номер [NUMBER]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Представник Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Шпитьківська сільська рада направила до суду лист про розгляд справи за відсутністю представника ради. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом Серія [NUMBER]. Після смерті [PERSON] до її майна Двадцять першою Київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа [NUMBER]. До складу спадкового майна померлої увійшла земельна ділянка площею 0,1942 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Спадщину після померлої, прийняла її донька [PERSON], шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини від 07 вересня 2012 року. 23.08.2013 р. державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на дану земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документів на майно. 13 квітня 2011 року, державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1942 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Згідно відповідні Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області від 16.10.2012 р. за № [NUMBER], державний акт на право власності на земельну ділянку в [ADDRESS], на ім'я гр. [PERSON] обліковується в Управлінні за кадастровим номером [NUMBER], загальною площею 0,1942 га. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи встановлені судом обставини, суд знаходить повністю обґрунтованими вимоги позивача, як спадкоємця першої черги, що належним чином прийняла спадщину, та має право на відповідне майно що увійшло до спадкової маси. На підставі викладеного та

Outcome: approved