Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 11.02.2021 року приватним виконавцем Єфіменко Д.О. було відкрито виконавче провадження №64465481. Виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису №16350, вчиненого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 29.01.2021 року. У межах виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.02.2021 року. Вказану постанову направлено для виконання до Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, з яким позивач перебуває у трудових відносинах. За час виконавчого провадження із заробітної плати позивача на користь відповідача було стягнуто 3788 грн. 75 коп. Однак, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.06.2021 року позов [PERSON] було задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 16350 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості за кредитним договором у сумі 11690 грн. 00 коп. Отже, стягувачем у виконавчому провадженні було ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація». Вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» безпідставно набуло стягнуті з неї грошові кошти у розмірі 3788 грн. 75 коп. На підставі ст.1212 ЦК України просила стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» на її користь безпідставно набуті кошти у розмірі 3788 грн. 75 коп. Ухвалою суду від 20.08.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» було подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач позов не визнав. Зазначив, що 28 липня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» було укладено договір № 200728-22347-1. Відповідно до умов договору товариство надало позичальнику грошові кошти в розмірі 2000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,7 % за кожний день користування кредитом, на строк надання кредиту та строк дії договору 10 днів та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір було укладено в електронному вигляді. Станом на 07.09.2021 року заборгованість за договором № 200728-22347-1 становить 9693 грн. 18 коп. та складається з: простроченої заборгованості за договором кредиту - 2000 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом - 7693 грн. 18 коп. У межах виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Єфіменко Д.О. булл стягнуто 3788 грн. 75 коп. Проте з розрахунку заборгованості видно, що 26.05.2021 року на погашення за кредитним договором № 200728-22347-1 від 28.07.2020 року були направлені кошти у розмірі 1996 грн. 82 коп., а решта коштів у сумі 1791 грн. 93 коп. була стягнута на витрати, пов`язані з проведенням виконавчих дій та на виконавчий збір. Тому вважає, що з відповідача не може бути стягнуто кошти у розмірі 3788 грн. 75 коп. У задоволенні позовних вимог просив відмовити. У подальшому, ухвалою суду від 04.10.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі у якості співвідповідача Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Єфіменка Д.О. було відмовлено. Позивач у судове засідання не з`явилася, у поданій до суду заяві позов підтримала, просила розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився. У поданому до суду відзиві просив провести розгляд справи у його відсутності. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Так, 28 липня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» було укладено договір № 200728-22347-1. Відповідно до умов договору, Товариство надало позичальнику грошові кошти в розмірі 2000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,7 % за кожний день користування кредитом, на строк надання кредиту та строк дії договору 10 днів та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір було укладено в електронному вигляді. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 29 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис за № 16350, за яким було запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованість за кредитним договором № 200728-22347-1 від 28 липня 2020 року, укладеним із ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», на загальну суму 11690 гривень. 11.02.2021 року на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64465481 (а.с.11-12). Згідно вказаної постанови у якості стягувача зазначено ТОВ «ФК «Фінанс Інновація». У межах виконавчого провадження № 64465481 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.02.2021 року. У п.2 резолютивної частини постанови державний виконавець визначив здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства у розмірі 20% доходу до виплати загальної суми боргу у розмірі 13353 грн. 00 коп., який складається з витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 494 грн., боргу перед стягувачем у розмірі 11690 гривень, 10% основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1169 гривень (а.с.13-14). Вказану постанову направлено для виконання до Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, з яким позивач перебуває у трудових відносинах. За час виконавчого провадження із заробітної плати позивача на користь відповідача було стягнуто 3788 грн. 75 коп. Зазначена обставина підтверджується довідкою ЧНУ ім.Ю.Федьковича №206 від 26.07.2021 року (а.с.15). Однак, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.06.2021 року позов [PERSON] було задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 16350 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованості за кредитним договором у сумі 11690 грн. 00 коп. (а.с.9-10). Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Предметом судового розгляду у справі є позовна вимога про стягнення безпідставно набутих грошових коштів на підставі ст.1212 ЦК України. Згідно положень ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2018 року у справі № 334/2517/16-ц (провадження № 61 29056св18). Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Як було встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.06.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №16350. Відмовляючи у позові, суд дійшов до висновку, що нотаріусом під час вчинення виконавчого напису не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржником. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказане рішення рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.06.2021 року набрало законної сили, а тому, за правилами ч.2 ст.82 ЦПК України, не потребує додаткового доказування факт того, що заборгованість, стягнута за виконавчим написом №16350 на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» була спірною. З огляду на зазначені обставини, суд вважає, що стягнута у межах виконавчого провадження № 64465481 із заробітної плати позивача сума у розмірі 2125 грн. 75 коп. на виконання виконавчого напису №16350 є безпідставно отриманою, яку відповідач повинен повернути. Розглядаючи аргументи, викладені відповідачем у відзиві, щодо коштів, які були стягнуті на витрати, пов`язані з проведенням виконавчих дій та на виконавчий збір суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч.ч.1, 2, 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»). Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (ч.3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження»). При цьому, суд зазначає, що відсутні правові підстави для застосування ст. 1212 ЦК України до правовідносин про стягнення з ТОВ «Фінансова Компанія «Фінанс Інновація» на користь [PERSON] коштів виконавчого провадження (494 грн. - витрат на проведення виконавчих дій, 1169 грн. - виконавчого збору), оскільки вони не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні ст. 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження. Розмір коштів на виконавче провадження підтверджується постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.02.2021 року (а.с.13). Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 201/8493/18 від 05 лютого 2020 року. За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин позов у вказаній частині позовних вимог слід задовольнити частково на суму - 2125 грн. 75 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial