Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

У своєму позові проти Громади та Товариства [PERSON] просить визнати за ним право власності на садовий будинок [NUMBER] в садовому товаристві «Поштовик» Давидівського масиву на території Громади як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] Вимоги мотивовані тим, що цей будинок було побудовано спадкодавцем у 1989 році та за чинним на той час законодавством державній реєстрації не підлягав. У письмовій заяві до суду представник [PERSON] позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутністю. Сільський голова та голова правління Товариства звернулися з аналогічними клопотаннями. У вирішенні справи поклалися на розсуд суду. Судом встановлені обставини, які відповідають спадковому праву. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог на засадах змагальності та диспозитивності. [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 9). Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно. Громада не порушує питання про відумерлість спадщини у порядку ст. 1277 ЦК України. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст.ст. 1296, 1297 ЦК України вбачається, що оформлення права на спадщину, в тому числі на нерухоме майно, проводиться шляхом видачі нотаріусом відповідного свідоцтва. Проте, постановою нотаріуса від 09.02.2012 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний садовий будинок позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів на нього (а.с. 8). З довідки Товариства №238 від 01.11.2013 вбачається, що земельна ділянка [NUMBER] у садовому товаристві «Поштовик» площею рахувалася за спадкодавцем, на момент смерті заборгованість по пайовому внеску відсутня (а.с. 7). У подальшому наведену земельну ділянку позивач, як єдиний спадкоємець після смерті батька, отримав у спадщину, що підтверджується свідоцтвом від 09.02.2012 (а.с. 6). Спірний садовий будинок було побудовано на вказаній земельній ділянці ще у 1989 році, а відповідно до чинного на той час ЦК України (в редакції 1963 року) садові будинки державній реєстрації не підлягали (а.с.7). Відповідно до ст.105-1 ЦК України (в редакції 1963 року) літні садові будиночки, будівництво яких здійснюється без належного проекту або з відхиленням від норм, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, чинним на початок будівництва, зносяться особами, які здійснюють таке будівництво. Ураховуючи, що спірний садовий будинок [NUMBER] не знесений, знаходиться на земельній ділянці, яка виділена спадкодавцеві на законних підставах, не є самочинним, а тому суд вважає, що дане майно відноситься до складу спадщини. Пленум ВСУ у п.8 Постанови №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз'яснив, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства за умови внесення ним пайового внеску у повному розмірі, до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Матеріали справи свідчать про те, що спадкодавець побудував спірний садовий будинок на законний підставах, що не заборонено законом. Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом, проте використати це своє право не може, а тому, враховуючи всі обставини справи, положення ст.ст. 3, 16 ЦК України, суд вважає, що у даному випадку право власності може бути встановлено судом.

Outcome: approved