Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 3543468,67 грн., посилаючись на невиконання останнім договірних зобов'язань щодо повернення коштів. В обґрунтування позову зазначиши, що 01 липня 2008 року між закритом акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №800004592, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 200000 доларів США. В судове засідання представник позивача не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, виклавши власні доводи у письмових запереченнях. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали,наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01 липня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 800004592, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 200000 доларів США. За умовами договору відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не повертає позивачу кредитні кошти, внаслідок чого станом на 24.06.2015 має прострочену заборгованість в розмірі 154724,03 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 3330546,15 грн., за відсотками 5117,18 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 110150,98 грн. та пеня у розмірі 4774,36 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 102771,54 грн., а тому з урахуванням вищезазначених приписів закону суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення.

Outcome: approved