Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У січні 2016р. Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі АТ «Ощадбанк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 30 вересня 2013р. між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір №795990 про відкриття та обслуговування карткового рахунку випуск платіжної картки. Згідно п.п.1.1, підп. 1.1.1, 1.1.2. договору №795990 від 30 вересня 2013р. банк відкриває клієнту картковий рахунок №1153500919607 на умовах тарифного пакету зарплатний та надає клієнту платіжну картку. 05 жовтня 2013року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору №795990 від 30 вересня 2013р., відповідно до якого банк встановлює кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 7 220,00 грн. Процента ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 % річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35,00 % річних. Відповідно до п.п.1.1.4 договору строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Відповідно до п.п.4.2. договору сплата процентів за кредитом та за несанкціонованій овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності, визначеній Правилами користування БПК. Згідно з п.4.3. договору, клієнт зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі у разі:- закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк, звільнення з організації, з якою банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжних карток; відмови клієнта від отримання заробітної плати та інших виплат, передбаченим чинним законодавством, шляхом їх зарахування на рахунок; - розірвання договору, укладеного між банком та організацію, та ненадання клієнтом забезпечення виконання зобов'язань, пов'язаних із користуванням кредитом; відмови від пропозиції банку, що пов'язана зі зміною процентної ставки за користування кредитом. В разі порушення строку сплати платежів за договором позичальник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п.п.4.6. договору у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернене суми такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами тощо. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобовязань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором №795990 від 30 вересня 2013р. в розмірі 9175,01грн. та судові витрати. Представник АТ «Ощадбанк», діючий за довіреністю від 20 жовтня 2015р., в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності в порядку заочного провадження, у звязку з неявкою відповідача в судові засідання (а.с.25,31). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.29,30). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Встановлено, що ПАТ «Державний ощадний банк України» є юридичною особою, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.11-15). 30 вересня 2013р. між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір №795990 про відкриття та обслуговування карткового рахунку випуск платіжної картки(а.с.4-6). Згідно п.п.1.1, підп. 1.1.1, 1.1.2. договору №795990 від 30 вересня 2013р. банк відкриває клієнту картковий рахунок №1153500919607 на умовах тарифного пакету зарплатний та надає клієнту платіжну картку. 05 жовтня 2013року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору №795990 від 30 вересня 2013р., відповідно до якого банк встановлює кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 7 220,00 грн. Процента ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 % річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35,00 % річних. Відповідно до п.п.1.1.4 договору строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Відповідно до п.п.4.2. договору сплата процентів за кредитом та за несанкціонованій овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності, визначеній Правилами користування БПК. Згідно з п.4.3. договору, клієнт зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі у разі:- закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк, звільнення з організації, з якою банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжних карток; відмови клієнта від отримання заробітної плати та інших виплат, передбаченим чинним законодавством, шляхом їх зарахування на рахунок; - розірвання договору, укладеного між банком та організацію, та ненадання клієнтом забезпечення виконання зобов'язань, пов'язаних із користуванням кредитом; відмови від пропозиції банку, що пов'язана зі зміною процентної ставки за користування кредитом. В разі порушення строку сплати платежів за договором позичальник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п.п.4.6. договору у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернене суми такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами тощо. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Судом встановлено, що банк свої зобовязання за договором №795990 від 30 вересня 2013р. від виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється. Через невиконання зобовязань за кредитним договором №795990 від 30 вересня 2013р. у [PERSON] станом на 15 грудня 2015р. склалася заборгованість перед АТ «Ощадбанк» в розмірі 9175,01грн., яка складається з: - простроченого основного боргу по кредиту 6397,56грн., - прострочених відсотків за користування кредитом за період з 26.12.2013р. по 27.10.2015р. 2771,45грн., - боргу за додаткові послуги (РКО) за період з 27.01.2014р. по 26.02.2014р. 6,00грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов договору №795990 від 30 вересня 2013р. (а.с.9). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин, направлено на адресу позичальника досудову вимогу про погашення заборгованості, яку останній проігнорував (а.с.10). Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1218,00грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved