Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У січні 2016 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк», який діє на підставі довіреності, в якій він просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 02 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №231465_CRED. Відповідно до кредитного договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 4000,00 доларів США на термін до 25 травня 2009 року, а [PERSON] зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість [PERSON] взяті на себе зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з цим [PERSON] станом на 09 грудня 2015 року має загальну суму заборгованості у розмірі 9627,81 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2103,86 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 7055,09 доларів США, а також штраф (фіксована частина) у розмірі 10,91 доларів США та штраф (процентна складова) у розмірі 457,95 доларів США. З метою забезпечення зобовязань [PERSON] за кредитним договором №231465_CRED від 02 червня 2008 року, між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки. На підставі викладеного, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №231465_CRED від 02 червня 2008 року в розмірі 9627,81 доларів США, що за курсом 22,91 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 09 грудня 2015 року складає 220573,12 грн., та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її присутності, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились з невідомих суду причин. Про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. У звязку із неявкою відповідачів у судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №231465_CRED, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 4000,00 доларів США на термін до 25 травня 2009 року включно з умовами сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24 % на рік. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідачка повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином взяті на себе зобовязання за вказаним договором не виконала. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до договору поруки №231465_cred/1 від 02 червня 2008 року, укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання зобовязалась відповідати за невиконання боржником [PERSON] зобовязань за кредитним договором №231465_CRED від 02 червня 2008 року. Боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №231465_CRED від 02 червня 2008 року станом на 09 грудня 2015 року загальна сума заборгованості становить 9627,81 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2103,86 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 7055,09 доларів США, а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 10,91 доларів США та штрафу (процентна складова) у розмірі 457,95 доларів США. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, ч. 2 поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що з відповідачів на користь позивача підлягає солідарно стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 2103,86 доларів США, та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 7055,09 доларів США, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу позичальником порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Щодо позовних вимог про стягнення штрафів суд зазначає наступне. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Відповідно до затвердженого Переліку місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) та с. Талаківка (Талаківська селищна рада) відноситься до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрована та мешкає у м. Маріуполі, с. Талаківка, вул. Суворова, буд. 4, а [PERSON] зареєстрована та мешкає у [ADDRESS]. З наданого позивачем розрахунку за кредитним договором №231465_CRED від 02 червня 2008 року вбачається, що станом на 09 грудня 2015 року відповідачці були нараховані штраф (фіксована частина) у розмірі 10,91 доларів США та штраф (процентна складова) у розмірі 457,95 доларів США. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачів на користь позивача штрафів у сумі: 10,91 доларів США та штраф (процентна складова) у розмірі 457,95 доларів США. На підставі вищевикладеного, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню загальна сума заборгованості за кредитним договором №231465_CRED від 02 червня 2008 року в розмірі 9158,95 доларів США, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідачем порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимого у розмірі 2098,32 грн. в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved