Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

У січні 2013 року представник позивача [PERSON]- [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що у 2007 році позивач та відповідачка познайомились через мережу Інтернет та стали підтримувати дружні стосунки; позивач періодично приїздив до відповідачки в Україну. У 2009 році [PERSON] запропонував [PERSON] одружитися та переїхати постійно проживати до нього у Великобританію. [PERSON] надала згоду. Але через відмову уряду Великобританії у посвідченні шлюбу, цей шлюб не був укладений, через що позивач та відповідачка вирішили зареєструвати шлюб в Україні. Оскільки відповідачка не мала у приватній власності житла, вона запропонувала позивачу перед укладенням шлюбу придбати за його рахунок та на його ім'я у місті Горлівці житловий будинок, в якому б вони стали проживати як подружжя після укладення шлюбу, на що позивач погодився. У грудні 2009 року позивач і відповідачка звернулись до агенції нерухомості приватного підприємства «Меганом-С» з метою пошуку підходящого житлового будинку. Агенцією нерухомості був запропонований житловий будинок [ADDRESS] за ціною 70000 доларів США і 22 грудня 2009 року між відповідачкою та власником цього будинку [PERSON] була укладена угода про завдаток, відповідно до якої сторони зобов'язались укласти договір купівлі-продажу житлового будинку не пізніше 15 лютого 2010 року за ціною 70000 доларів США. В свою чергу позивачем для придбання будинку були перераховані відповідачці через систему грошових переказів «Вестерн Юніон» грошові кошти в сумі 49809.73 грн. (7003,11 фунтів стерлінгів) та на відкритий відповідачкою в ОТП-Банк рахунок грошові кошти в розмірі 465990,54 грн. (58506,26 доларів США0ёа всього 515800,27 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами. Через ускладнення в оформленні продавцем будинку відповідних документів на продаж житловий будинок не був придбаний, через що відповідачка запропонувала позивачу самостійно зайнятися пошуком житлового будинку. Через деякий час відповідачка повідомила позивача про те, що нею за кошти позивача придбана земельна ділянка по [ADDRESS] разом з незакінченим будівництвом будинком, який буде добудований за кошти позивача. В серпні 2012 року під час чергового приїзду позивача в м. Горлівку відповідачка заявила позивачу про те, що вона відмовляється укласти з ним шлюб, оскільки її почуття до нього охололи. З таких обставин позивач запропонував відповідачу повернути грошові кошти, які були перераховані для придбання житлового будинку, на що відповідачка заявила, що у неї немає такої суми грошових коштів та запропонувала позивачу впродовж декількох місяців переоформити на його ім'я земельну ділянку, на що позивач погодився. Але у вересні 2012 року відповідачка повідомила позивача про те, що вона відмовляється переоформити на нього земельну ділянку та повернути перераховані позивачем грошові кошти на придбання будинку. Просив на підставі ст. 1212 ЦК України стягнути з відповідачки на користь позивача грошові кошти в розмірі 515800 грн. 27 коп. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 5 листопада 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти, збережені без достатньої правової підстави в сумі 493777 грн. 17 коп. та судові витрати в розмірі 3219 грн. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права; в порушення ч.1 ст. 59 ЦПК України суд прийняв у позивача отримані невідомим шляхом копії і оригінали виписок АТ «ОТП БАНК» по її особистому розрахунковому рахунку про рух коштів, відкритому у Горлівському відділенні, в той час як відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація про фінансовий стан клієнта є банківською таємницею, тому вважає, що такі докази є неналежними; при розгляді справи суд безпідставно дійшов висновку, що отримана нею в період з 8 грудня 2007 року по 2012 рік благодійна допомога від [PERSON], перерахована ним добровільно через систему грошових переказів «Вестерн Юніон», також на її розрахунковий рахунок у відділенні АТ «ОТП БАНК» є придбаною без достатніх правових підстав, оскільки не прийняв до уваги, що вона ніколи не просила позивача висилати їй будь-яку конкретну суму грошових коштів, грошові кошти позивач пересилав на свій розсуд у вигляді матеріальної допомоги не тільки їй, а і членам її родини; апелянт також вважає помилковим висновок суду про те, що надана їй позивачем матеріальна допомога є подарунком, оскільки про це відсутні будь-які докази; суд при ухваленні рішення хоча і посилався на надану позивачем роздруківку руху грошових коштів на її розрахункових рахунках в АТ «ОТП БАНК», не прийняв до уваги, що [PERSON] з моменту відкриття нею рахунку (нібито для перерахування ним грошей для покупки будинку) до 15 лютого 2010 року - строку, до якого за умовами договору завдатку повинен був бути придбаний будинок, нічого не перерахував їй на розрахунковий рахунок; крім того, судом не враховано, що всі питання з купівлі будинку [PERSON] вирішував самостійно з представником агентства нерухомості. У судовому засіданні апеляційного суду відповідачка і її представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідачки і її представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами була досягнута домовленість про укладення шлюбу та придбання за рахунок позивача житлового будинку для сумісного проживання з 22 грудня 2009 року, коли була укладена угода про завдаток, проте у серпні 2012 року відповідачка відмовилась від укладення шлюбу з позивачем, тому підстава, на якій відповідачкою були отримані грошові кошти від позивача відпала і тому вона повинна повернути грошові кошти позивачу. З цими висновками суду погодитись не можна, оскільки такі суперечать вимогам закону та не ґрунтуються на матеріалах справи. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов'язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Однак, судом здійснено помилкове тлумачення змісту даної норми матеріального права. Не звернуто уваги на те, що у даній справі такі умови існують не всі, зокрема, має місце набуття або збереження майна - отримання відповідачем грошових коштів; набуття або збереження здійснено за рахунок іншої особи - позивача, що підтверджено платіжними переказами за системою «Вестерн Юніон» за період з 11 грудня 2010 року по 20 липня 2012 року, перерахуваннями на банківський рахунок, відкритий в АТ «ОТП БАНК» відповідачкою; разом з тим у платіжних документах вказано підстави призначення платежу - нареченій і відсутні підстави платежу - на придбання будинку. Тобто, третя умова для застосування до вказаних правовідносин ст. 1212 ЦК України відсутня. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] підставами його позову є існування між ним та відповідачкою домовленості про укладення шлюбу і придбання в місті Горлівці житлового будинку для спільного проживання, для чого ним були перераховані відповідачці через систему грошових переказів «Вестерн Юніон» грошові кошти в сумі 49809.73 грн. та на відкритий відповідачкою в «ОТП-Банку» рахунок грошові кошти в розмірі 465990.54 грн. (58506.26 доларів США), а всього 515800.27 грн. Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] була укладена угода про завдаток в сумі 1000 доларів США на підтвердження подальшого укладення договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] за 70000 доларів США; при цьому угодою встановлений кінцевий строк сплати суми, яка залишилась, а саме 69000 доларів США до 15 лютого 2010 року. Проте, до цієї дати позивачем не була перерахована відповідачці зазначена сума. Грошові кошти, на які посилається позивач в позовній заяві, були ним перераховані відповідачці за системою «Вестерн Юніон» в період з 11 грудня 2010 року по 20 липня 2012 року на суму 3269.94 доларів США, що встановлено судом першої інстанції і позивачем не оспорено. Проте зазначені документи надані позивачем на іноземній мові (т.1 а.с.127-138), тому встановити дату перерахування грошових коштів, суму та призначення платежу неможливо; документи на а.с. 139-176 також виготовлені на іноземній мові і встановити їх фактичний зміст також неможливо. З викладених на українській мові документів на а.с. 156-170, т.2 «платіж по дебітовому авізо» вбачається, що за замовленням [PERSON] у період з 26 липня 2010 року по 9 грудня 2011 року перераховувались грошові кошти на ім'я [PERSON] Проте призначення платежу при цьому зазначалось «гроші нареченій». Судом першої інстанції також встановлено, що позивачем були перераховані грошові кошти відповідачці на її банківський рахунок, відкритий в АТ «ОТП-Банк» на суму 58506.26 доларів США. При цьому суд посилався на документи, які знаходяться в т. 1 на а.с. 18-31 та 52-56, яким є розрахунковий рахунок на ім'я [PERSON], відкритий 25 грудня 2009 року з первинним внеском 5200 доларів США. Проте зазначений доказ в силу ч.1 ст. 59 ЦПК України не є допустимим доказом на підтвердження перерахування грошових коштів позивачем відповідачці, оскільки відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею і, зокрема відомості про банківські рахунки клієнтів; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта і може бути розкрита тільки за письмовим запитом або з письмового дозволу володільця такої інформації або за рішенням суду. Але будь-яких запитів до банку щодо надання виписки по руху грошових коштів по рахунку [PERSON] судом не направлялось. Як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді [PERSON] заперечувала проти того,що грошові кошти в сумі 5200 доларів США та 1000 доларів США були перераховані [PERSON] на її банківський рахунок. Позивачем зазначені обставини не спростовані належними та допустимими доказами, а відповідно до квитанцій №№23, 24 від 25 грудня 2009 року платником сум відповідно 5200 доларів США та 1000 доларів США є [PERSON], отримувачем є також [PERSON] Виходячи з викладеного апеляційний суд вважає, що між сторонами не виникло договірних відносин з приводу купівлі-продажу будинку за рахунок позивача для спільного проживання як подружжя, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено перерахування грошових коштів для зазначених цілей, а добровільне перерахування грошових коштів на утримання відповідачки та членів її родини законодавством України не заборонено. Таким чином є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що грошові кошти були отримані відповідачкою за відсутності правових підстав, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed