Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчатись, у розмірі 1/5 частини всіх доходів відповідача, щомісяця з моменту подачі позову і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що відповідач по справі є батьком [PERSON] . На теперішній час донька є повнолітньою та навчається за контрактом на третьому курсі денного відділення у Чорноморському національному університеті ім. Петра Могили. Її навчання вимагає додаткових витрат, разом з тим, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, позивач [PERSON] просила позов задовольнити. Сторони в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявні їх пояснення та відзив на позовну заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлюють ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду починаючи від дня пред`явлення позову. В той же час ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки несуть обов`язок щодо утримання дітей рівноцінно, також враховуючи наявність на утриманні відповідача неповнолітньої доньки, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved