Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на час навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу із відповідачем, вони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на другому курсі денного відділення Київського регіонального Вищого професійного училища будівництва і потребує матеріальної допомоги. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти, оскільки, має іншу сім'ю та дітей, які також повинен утримувати, надавши відповідні докази. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 4). Від даного шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO], який навчається на денному відділенні Київського регіонального Вищого професійного училища будівництва, період навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року, що підтверджується відповідними документами (а.с. 3,7). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Як вбачається з матеріалів справи, дана позовна заява подана до суду 10.01.2017 р. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1 ст. 199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Як пояснила в судовому засіданні позивач та не заперечував відповідача, їх повнолітній син проживає разом із позивачкою. Крім того, судом встановлено, що відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] та вони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 32-34). Як вбачається з довідки про доходи №241/348 від 12.06.2017 року відповідач в середньому отримує заробітну плату в розмірі 7000,00 грн. (а.с. 31). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України). У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем не обґрунтовано розмір аліментів в сумі 1/4 частини доходу відповідача та можливість відповідача сплачувати аліменти. Даючи юридичну оцінку пояснення та наданим по справі доказам, враховуючи, що [PERSON], [INFO], навчається на денному відділенні, тобто має можливість отримувати стипендію, є повнолітнім, тому має змогу працювати, беручи до уваги розмір заробітної плати відповідача та те, що на утриманні відповідача перебуває дружина та неповнолітні діти, суд вважає, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти на [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної заяви.

Outcome: dismissed