Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов обгрунтований тим, що 08 жовтня 2010 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, що по вул. Соснівка, 23б в с. Перевали Турійського району Волинської області. За життя [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не посвідчував. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок А-1 загальною площею 48.3 м.кв., житловою площею 28.0 м.кв. з приналежними надвірними будівлями та спорудами: хлів Б-1, вбиральня В, що по вул. Соснівка, 23 б в с. Перевали Турійського району Волинської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 08 жовтня 2010 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак представник позивача у заяві від 23 серпня 2016 року вказала, що позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити і розглядати справу без їхньої участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоч був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. За відсутності заперечень позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Зі свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №099910, виданого Перевалівською сільською радою Турійського району Волинської області, слідує, що 08 жовтня 2010 року помер [PERSON] (а. с. 7). Свідоцтвом про народження (а. с. 10) стверджується, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] Відповідно до довідки Перевалівської сільської ради Турійського району Волинської області від 19 липня 2016 року №387 після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Соснівка, 23 б в с. Перевали Турійського району Волинської області. Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві підтверджується договором купівлі продажу житлового будинку від 09 грудня 2005 року (а. с. 14). Рішенням виконкому Перевалівської сільської ради від 24 травня 2016 року №13 змінено адресний номер с. Перевали, вул. Соснівка. 23 на с. Перевали, вул. Соснівка, 23 б. До складу спадкового домоволодіння входять: житловий будинок А-1, хлів Б-1, вбиральня В (а.с. 18-20). Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, зокрема, у першу чергу, мають діти спадкодавця (ч. ч. 1, 2 ст. 1223, ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що 07 квітня 2011 року позивач звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а 21 липня 2016 року його представник із заявою про видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса від 22 липня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Соснівка, 23 б в с. Перевали Турійського району у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а. с. 15). Відповідач [PERSON], який є сином померлого [PERSON], від прийняття спадщини відмовився, про що у встановлений законом строк подав заяву нотаріусу, а інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], немає, що підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи №103/2011 до майна померлого [PERSON] За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті його батька та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1223, ч. 1 ст. 1261, ч. 1. ст. 1269, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, та

Outcome: approved