Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON]. (далі по тексту також - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], в інтересах якого діє мати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту також - відповідачі) про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Його спадкоємцями є його двоє дітей, дружина та батьки, тобто усі сторони у справі. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Мати позивача [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь свого сина брата позивача [PERSON], а дід позивача [PERSON] та баба [PERSON] подали заяву про відмову від своїх часток у спадщині на користь позивача. Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.12.1995 року по день смерті батька. 28.05.2002 року, мати позивача у період перебування у шлюбі із батьком, придбала квартиру [ADDRESS]. На сьогоднішній день позивач позбавлений можливості отримати у спадщину майно, яке належало його батьку на праві спільної сумісної власності із матір'ю позивача, оскільки відповідна частка за життя батька в спільному сумісному майні не була визначена, про що свідчить постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.08.2015 року саме з цих підстав. За таких обставин, ? частка спірної квартири є спадковим майном. Враховуючи те, що спадкоємцями є п'ятеро осіб, то кожному із них мало б на праві спадщини належати 1/10 частка від спірної квартири. Проте, у зв'язку із відмовою дружини спадкодавця від спадщини її частка (1/10) додається до частки сина спадкодавця [PERSON], а частка [PERSON] (1/10) та [PERSON] (1/10) додаються до частки позивача (1/10). Посилаючись на викладене, позивач просив визнати, що частки [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS], що належить їм на підставі договору купівлі продажу квартири від 28.05.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовою С.В. за реєстровим № 3931, є рівними, а саме по 1/2 кожному. Визнати, що до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], який помер [INFO]., увійшла 1/2 частка квартири, що розташована по [ADDRESS]. Визнати право власності [PERSON] на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька [PERSON], а саме на 3\\10 частки квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд про його задоволення. В судовому засіданні [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, в поданих до суду заявах позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 64). Після його смерті 13.03.2015 року Першою київською державною конторою було заведено спадкову справу № 317/2015 (а.с. 60-94). 13.03.2015 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 61). [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON]. (а.с. 62, 63). [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с. 76). Постановою від 11.08.2015 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] у зв'язку із тим, що не було виділено частку померлого у вказаній квартирі (а.с. 90). Із матеріалів справи вбачається, що з 26.12.1995 року померлий [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 80). Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.05.2002 року, [PERSON] придбала квартиру під [ADDRESS] (а.с. 92). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що оскільки за життя не було виділено частку померлого у майні, що було набуте за час шлюбу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання рівними часток померлого та [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Окрім того, слід також задовольнити позовні вимоги в частині визнання того, що до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] увійшла ? частина квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON]., а [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], то суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання права власності за позивачем на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька [PERSON], а саме на 3\\10 частки квартири [ADDRESS]. Враховуючи наведене, клопотання представника позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору в сумі 2251,42 грн. задоволенню не підлягає.

Outcome: approved