overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що позивач надає відповідачам, які проживають в [INFO] послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачі ігнорують виконання своїх обовязків в частині оплати за надані їм житлово-комунальні послуги, у звязку з чим у відповідачів виникла заборгованість по оплаті за надані їм послуги у розмірі 45\~244,12 грн.. Просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь комунального підприємства Управління міським господарством заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 45\~244,12 грн.. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається із матеріалів справи, позивач надає відповідачам, які проживають в [INFO] житлово-комунальні послуги. Відповідачі ігнорують виконання своїх обовязків в частині оплати за надані їм житлово-комунальні послуги, у звязку з чим у відповідачів виникла заборгованість по оплаті за надані їм послуги у розмірі 45\~244,12 грн.. Звернення та попередження адміністрації комунального підприємства Управління міським господарством про погашення заборгованості не мають позитивного результату. Відповідачі добровільно не погоджуються сплачувати заборгованість та продовжують ухилятися від їхньої спати. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. Вимоги обгрунтовані тим, що 10.02.1996 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, будучи в нетверезому стані, останній неодноразово погрожував позивачеві фізичною розправою та застосовував фізичну силу. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судові засідання двічі підряд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони з 10.02.1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося, позивач вказує на негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 вересня 1983 року Відділом ЗАГС Жовтневого району м.Дніпропетровська, актовий запис №1825 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03 вересня 1983 року. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 червня 2010 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №199 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05 червня 2010 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 червня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №386 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19 червня 1999 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 26 вересня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Тому просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 26 вересня 2009 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 26 серпня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Тому просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 26 серпня 1999 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 11). Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 03 вересня 2011 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1307. Від шлюбу у сторін дітей немає. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подала заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 03 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1307. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 17 липня 2010 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не з'явились, від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримує, причини неявки відповідача суду не повідомлені. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Примирення між сторонами не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулась у суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем. Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось, виявилось різне сприйняття сімейного життя, несумісність характеру. Вказувала, що спільне господарство та спільне життя між ним та відповідачем припинено, шлюб існує формально. Просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, був повідомлений про місце, час проведення судового засідання належним чином, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 13.01.2012 року було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружжя не заперечує проти розірвання між ними шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь позивача, який поніс витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з 04 листопада 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що не має можливості сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі, оскільки отримує невелику заробітну плату та допомогає батькам пенсійного віку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2006 року, , від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та народження. З довідки Требухівської сільської ради Броварського району Київської області № 52 від 16.01.2015 року вбачається, що позивач проживає в с. Требухів та має на своєму утриманні дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною першою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідач працює, має постійний заробіток, що підтверджується довідкою про доходи, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тому задовольняє позовні вимоги в цій частині частково, а саме: стягує аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). На підставі викладеного та

Outcome: partial