Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є постійно зареєстрованою в [INFO]. Позивач зазначає, що 3/7 частини у порядку приватизації в [ADDRESS] належить їй та її донькам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності в рівних долях кожній на підставі рішення Оболонського р/с м. Києва від 20.06.2003 р., що зареєстровано в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» та записано у реєстрову книгу № д1103-95 10.09.2003 р. Як вказує позивач, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 16.05.2001 року позивачу разом з неповнолітніми доньками було виділено в користування кімнату площею 15,7 кв.м в квартирі [ADDRESS], а відповідачам та [PERSON] було виділено в користування кімнати 13,8 та 13,8 кв.м в [ADDRESS]. На даний час в кімнаті площею 15,7 кв.м, що належить позивачу на праві приватної власності та щодо якої в неї укладено окремий договір на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 632 від 03.06.2016 року зареєстровані позивач та її донька [PERSON] - 3 особа по справі № 2. Також зазначає, що останнім часом в неї з відповідачами виникли суперечки щодо користування спільною частковою власністю, а саме [ADDRESS], оскільки її брат [PERSON] - відповідач № 1 поселив в одній з кімнат, якою він користується свого сина з невісткою та онуком та без її дозволу та відома були змінені замки від вхідних дверей квартири, і тому 27.05.2016 р. позивач не змогла потрапити у вказану квартиру. При цьому зазначає, що оскільки в даній квартирі в кімнаті площею 15,7 кв.м знаходяться її особисті речі та документи та вона не має вільного доступу до них, то була змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права власності. Тому посилаючись на вищезазначені обставини, просить суд вселити її в спірну квартиру, зобов'язати обох відповідачів не чинити їй перешкод в користуванні власністю, а саме 3/7 частин квартири [ADDRESS]. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали у повному об'ємі. Відповідач № 1 [PERSON] у судовому засіданні на запитання суду визнав позов повністю та вказав, що він згоден хоч зараз надати позивачу ключі від спірної квартири, а у подальшому в судових дебатах позов не визнав повністю. Представник відповідача № 1 у зв'язку із незрозумілими поясненнями свого довірителя також позов не визнав. Відповідач № 2 [PERSON] у судовому засіданні позов у повному об'ємі не визнав, але чітких пояснень суду так і не надав мотивуючи це тим, що він погано навчався у школі та не може висловлювати свою думку. Третя особа № 1 [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, але пояснень суду також не надала. Третя особа № 2 [PERSON] у судовому засіданні позов також підтримала та вказала, що відповідач № 1 їй також перешкоджав знаходитись у спірній квартирі. Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району» в судове засідання не з'явився, надіслав свої пояснення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Згідно довідки Форма 3 №80/909 від 19 серпня 2016 року вбачається, що в кв. [ADDRESS] зареєстровані 2 особи - позивач [PERSON] та 3 особа № 2 [PERSON] (а.с. 9), і 3/7 частини у порядку приватизації в квартирі [ADDRESS] належить позивачу та її донькам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності в рівних долях кожній на підставі рішення Оболонського р/с м. Києва від 20.06.2003 р. (а.с. 13-14), що зареєстровано в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» та записано у реєстрову книгу №д1103-95 10 вересня 2003 року.(а.с. 15). Як з'ясував суд, рішенням Мінського (Оболонського) р/с м. Києва від 16.05.2001 р. позивачу разом з неповнолітніми її доньками було виділено в користування кімнату площею 15,7 кв.м в спірній квартирі [ADDRESS], а відповідачам по справі та [PERSON] було виділено в користування кімнати 13,8 та 13,8 кв.м. в [ADDRESS]. (а.с. 12). У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Вказане кореспондується з вимогами ч. 1 ст. 134 Господарського кодексу України. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Як з'ясував суд, і даний факт не заперечується сторонами, у позивача з відповідачами виникали суперечки щодо користування спільною частковою власністю, оскільки [PERSON] - відповідач № 1 поселив в одній з кімнат, якою він користується свого сина з невісткою та їх спільною дитиною, без її дозволу, а також змінив замки від вхідних дверей квартири. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд приходить до висновку, що позов [PERSON] знайшов своє підтвердження та підлягає задоволенню у повному об'ємі. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача № 1 [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved