Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області про визнання права власності, посилаючись на наступне. 02 грудня 2000 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарсько-побутових споруд, які знаходяться за адресою буд. № 36 вул. Берегова село Шкурупії Решетилівського району Полтавської області. За покійним [PERSON] числиться земельна ділянка площею 0,25 га, надана для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій і збудовані вищезазначені житловий будинок та господарсько-побутові споруди. Після смерті батька їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, у звязку з чим вона й звернулась до суду. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і прохає задовольнити /а.с.32/. Представник відповідача - Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі у звязку зі службовою необхідністю, проти задоволення позову не заперечує /а.с.22/. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 02 грудня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 155895, виданим Жовтневою сільською радою Решетилівського району Полтавської області від 04 грудня 2000 року /а.с.6/. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯХ № 882052 від 27 квітня 1950 року [PERSON] є батьком [PERSON], тобто позивачки /а.с.8/. 12 лютого 1970 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], у звязку з чим змінила прізвище на «Антонець», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЯК № 0419580 від 12 лютого 1970 року, актовий запис № 5 /а.с.9/. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій Решетилівської державної нотаріальної контори від 05 лютого 2016 року № 02-31/77 вбачається, що заведена спадкова справа після померлого 02 грудня 2000 року [PERSON] за № 224. Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину є дочка померлого [PERSON]. Інших заяв про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину/а.с.7/. З довідок виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області № 84 та 89 від 12 лютого 2016 року вбачається, що за [PERSON] числиться земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою вул. Берегова, 36 с. Шкурупії Решетилівського району Полтавської області, за цією ж адресою знаходиться житловий будинок, у якому він був зареєстрований та проживав до дня смерті 02 грудня 2000 року/а.с.10, 11/. Згідно з витягом з погосподарської книги № 3 особовий рахунок 207 за 1996-2000 роки житловий будинок за адресою вул. Берегова, 36 с. Шкурупії Решетилівського району Полтавської області відноситься до суспільної групи робітники, за даною адресою були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] /а.с. 12/. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 36 вул. Берегова село Шкурупії Решетилівського району Полтавської області, виготовленого станом на 02 березня 2016 року на імя [PERSON] вбачається, що вказане домогосподарство складається з житлового будинку (літ. «А-І»), веранди (літ. «а»), сараю (літ. «Б,В»), погребу (літ. «в»), колодязю («№1») /а.с.13-16/. Згідно з Законом Української РСР «Про сільську раду народних депутатів Української РСР» сільська рада вела посгосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувалось прізвище, імя, по-батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, який і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в селах передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримання, спадкування. Аналіз діючого на час забудови законодавства свідчить про те, що виникнення права власності не залежало від державної реєстрації цього права. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦК України). У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON]Х, але у звязку із тим, що останній за життя не отримав правовстановлюючого документу на житловий будинок та господарсько-побутові споруди, належні йому на праві власності, [PERSON] не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому суд приходить до висновку, що її позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved