Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

У серпні 2020 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просила надати право зареєструвати у відділі державної реєстрації актів цивільного стану шлюб з [PERSON] . Заяву обґрунтувала тим, що на момент звернення до суду з зазначеною заявою не досягла повноліття, однак перебувала у стані вагітності терміном у 12 тижнів. Батьком майбутньої дитини є [PERSON] , з яким вони мають намір зареєструвати шлюб. Заявниця в судове засідання не з`явилась, однак звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, в якій просила заяву задовольнити (а.с. 25). Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, однак звернулась до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутністю, в яких не заперечували проти задоволення заяви та проти шлюбу заявниці з [PERSON] (а.с. 26, 27). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, в якій визнав, що бажає зареєструвати шлюб з [PERSON] , яка вагітна від нього, та не заперечував проти задоволення заяви (а.с. 28). Представник Саратського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 24). Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Стаття 12 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Частина 4 ст. 3 СК України визначає, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до роз`яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Судом достовірно встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 лютого 2004 року Ройлянською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 6). Згідно паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 27 грудня 2018 року органом реєстрації 5144, [PERSON] , [INFO] , досягла віку 16 років (а.с. 3). Факт вагітності [PERSON] підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства «Пологовий будинок № 7» Одеської міської ради №150 від 24 липня 2020 року (а.с. 8). Листом Саратського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 1616/81-47 від 17 червня 2020 року повідомлено, що [PERSON] відмовлено у державній реєстрації шлюбу у зв`язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку (а.с. 7). Статтею 22 СК України встановлено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно статтею 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи добровільні наміри [PERSON] та [PERSON] укласти шлюб, та те, що [PERSON] є вагітною і [PERSON] визнає, що вона вагітна від нього, а також думку батьків заявниці, які не заперечують проти укладення між ними шлюбу, суд вважає за доцільне задовольнити заяву та надати заявниці право на укладення шлюбу. На підставі викладеного ст.ст. 22, 23 СК України,

Outcome: approved