Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У серпні 2014 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, відповідно до договору б/н від 22.05.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказував, що відповідач не своєчасно сплачував банку кошти на погашення кредиту та відсотків, тому станом на 28.07.2014 року утворилася заборгованість в розмірі - 6043, 54 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки не повідомляла. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.05.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідач не виконувала належним чином умови договору, тому станом на 28.07.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 6728, 86 грн., яка складається з наступного: 1005, 65 грн. - заборгованість за кредитом; 5723, 21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Судовим наказом Октябрського районного суду м.Полтави від 28.03.2008 року з [PERSON] стягнуто заборгованість у сумі 1449, 30 грн.. Також з відповідача у зв'язку з несвоєчасною сплатою коштів необхідно стягнути штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина); 263,98 грн. штраф ( процентна складова). Остаточна сума боргу складає 6043, 54 грн. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред»явлення вимог, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред»явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором . Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved