Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

У січні 2020 року до суду звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивувала тим, що у свідоцтві про право приватної власності на житло від 26 липня 1996 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів, існують розбіжності у написанні її по батькові, а саме: у вищевказаному правовстановлюючому документі - по батькові заявника вказано « [PERSON] », а в паспорті - « [PERSON] ». Зазначені розбіжності унеможливлюють встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, у зв`язку з чим вона просить суд встановити вищезазначений факт. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження (а.с. 20). Заявник [PERSON] до суду надала заяву про слухання справи без її участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримала у повному обсязі, просила задовольнити (а.с. 25). Заінтересовані особи - комунальне підприємство «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Полтавської області, Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та Департамент житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до суду надали заяви про слухання справи без їхньої участі, вирішення питання поклали на розсуд суду (а.с. 29,32). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло, виданому Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів від 26 липня 1996 року, власниками квартири [ADDRESS] зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-17). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 26.11.1997 року [PERSON] померла (а.с. 18). Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, який просить встановити заявник, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 травня 1950 року, в якому зазначено по батькові заявниці « [PERSON] » (а.с. 8); - копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25 травня 1974 року, в якому зазначено по батькові заявниці « [PERSON] » (а.с.9) ; - копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11 травня 1985 року, в якому зазначено по батькові заявниці « [PERSON] » (а.с. 10); - копією паспорта серії [NUMBER] , виданим Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 18 жовтня 2000 року, в якому зазначено по батькові заявниці « [PERSON] », а також на 11 сторінці вказаного паспорту значиться відмітка про реєстрацію місця проживання заявниці, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25 січня 1983 року (а.с. 4-6). На підставі наданих заявником доказів, суд приходить до висновку, що у вищевказаному свідоцтві про право власності на житло допущено помилку, а саме у написанні прізвища заявника, помилково зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». У зв`язку з допущеною помилкою заявник не може вільно розпоряджатись своєю власністю та не має можливості вирішити дане питання в позасудовому порядку. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 81 ЦПК України, відповідно до\~ст. 80 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Встановивши наявність помилки у правовстановлюючому документі, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу є необхідним для захисту права власності заявника, а саме можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним майном, суд вважає необхідним заяву [PERSON] задовольнити. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про який просить заявник. Частиною 7\~статті 294 ЦПК України\~встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved