Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «АКБ «Новий» пред'явило через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що 04 серпня 2008 року з відповідачем укладений кредитний договір, відповідно до якого останній відкрив картковий рахунок у національній валюті з наданням платіжної картки та здійсненням обслуговування з встановленим кредитним лімітом в сумі 5000,00 грн. строком користування до 02 серпня 2009 року, погашення овердрафту за яким держателем картки повинно здійснюватись щомісяця за попередній звітний період у визначені строки з виплатою відсотків за користування кредитом, проте відповідачем в порушення умов договору сплата коштів систематично у визначені строки не здійснювалась в результаті чого виникла заборгованість, тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом станом на 12 серпня 2014 року в сумі 12710,78 грн., яка становить тіло кредиту в сумі 5000,00 грн., заборгованість за відсотками - 7710,78 грн., а також судові витрати у справі в сумі 243,60 грн. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, у поданій заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причин не повідомила, свого представника до суду не направила, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України. Матеріалами справи встановлено, що 04 серпня 2008 року між АКБ «Новий, правонаступником якого згідно Статуту є ПАТ «АКБ «Новий», та [PERSON]. укладений договір №3045208/05 про встановлення кредитного ліміту на рахунок платіжної картки, долучений до матеріалів справи в копії (а.с.14), за умовами якого, що є обов'язковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, банк встановлює позичальнику кредитний ліміт за відкритим банком картковим рахунком №2300000324 на підставі договору на обслуговування рахунку платіжної картки №1515707Ї112 від 17 вересня 2007 року, та надає право користування коштами в сумі ліміту 5000,00 грн. на строк з 04 серпня 2008 року по 02 серпня 2009 року зі сплатою 36% річних на суму залишку, яка щомісяця зменшується на 8,33% від суми початкового ліміту, а також одноразової сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 4,5% від суми ліміту(п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4 договору). Відповідач за цим договором, отримавши кошти на кредитну карту, що підтверджується розпорядженням на встановлення кредитного ліміту та випискою по рахунку (а.с.14, 5) зобов'язалася повернути банку кредит (грошові кошти) до 02 серпня 2009 року, сплатити проценти за його користування, комісію згідно з встановленим Графіком платежів (п.3.2 договору) (а.с.15). За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки відповідно до ст. ст.1048, 1056-1 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 5-13), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що останньою не заперечувалось та не спростовано. Оскільки іншого не доведено, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054 ЦК України з 10 червня 2013 року не сплачувала тіло кредиту та відсотки і з порушенням ст. 529 ЦК України відступила від умов про частину, виконуваного обов'язку, і строків виконання, у зв'язку з чим станом на 12 серпня 2014 року прострочила виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу частини кредиту на суму 12710,78 грн. грн., що складається з тіла кредиту - 5000,00 грн. та відсотків в сумі 7710,78 грн.., що відповідно підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: approved