Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

УПФУ в Московському районі м. Харкова звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з відповідача переплату пенсії у розмірі 1642,03 гривен. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] перебувала на обліку та отримувала пенсію у зв'язку із втратою годувальника, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Після перевірки пенсійної справи відповідача в серпні 2014 року виявлено помилку у розрахунку пенсії під час проведення перерахунку відповідно до розпорядження від 26.08.2014 року. Пенсійну справу приведено у відповідність, у зв'язку із чим виникла переплата пенсії у розмірі 2689,97 грн. за період часу з 04.07.2011 року по 31.08.2014 року. Згідно з заявою відповідача від 17.11.2014 року проводилось відрахування з пенсії по 5% щомісяця, в результаті чого утримано 1047,94 грн. З 01.06.2016 року виплату пенсії відповідачу припинено в зв'язку із досягненням нею 23-річного віку, залишок суми переплати склав 1642,94 грн. Позивач вважає, що набута без достатньої правової підстави сума надміру виплаченої пенсії підлягає поверненню. Представник позивача [PERSON] Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю його представника. Відповідач в судове засідання не з'явилась, до його початку звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала. Суд, ознайомившись із заявами сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно з нормою ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] перебувала на обліку та отримувала пенсію у зв'язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Після перевірки пенсійної справи відповідача в серпні 2014 року виявлено помилку у розрахунку пенсії під час проведення перерахунку відповідно до розпорядження від 26.08.2014 року. Пенсійну справу приведено у відповідність, у зв'язку із чим виникла переплата пенсії у розмірі 2689,97 грн. за період часу з 04.07.2011 року по 31.08.2014 року. Згідно з заявою відповідача від 17.11.2014 року проводилось відрахування з пенсії по 5% щомісяця, в результаті чого утримано 1047,94 грн. З 01.06.2016 року виплату пенсії відповідачу припинено в зв'язку із досягненням нею 23-річного віку, залишок суми переплати склав 1642,94 грн. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно та зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями ст.1215 ЦК України, зі змісту якої вбачається, що надмірно виплачені суми, у тому числі пенсії, повинні бути повернені, якщо їх виплата стала результатом рахункової помилки (наявність якої має бути доведена позивачем) або несумлінності одержувача. Таким чином, характер правовідносин, які виникли між сторонами, виключає можливість застосування до них судом положень ч.1ст.1212 ЦК України. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами глави 83 ЦК України, яка визначає загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України. Сумлінність поведінки одержувача коштів [PERSON] презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, внаслідок зловживань з боку пенсіонера. Відповідно дост.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене уст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів ( правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.07. 2014 року у справі № 6- 91 цс 14). Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України вказані правові позиції є обов'язковими для застосування судом. Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне\~ страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Чинним законодавством встановлено спеціальний порядок стягнення надмірно сплаченої пенсії. Так, згідно ч. 1ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Проте позивачем не доведено факт того, що надмірна сплата пенсійних коштів відбулася з вини відповідача. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів в сумі 1642,03 гривен, які є пенсійною виплатою, то відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed