Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що з 20.08.2015 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утриманні сина не надає, хоча працює та має змогу сплачувати аліменти. Оскільки на утримання сина необхідні постійні витрати, а у позивача не має грошей на належне його утримання, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів не заперечує. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.08.2002 року. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2015 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с.4). Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії I-БК № 107271, від 11.07.2003 року (а.с 3). Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в судовому порядку. Згідно зі ст. 200 СК України\~аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, відповідач по справі не надає допомоги на утримання малолітнього сина, у зв'язку з чим порушуються інтереси дитини. Відповідач по справі працює в АН РІАЛ на посаді юриста-консультанта та має постійний стабільний дохід. Приймаючи до уваги матеріальне становище дитина, яка потребує матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 09.06.2016 р., а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 09.06.2016 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved