Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Після смерті баби відкрилась спадщина, до складу якої ввійшло право власності на земельну ділянку загальною площею 2,14 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, згідно державного акту серії ЧН № 140558. Він, як спадкоємець по закону, мав намір подати до нотаріальної контри прийняття спадщини після смерті баби та виконати для цього необхідні дії, відкладаючи візит до нотаріуса на останні дні встановленого шестимісячного строку, проте на його спливі він несподівано захворів і тому не зміг цього зробити. Вважає, що його хвороба є поважною причиною щодо пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки за даних обставин у нього не було можливості подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 26 серпня 2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого судового засідання ( а.с. 16, 17). Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04 листопада 2020 року (а.с. 42). У призначене на 04.11.2020 року судове засідання позивач не з`явився. Надав суду заяву, просив слухати справу у його відсутність. Позов просив задовольнити в повному обсязі. У призначене на 04.11.2020 року судове засідання представник відповідача не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи у відсутність Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, вимоги викладені у позові підтримано в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] хворів, тому суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці. Суд вважає, що доводи позивача, які підтверджуються приєднаною до справи медичною документацією про стан здоров`я позивача, в силу положень ст. ст. 80-81 ЦПК України, підтверджують поважність причини пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, при цьому є достатньою підставою для визначення додаткового строку для її подання. Також суд враховує ту обставину, що відповідач визнав позов у повному обсязі, про що відповідачем було направлено на адресу суду письмову заяву, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов у повному обсязі, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що складає 420 грн. 20 коп.

Outcome: approved