Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

У січні 2016 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON], в особі представника [PERSON], із позовом до [PERSON] про припинення права власності на обєкт нерухомості.У позовній заяві, яка у подальшому була уточнена, зазначено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2003 року до 18 листопада 2009 року. 08 лютого 2006 року подружжям було придбано житловий будинок №3 по провулку 1 Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, за іпотечний кредит, згідно договору купівлі - продажу домоволодіння за реєстровим №156, посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] JI.M. та договором іпотеки посвідченим 22 лютого 2006 року за реєстровим №229, приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] JI.M. Згідно договору купівлі-продажу та іпотечного договору, власником вищевказаного житлового будинку зазначений відповідач - [PERSON]. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2011 року у справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до [PERSON] (позичальника, іпотекодавця), [PERSON] (фінансового поручителя) про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернуто стягнення на предмет іпотеки. Зазначене рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки набрало законної сили, та на теперішній час перебуває на примусовому виконанні у державній виконавчій службі Василівського районного управління юстиції Запорізької області. Суд звернув стягнення на житловий будинок №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №12-433\\02-01 від 22 лютого 2006 року, укладеним із ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», у сумі 373 838,78 грн. в межах вартості цього майна, переданого в забезпечення його власником [PERSON] за договором іпотеки №229 від 22 лютого 2006 року, №83433874, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, розмір якої не буде нижче розміру звичайних ринкових цін на подібне майно на момент продажу. Дізнавшись про наявність зазначеного вище рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки [PERSON] була змушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права, оскільки предметом іпотечного договору, на яке судом було звернуто стягнення, був житловий будинок придбаний подружжям під час перебування у шлюбі, що в свою чергу свідчить про те, що він в силу приписів ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. 07 жовтня 2013 року Василівським районним судом Запорізької області у справі №2/311/5/2013 за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], [PERSON], ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про припинення права приватної власності на об'єкти нерухомості, визнання права спільної сумісної власності, поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя було ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано спільною сумісною власністю майно, придбане [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу, а саме - житловий будинок №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області загальною площею 258,5 кв.м., житловою площею 123,2 кв.м., визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, в іншій частині позовних вимог відмовлено. 04 лютого 2014 року Апеляційним судом Запорізької області ухвалено рішення у справі №22-ц/778/63/14 за апеляційною скаргою ТОВ «Кредитні ініціативи» на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2013 року по справі №2/311/5/2013. Вказаним Рішенням апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково, рішення Василівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2013 року в частині часткового задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю майна, придбаного [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу, а саме - житлового будинку №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, загальною площею 258,5 кв.м., житловою площею 123,2 кв.м.; визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності за кожним на 1/2 частину житлового будинку №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог [PERSON] відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. Апеляційним судом Запорізької області під час розгляду справи №22-ц/778/63/14 встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного у цій справі рішення дійшов помилкового висновку про те, що станом на час ухвалення цього рішення (07 жовтня 2013 року) житловий будинок №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області залишається спільною сумісною власністю подружжя - сторін у цій справі - [PERSON] та [PERSON], оскільки був придбаний ними під час шлюбу за спільні кошти. Суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що має місце рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2011 року у справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» до [PERSON] (позичальника, іпотекодавця), [PERSON] (поручителя) про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на майно, за яким суд звернув стягнення на зазначений житловий будинок №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №12-433/02-01 від 22 лютого 2006 року, укладеним із ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк», у сумі 373 838,78 грн. в межах вартості цього майна, переданого в забезпечення його власником [PERSON] за договором іпотеки №229 від 22 лютого 2006 року, р.н. 83433874, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, розмір якої буде не нижче розміру звичайних ринкових цін на подібне майно на момент продажу. Судом апеляційної інстанції в рішенні від 04 лютого 2014 року у справі №22-ц/778/63/14 зазначено, що при вищевикладених обставинах, право власності [PERSON] на житловий будинок №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області було припинено в силу вимог п.8 ч.1 ст.346 ЦК України ще до того, як позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, а тому зазначений будинок не міг мути об'єктом спільної сумісної власності подружжя - сторін у цій справі - [PERSON] та [PERSON] на час ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції та предметом поділу на ідеальні частки між сторонами у цій справі. Таким чином, обставини, які встановлені апеляційним судом Запорізької області під час розгляду цивільної справи №22-ц/778/63/14, стосовно припинення права власності [PERSON] на житловий будинок №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області на підставі п.8 ч.1 ст.346 ЦК України, в силу приписів ч.3 ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Спірний житловий будинок був придбаний частково за особисті грошові кошти [PERSON], яка є рідною матір'ю [PERSON], та частково за грошові кошти отримані на підставі укладеного з Банком кредитного договору. [PERSON] придбала спірний житловий будинок для себе особисто, але право власності на цей будинок було вирішено оформити за [PERSON], оскільки на момент придбання цього будинку [PERSON] вже мала зобов'язання перед банками, та не могла у зв'язку із цим оформити іпотечний кредит на себе, та відповідно придбати житловий будинок на своє ім'я. Оформлення права власності на спірний житловий будинок відбулось за особистої згоди [PERSON] та за умови, що погашення коштів отриманих в кредит буде здійснювати [PERSON] У [PERSON] та [PERSON] в сімейному бюджеті ніколи не було грошових коштів у тій сумі, яку щомісячно сплачувала [PERSON] до банку, що приблизно складало більш як 1000 дол. США, за курсом НБУ на момент виплати кредиту. Це підтверджується платіжними документами, які збереглися у [PERSON] і на яких ані позивача, ані відповідача підписів немає, не зважаючи на те, що в платіжних документах платником вказаний [PERSON], бо в кредитному договорі ім'я відповідача. З моменту придбання житлового будинку і до теперішнього часу відповідач не проживав в ньому окрім, як на правах гостя. З моменту придбання житлового будинку і до теперішнього часу, у ньому проживає та зареєстрована [PERSON] Всі витрачені грошові кошти на житловий будинок [PERSON], згідно угоди укладеною між позивачкою та нею, вона відмовляє на користь [PERSON] Припинення права власності за [PERSON] створить умови для сплати заборгованості за кредитом на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», яке на теперішній час є держателем іпотечного кредиту по вказаному житловому будинку. Позивачка на даний момент має фінансову можливість та бажання виконати зобов'язання перед іпотекодержателем і сплатити заборгованість за кредитним договором бо також є фінансовим поручителем за цим договором, проте не має можливості це зробити через те, що право власності на спірний будинок, згідно іпотечного договору, зареєстровано за [PERSON] Погашення заборгованості без припинення права власності відповідача на спірний будинок призведе до того, що зазначений будинок залишиться у власності [PERSON] В той же час, [PERSON] здійснивши погашення заборгованості за кредитним договором, та таким чином виконавши всі зобов'язання перед банком, не набуде права власності на спірний житловий будинок. Враховуючи вищевикладене, позивачка, в особі представника, просить суд припинити право власності [PERSON] на житловий будинок №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, загальною площею 258,5 кв.м., житловою площею 123,2 кв.м.; зобов'язати [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» провести банківські операції з зарахування грошових коштів сплачених [PERSON], як власником житлового будинку №3 по провулку 1 Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №12-433\\02-01 від 22 лютого 2006 року, укладеним із ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у сумі 262\~000 грн. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні 10 травня 2016 року позов підтримала та просить задовольнити за підставами, що викладені у письмовій формі, у наступні судові засідання [PERSON] не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує та суду пояснив, що обставини, що зазначені у позовній заяві, не відповідають дійсності. Саме він є покупцем спірного будинку та іпотекодавцем. Також він сплачував заборгованість за іпотечним кредитом. Жодних договорів та домовленостей з [PERSON] щодо будинку не укладалося. Представник відповідача [PERSON] вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Третя особа [PERSON] позов підтримала та суду пояснила, що вона працювала приватним нотаріусом та посвідчувала договір купівлі-продаж та іпотечний договір спірного будинку. Вказані договори були оформлені на ім.`я бувшого зятя, відповідача у справі, [PERSON], однак він ніколи не мав необхідних коштів для погашення іпотечного кредиту. Кредит фактично сплачувала вона особисто. Представники третіх осіб, ТОВ «Кредитні ініціативи» та РС Василівського районного управління юстиції Запорізької області у судове засідання не з`явилися. Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичний осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2003 року до 18 листопада 2009 року. 08 лютого 2006 року [PERSON] було придбано житловий будинок №3 по провулку 1 Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, згідно договору купівлі - продажу домоволодіння за реєстровим №156, посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] JI.M. надалі Житловий будинок). Згідно договору купівлі-продажу та іпотечного договору, посвідченого 22 лютого 2006 року за реєстровим №229, приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] JI.M, власником вищевказаного житлового будинку зазначений відповідач - [PERSON]. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2011 року у справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до [PERSON] (позичальника, іпотекодавця), [PERSON] (фінансового поручителя) про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернуто стягнення на предмет іпотеки. Зазначене рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки набрало законної сили, та на теперішній час перебуває на примусовому виконанні у державній виконавчій службі Василівського районного управління юстиції Запорізької області. Суд звернув стягнення на житловий будинок №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №12-433\\02-01 від 22 лютого 2006 року, укладеним із ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», у сумі 373 838,78 грн. в межах вартості цього майна, переданого в забезпечення його власником [PERSON] за договором іпотеки №229 від 22 лютого 2006 року, №83433874, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, розмір якої не буде нижче розміру звичайних ринкових цін на подібне майно на момент продажу. 07 жовтня 2013 року Василівським районним судом Запорізької області у справі №2/311/5/2013 за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], [PERSON], ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про припинення права приватної власності на об'єкти нерухомості, визнання права спільної сумісної власності, поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя було ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. 04 лютого 2014 року Апеляційним судом Запорізької області ухвалено рішення у справі №22-ц/778/63/14 за апеляційною скаргою ТОВ «Кредитні ініціативи» на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2013 року по справі №2/311/5/2013. Вказаним Рішенням апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково, рішення Василівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2013 року в частині часткового задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю майна, придбаного [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу, а саме - житлового будинку №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, загальною площею 258,5 кв.м., житловою площею 123,2 кв.м.; визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності за кожним на 1/2 частину житлового будинку №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог [PERSON] відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вказаним рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2014 року у справі №22-ц/778/63/14 встановлено, що право власності [PERSON] на житловий будинок №3 по провулку 1-го Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області було припинено в силу вимог п.8 ч.1 ст.346 ЦК України ще до того, як позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, а тому зазначений будинок не міг мути об'єктом спільної сумісної власності подружжя - сторін у цій справі - [PERSON] та [PERSON] на час ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції та предметом поділу на ідеальні частки між сторонами у цій справі. Підстави припинення права власності визначені статтею 346 ЦК України. Позовна заява викладена без зазначення доказів, які б підтвердили підстави припинення права власності відповідно до статті 346 ЦК України. Без зазначення порушень Цивільного кодексу України Відповідачем, лише посилання на п.8 ч.1 ст.346 ЦК України, відповідно до якої у Позивачки немає права звернення до суду. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом без обгрунтування чим порушуються, не визнаються або оспорюються її права, свободи чи інтереси. Більше того, сама Позивачка посилається на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2014 р., в якому зазначено, що будинок не є об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Що стосується угоди про передавання грошових витрат на купівлю та утримання Житлового будинку, яка укладена між [PERSON] та [PERSON], суд вважає вказану угоду вигаданою, тому що [PERSON] до та під час придбання вищевказаного будинку мала прізвище [PERSON], а в угоді зазначено Павлова (дана угода оформлена без дати та без зазначення місця здійснення угоди). Крім того, позовна заява містить вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи» про зобов`язання провести банківські операції з зарахування грошових коштів сплачених [PERSON], як власником житлового будинку №3 по провулку 1 Травня у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №12-433\\02-01 від 22 лютого 2006 року, укладеним із ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у сумі 262\~000 грн. Разом з тим, ТОВ «Кредитні ініціативи» не є відповідачем у справі. Відповідач [PERSON] не може виконувати обовязки третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Суд визнає позовні вимоги незаконним та необґрунтованими, тому вважає необхідним відмовити у задоволенні позову [PERSON], в особі представника [PERSON], про припинення права власності відповідача [PERSON] на обєкт нерухомості, а саме, житловий будинок №3 по провулку 1 Травня в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Outcome: dismissed