Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визначити додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON], що померла [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне спадкодавцеві майно. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла в рівних частинах позивачу [PERSON] та брату позивача - [PERSON] У визначений законом строк [PERSON] не мала змоги звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом у зв'язку з тим, що тяжко хворіла. З 1996 року позивач є інвалідом ІІІ групи, а з 01 травня 2003 року - інвалідом ІІ групи. Після смерті матері [PERSON] довгий час не могла рухатися, могла пересуватися по квартирі тільки на милицях і не виходила за межі свого помешкання. У зв'язку з наведеним, а також враховуючи те, що інший спадкоємець за заповітом [PERSON] надавати письмову згоду на подання [PERSON] у порядку ч. 3 ст. 1272 ЦК України заяви про прийняття спадщини після смерті матері відмовився, позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали аналогічні викладеному пояснення, додатково пояснили, що [PERSON] є інвалідом, у зв'язку з захворюваннями обмежена в русі. Крім того, позивач втратила паспорт, тому не мала можливості своєчасно звернутися до відповідного органу з питань прийняття спадщини після смерті матері. Також [PERSON] вказувала на те, що вона зверталася до сільської ради щодо спадкування майна після смерті [PERSON] У зв'язку з наведеним просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, пояснили, що наведені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності. [PERSON] неодноразово з'являлася у с. Шевченкове Броварського району Київської області після смерті матері, де знаходиться спадкове майно та проживає чоловік позивача. Звертали увагу суду на те, що замість втраченого позивачем паспорта 23 жовтня 2015 року їй було видано новий паспорт, а шестимісячний строк минув 24 жовтня 2015 року. Посилання позивача на юридичну необізнаність щодо питань спадкування, яку позивач зазначала як одну із причин поважності пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, відповідач вважав необґрунтованими. У зв'язку з вищенаведеним відповідач та його представник просили в задоволенні позову відмовити з підстав недоведеності заявлених вимог. Від завідувача Броварської районної державної нотаріальної контори Юхти Л.М. до початку слухання справи по суті надійшов лист про розгляд справи без присутності представника нотаріальної контори. Заслухавши пояснення учасників процесу та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 27 квітня 2015 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 4). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON], яка змінила прізвище на «[PERSON]» у зв'язку з реєстрацією шлюбу 29 вересня 1973 року (а.с. 13,14). Ще за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 17 травня 1985 року секретарем виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області Ходос Т.Ф., зареєстрований за № 16, яким належний їй жилий будинок та все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Заповіт на день смерті спадкодавця не змінений, не скасований та залишається в силі (а.с. 6, 34). З дослідженої у судовому засіданні копії спадкової справи № 432/2015 щодо майна [PERSON], яка померла [INFO] року, встановлено, що дотримуючись визначеного законом шестимісячного строку, а саме 21 липня 2015 року відповідач [PERSON] звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON], про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження відповідача серії [NUMBER] (а.с. 33). Згідно з копією довідки № 875, виданої 05 серпня 2015 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області, на день смерті [PERSON], яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] зареєстрованих разом з нею осіб не було (а.с. 43). Судом також з'ясовано, що позивач [PERSON] у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не зверталася. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України при розгляді справи №6-1486цс15 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Отже при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. У ч. 1 ст. 60 ЦПК України закріплено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 57 ЦПК України). Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] з 01 травня 2003 року є інвалідом другої групи (інвалідність встановлена безтерміново) та має хвороби, пов'язані з обмеженням здатності самостійно пересуватися. Вказані обставини підтверджуються копією довідки серії КИ-І № 055364, яка видана 14 квітня 2003 року Дніпровською МСЕК м. Києва, та копією виписки із амбулаторної картки (а.с. 10, 11). Однак докази на підтвердження того, що у період з 24 квітня по 24 жовтня 2015 року [PERSON] зверталася до закладів охорони здоров'я за медичною допомогою та того, що вона не мала можливості звернутися до нотаріальної контори у зв'язку з тим, що цього не дозволяв її стан здоров'я відсутні. З довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дніпровського району м. Києва» № 78 від 10 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] знаходиться під наглядом сімейного лікаря, постійно приймає медикаментозні препарати. 20 листопада 2015 року [PERSON] була оглянута сімейним лікарем та на її вимогу була видана довідка про стан здоров'я позивача. Згідно записів в амбулаторній картці [PERSON] протягом 2015 року зверталася до сімейного лікаря: 20 листопада 2015 року, 10 грудня 2015 року, 18 грудня 2015 року з приводу ревматоїдного поліартриту. З наведеного вбачається, що [PERSON] зі скаргами на здоров'я протягом визначеного законом шестимісячного терміну для подання заяви щодо прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не зверталася, проте, мала можливість пересуватися самостійно за допомогою милиць, а також мала можливість направити поштою відповідну заяву. Крім того, у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що після смерті матері [PERSON] з'являлася у селі Шевченкове Броварського району Київської області, де проживає її чоловік та куди навідуються її діти. Позивач ходила без милиць і без палки. Вказували й на те, що [PERSON] зловживає спиртними напоями. До [PERSON], яка померла [INFO] року, вона інколи приїжджала, однак догляду за матір'ю не здійснювала. [PERSON] у судовому засіданні також вказувала, що звертала увагу позивача на те, що їй необхідно подати документи для прийняття спадщини після смерті матері. Явка ж спадкоємця до нотаріальної контори не має бути обов'язково особистою й особи не обмежені законом у праві направити нотаріально засвідчену заяву про прийняття спадщини за заповітом поштою чи видати уповноваженій особі довіреність на представлення її інтересів у відповідних органах. Посилання ж [PERSON] на те, що вона була необізнана щодо визначених законом строків для прийняття спадщини та уповноваженого органу, з відповідною заявою до якого повинна звернутися особа стосовно оформлення спадкових прав, суд не вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зважаючи на всі викладені вище обставини, а також враховуючи те, що судом не встановлено поважних причин пропуску [PERSON] визначеного законом строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

Outcome: dismissed