Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, уточненим в процесі розгляду справи, в якому зазначає, що 14.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством «комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 14.06.2011 року, за умовами якого Позивач надав відповідачу кредит у сумі 300 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту, з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 36.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу кредит. Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору зобовязання позичальником щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються, у звязку з чим станом на 14.10.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 25172 (двадцять п*ять тисяч сто сімдесят дві) грн. 87 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 8466 грн. 48 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15031 грн. 49 коп., фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп, процентної складової штрафу 1174 грн. 90 коп., просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих причин, викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування. З матеріалів справи видно, що відповідач зареєстрований за адресою [INFO], б. 49. За адресою проживання [PERSON] були направлені судова повістка з додатками, які були повернуті на адресу суду установою пошти в зв*язку із закінченням терміну зберігання. Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавала,таким чином не повідомляла про необхідність направляти судові повістки за місцем її перебування,невідомим позивачу та суду. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством «комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 14.06.2011 року, за умовами якого Позивач надав відповідачу кредит у сумі 300 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту, з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 36.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що надано копію анкети від 14.06.2011 року, тарифи банку, умови і правила надання банківських послуг. Кредитний ліміт збільшувався 14.06.2011 року, 21.07.2011 року, 15.12.2011 року, 30.05.2012 року,25.09.2012 року,26.10.2012 року, 14.03.2013 року, 11.04.2013 року, про що надано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки виданої на ім*я відповідача. Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання Як встановлено судом та перевірено доказами, що відповідач в період дії договору свої зобовязання за договором виконував невчасно та не в повному обсязі, у звязку з чим станом на 14.10.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 25172 (двадцять п*ять тисяч сто сімдесят дві) грн. 87 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 8466 грн. 48 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15031 грн. 49 коп., фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп, процентної складової штрафу 1174 грн. 90 коп., про що надано розрахунок заборгованості. Оскільки відповідач свої зобовязання за договором укладеним з позивачем, виконував не належним чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, підтверджений документально. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 611, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд -

Outcome: approved