overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з\~ 24 липня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. З 2008 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують і не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, шлюб існує формально, просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала, проти\~ примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав, проти примирення заперечував . Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24 липня 1999 року перебувають в шлюбі зареєстрованому\~Мирчанською сільською радою Бородянського району Київської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті 22 липня 2014 року її матері - [PERSON], відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 0,101 га для ведення садівництва, розташовані на території Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області. У зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказані земельні ділянки. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач Шибенська сільська рада в судове засідання представника не направила, просила слухати справу без її участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 липня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.7). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її донька, [PERSON], що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.10), копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження (а.с.9). Відповідно до копії державного акту про право приватної власності на землю виданого [PERSON], їй передані у приватну власність земельні ділянки для ведення садівництва, загальною площею 0,101 га, що розташовані на території Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області (а.с.8). З постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом спірну земельну ділянку не може бути видане оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру (а.с.10). Згідно зі ст. ст. 1218,1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться по вул. Чкалова, 2 в с. Княжичі Броварського району Київської області, у якому з 24.05.2012 року зареєстрований відповідач, але не проживає у будинку з дня реєстрації. Посилаючись на те, що відповідач не проживає у будинку без поважних причин більше одного року, позивачка просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком. У судове засідання позивачі не зявилися, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомивши письмово про визнання позову та розгляд справи в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться по вул. Чкалова, 2 в с. Княжичі Броварського району Київської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.11.2003 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2445762 від 26.12.2003 року. У вказаній квартирі з 24.05.2012 року зареєстрований, але не проживає з дня реєстрації відповідач, що підтверджується актом, складеними 04.08.2015 року депутатом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на наведене та враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободчи інтереси інших осіб, а також відсутність доказів не проживання в будинку з поважних причин, суд приходить до висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Вказала, що 27 вересня 2002 року вона за біржовим контрактом придбала у відповідачки житловий будинок №1/19 по вул. Лута в м. Маріуполі Донецької області. Договір нотаріально не оформлено, оскільки на той час угоди, укладені на товарній біржі не потребували нотаріального посвідчення. Просила визнати дійсною угоду купівлі-продажу зазначеного житлового будинку. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи Донбаської товарної біржи в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд на підставі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України провів заочний розгляд справи, в результаті якого дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу № 3972, укладеним на Донбаській товарній біржі 27 вересня 2002 року та зареєстрованим в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 17 жовтня 2002 року за № 7629, [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок № 1/19 по вул. Лута м. Маріуполя. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 114626 [PERSON] 02.11.2007 року одружилась та змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З біржового контракту вбачається, що відповідачка продала, а позивачка купила житловий будинок № 1/19 по вул. Лута м. Маріуполя, розрахувавшись готівкою та передачі документів і таким чином повністю виконали свій обовязок за договором купівлі-продажу. Утім договір не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому біржовий контракт був прийнятий БТІ у якості правовстановлюючого документа, а за позивачами зареєстроване право приватної власності на вказану квартиру. За таких обставин сторони позбавлені можливості нотаріального оформлення угоди, позаяк для цього продавець (відповідачка у цій справі) мала б надати нотаріусу документ, який підтверджує її право власності на відчужувану квартиру, що унеможливлюється наявністю державної реєстрації права власності на цю квартиру за іншими особами (позивачкою у цій справі). З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати угоду дійсною, оскільки інший спосіб упорядкування позивачами прав власності не передбачений законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

у серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29.08.2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. У шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що відносини між нею та відповідачем погіршилися і він пішов від неї та дитини. Дитина постійно проживає з позивачкою. Всі обов»язки по утриманні та вихованні дитини виконує позивачка. [PERSON] тимчасово не працює, в зв»язку з тим, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує 860 гривень щомісяця, але цих коштів не вистачає для утримання доньки. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь, на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 29.08.2014 року ВРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 6) [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5), згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підтвердження свого матеріального стану позивачкою надано довідку Оболонського РУПСЗН в м. Києві, відповідно до якої вона отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1 дитини в розмірі 860 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає з 01.09.2015 року - 1167 грн. Враховуючи, що відповідно до засад сімейного законодавства саме на батьків в одному випадку покладається обов»язок по утриманню та вихованню дитини, суд, враховуючи інтереси малолітньої дитини, матеріальний стан батьків, те, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і не має можливості працевлаштуватися, стан здоров»я як позивачки так і відповідача - те, що останній є працездатною особою молодого віку і здатний утримувати свою дитину, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

у серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 18.12.2010 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.04.2015 року розірвано. У шлюбі у сторін народилася дитина, [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між сторонами малолітній син залишився проживати разом з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Домовленості щодо добровільної матеріальної участі в утриманні сина між сторонами не досягнуто. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь, на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття та судові витрати на правову допомогу у розмірі 650 грн. 00 коп. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 18.12.2010 року ВРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON].(а.с. 10) 17.04.2015 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12) [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11), згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд, всебічно оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог та необхідність їх задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн. Також суж вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу на користь позивача у розмірі 650 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 02 березня 2013 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 65. Позивачка зазначила, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з квітня 2015 року, вони проживають окремо, мають окремий бюджет та ведуть окреме господарство. Причиною розпаду є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, виховання дитини. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 02 березня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 65. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, вони мають різні погляди на життя і сімю, не ведуть сумісного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в судовому засіданні висловила свою думка щодо зміну шлюбного прізвища на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 08 листопада 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 519. Позивачка зазначила, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з червня 2015 року, вони проживають окремо, мають окремий бюджет та ведуть окреме господарство. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, виховання дітей. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати і залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач позов визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову ?. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 08 листопада 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 519. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, вони мають різні погляди на життя і сімю, не ведуть сумісного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Отже встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в судовому засіданні висловила свою думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 25 листопада 2000 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадського стану м. Миколаєва, актовий запис № 467. Позивачка зазначила, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку Карину, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з літа 2014 року, вони проживають окремо, мають окремий бюджет та ведуть окреме господарство. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, виховання дітей. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати і залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25 листопада 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним районним відділом реєстрації актів громадського стану м. Миколаєва, актовий запис № 467. Від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку Карину, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, вони мають різні погляди на життя і сімю, не ведуть сумісного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Отже встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в судовому засіданні висловила свою думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved