Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, у якому посилається на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2002 року виконавчим комітетом Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області по 27 червня 2012 року, який розірвано згідно рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 201 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який після припинення шлюбно-сімейних відносин проживає разом з нею. Після припинення шлюбно-сімейних відносин відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, хоча є працездатним та інших осіб на його утриманні не має, тому для захисту прав неповнолітньої дитини вона вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду. У судове засідання позивачка з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав частково, а саме згідний сплачувати аліменти в розмірі 300 гривень, оскільки він офіційно не працює та іншу суму, в зв'язку із своїм скрутним матеріальним положенням, сплачувати не в змозі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, поясненнями сторін, що позивачка - [PERSON], [INFO] (а.с. 2) та відповідач - [PERSON], [INFO] (а.с. 5) перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2002 року виконавчим комітетом Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с. 7) по 27 червня 2012 року, який розірвано згідно рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 201 року (а.с. 8). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який після припинення шлюбно-сімейних відносин проживає разом з позивачкою (а.с. 4), при цьому неповнолітній [PERSON], згідно наданих медичних документів (а.с. 21-22, 23) та довідки з місця навчання (а.с. 24) хворіє легкою розумовою відсталістю, гіперденамічний синдром і часто лікується в стаціонарі Дніпропетровської обласної психіатричної лікарні, а також навчається в 6-ому класі КЗО «Магдалинівський навчально-реабілітаційний центр» ДОР з 11 січня 2010 року і не перебуває на повному державному утриманні. Після припинення шлюбно-сімейних відносин відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, хоча є працездатним та інших осіб на його утриманні не має. Для захисту прав неповнолітньої дитини позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду (а.с. 1). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини вказані у ст. ст. 182, 184 СК України, а саме враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, однак офіційно не працює та не отримує регулярний дохід; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, а також положення ч. 2 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень до досягнення дитиною повноліття, в судовому порядку, починаючи стягнення з 20 серпня 2014 року, тобто з моменту звернення позивачки до суду. Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки є працездатним, інших осіб на його утриманні не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Згідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial