Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.07.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір №К3М0АЕ0000109834, згідно якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 30334,70 доларів США на термін до 05.07.2013 року, а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути кредит на сплатити відсотки за користування кредитними коштами, в порядку встановленому кредитним договором. Відповідно до умов договору відповідач мав здійснювати погашення заборгованості в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Станом на 25.12.2015 року, відповідно до розрахунку заборгованості за [PERSON] наявна заборгованість в сумі 94540,28 доларів США, з них 19408,21 доларів США заборгованість за кредитом; 7284,60 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1436,79 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 66410,68 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 34700,95 доларів США, яка була стягнена з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09.11.2011 року, тому різниця становить 59893,33 доларів США, на яку нараховується штрафи у розмірі 10,89 доларів США (фіксована частина), 2991,97 доларів США (процентна складова), а тому сума заборгованості до стягнення становить 62842,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.12.2015 року становить 1442856,57 грн. Позивач та відповідач в судове засідання для розгляду справи не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду, про що в справі міститься зворотне повідомлення. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. 07.07.2008 року, між сторонами було укладено кредитний договір №К3М0АЕ0000109834 відповідно до якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 30334,70 доларів США на термін до 05.07.2013 року, а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути кредит на сплатити відсотки за користування кредитними коштами, в порядку встановленому кредитним договором. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом (а.с. 8-14). Станом на 25.12.2015 року, відповідно до розрахунку заборгованості за [PERSON] наявна заборгованість в сумі 62842,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.12.2015 року становить 1442856,57 грн. (а.с. 5-6) На підставі викладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, в частині стягнення зоборгованності по кредиту, а також заборгованості по несплачених відсотках та пені, загальною сумою 62842,19 доларів США, що станом на 25.12.2015 року становить 1442856, 57 грн. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 21642,85 грн. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved