Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № MR14GA0000000032 від 06.08.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 28183,28 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.08.2015 року. В забезпечення виконання зобовязання між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. У порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, станом на 14.07.2015 року має заборгованість у сумі 51975,67 доларів США та штрафи в розмірі 2610,16 доларів США. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.07.2012 року з відповідачів солідарно стягнуто 45054,27 доларів США, що еквівалентно 404153,40 грн. боргу. Різниця складає 51975,67 доларів США, а також штрафи в розмірі 2610,16 доларів США. Просили стягнути з відповідачів різницю між стягнутою заборгованістю за кредитним договором та наявною в розмірі 54585,84 доларів США, що еквівалентно 1198705,00 грн. та судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутністю. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та день слухання справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, у звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 06.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] [PERSON] укладено кредитний договір № MR14GA0000000032, на підставі якого останній надано кредитні кошти у вигляді не поновлювальної лінії в сумі 28 183,27 доларів США. Кінцевий термін повернення кредиту 06 серпня 2015 року. За договором поруки № MR14GA0000000032 від 06.08.2008 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] остання зобовязалася в разі невиконання боржником [PERSON] [PERSON] зобовязань за кредитним договором, відповідати перед кредитором як солідарні боржники. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 18.04.2012 року з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість в розмірі 18146,51 грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обовязку. У разі порушення такого зобовязання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Пунктом 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, зазначено, що поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553, 554 ЦК України), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором станом на 14.07.2015 року в розмірі 97029,94 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 17548,54 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 15747,12 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 4199,63 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 59534,65 доларів США. А також штрафи 11,38 доларів США фіксована частина штрафу, 2598,78 доларів США - процентна складова штрафу. Оскільки рішенням суду від 25.07.2012 року стягнуто заборгованість в розмірі 45054,27 доларів США, різниця між стягнутою заборгованістю та наявною складає 54585,84 доларів США з яких штрафи 2610,16 доларів США. Як вбачається з правової позиції Верховного суду України від 23.09.2015 року у справі за № 6-1206цс15 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. В той же час, згідно правової позиції Верховного суду України від 21.10.2015 року у справі за № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, банком в порушення ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, на відповідачів покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобовязання, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Тому в частині стягнення з відповідачів штрафів позов задоволенню не підлягає як необґрунтований. Таким чином, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідачів слід стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 51975,67 доларів США, що станом на проведення розрахунку відповідно до розпорядження НБУ від 14.07.2015 року складає 1141385,71 грн. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 3654,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 1141385,71 грн. *100% / 1198705,00 грн. ціни позову= 95 %), тобто 95 % від суми сплаченого судового збору (95% * 3654,00 грн./100% = 3471,30 гривень) складає 3471,30 грн.

Outcome: partial