Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У серпні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до Оріхівської міської ради Запорізької області (третя особа - Оріхівська державна нотаріальна контора Запорізької області), в якій позивач просив визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після його матері [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що не мав можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини у встановлені чинним законодавством України строки з об'єктивних причин, а саме через тяжкий стан здоров'я, пов'язаний з низкою захворювань: хронічним простатитом, ехоознак застою в жовчному міхурі, кісти лівої нирки, мікрополітів у нирках тощо. В своїй сукупності зазначені хвороби вимагали від позивача докладати постійних зусиль та матеріальних витрат на лікування, що позбавило його фізичної можливості реалізувати свої спадкові права своєчасно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, пославшись на факти та норми права, викладені в позовні заяві. Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, подав заяву про розгляду справи без його участі. По суті позовних вимог відповідач заперечень не надав. Третя особа просила розглянути справу без її участі, заперечень по суті позову також не надала. Дослідивши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Преображенським сільським відділом ЗАГС Оріхівського району Запорізької області 25.10.1952 року, позивач народився [INFO] року, а його батьками є [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла у віці 85 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 20.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області. У зв'язку із смертю [PERSON] за нею відкрилась спадщина. 13.07.2015 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини за [PERSON], на підставі якої приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Демидьонок О.М. була заведена спадкова справа № 64/2015. Постановою нотаріуса від 13.07.2015 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після померлої [PERSON], на підставі того, що заява про прийняття спадщини не була подана в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1271 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Особи, які беруть участь у справі, заперечень проти позову не надали, доводів та наведених позивачем фактів не оспорювали. У зв'язку з цим у суду немає підстав піддавати сумніву обставини, викладені у позовній заяві. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мав об'єктивні труднощі у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, оскільки наявні в нього хвороби мали тривалий хронічний характер. Життя та здоров'я людини визнаються в України найвищими соціальними цінностями, а тому потреба особи у тривалому лікуванні та відновленні нормального стану здоров'я не може бути перешкодою в реалізації інших, і зокрема, спадкових, прав та законних інтересів. Зважаючи на зазначені обставини, враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, спору з приводу спадкового майна немає, суд вважає, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси заінтересованих осіб, суперечити принципам законності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved