Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування поданої заяви зазначила, позивачка має рідного сина [PERSON] . Даний факт підтверджується Свідоцтвом про народження, де в графі мати вказано « [PERSON] » та графі батько « [PERSON] » російською мовою. Позивачка, [PERSON] , звернулась до нотаріальної контори із наміром оформити договір дарування своєї нерухомості, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] . Обдарованою особою за договором дарування має бути її рідний син [PERSON] . Але їй було відмовлено в оформленні договору дарування родичу3 в якості першого ступеня спорідненості, оскільки в документах, що підтверджують факт родинних відносин (паспорт позивачки, а також паспорт її сина), є невідповідності в прізвищі позивачки « [PERSON] » та її сина « [PERSON] ». Копії паспортів до заяви додається. У зв`язку з цим, виникла необхідність встановлення факт родинних відносин, а саме того, що позивачка [PERSON] має рідного сина [PERSON] . На підставі наведеного, просила встановити факт родинних відносин, а саме того, що [PERSON] є її рідним сином. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 серпня 2021 року указану справу на розгляд передано судді Анісімовій Н.Д. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, призначено розгляд справи за правилами окремого провадження з повідомленням учасників справи. У судовому засіданні [PERSON] надала суду про розгляд справи у її відсутність, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, з підстав, наведених у ній, підтримала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Разом з тим, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду виключно за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Вказані обставини мають бути у їх сукупності. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (п. 6 ч. 1\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Як роз`яснено в п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали. Так, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені по батькові зазначені ініціали заявник повинен подати докази про те, що правовстановлюючий документ дійсно належить особі щодо якої встановлюється факт і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як вбачається, 23 травня 1981 року зареєстрований шлюб між позивачкою та її чоловіком [PERSON] . Свідоцтво про укладання шлюбу видано російською мовою, де зазначено прізвище її чоловіка « [PERSON] » та її прізвище « [PERSON] ». [INFO] народився син позивачки, що підтверджуються Свідоцтвом про народження, де в графі мати вказано « [PERSON] » та графі батько « [PERSON] » російською мовою. В подальшому при перекладі прізвища з російської мови на українську мову отримав паспорт громадянина України, де зазначено прізвище « [PERSON] », підтвердженням цього є копія паспорта [PERSON] (серія [NUMBER] ). Отже, ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розбіжності в написанні прізвища заявника стали наслідком неправильного перекладу його прізвища з російської на українську мову. Згідно зі\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення факту належності родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] є сином позивачки [PERSON] , необхідно заявнику для реалізації нею правомочностей власника. Ураховуючи, що в іншому порядку усунути невідповідність у написанні прізвища сина позивачки, суд, оцінивши відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних у справі, у їх сукупності, з метою захисту прав заявника, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Відповідно до положення ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~судові витрати у справах окремого провадження не відшкодовуються.

Outcome: approved