Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що 23.07.1994 року вона у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 775. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги та любові один до одного, наявність різних поглядів на сімейне життя та ведення побуту. На час звернення з позовом до суду, починаючи з 2000 року, сімейне життя між сторонами припинило існування, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки припинені. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають, однак відповідач в добровільному порядку звертатись до органів РАЦС задля розірвання шлюбу не бажає. [PERSON] вважає, що збереження шлюбу з відповідачем не можливе, оскільки це буде суперечить її інтересам, у звязку з чим просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не зявилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Проти позову заперечував, заперечення та відзив на позов суду не надав, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно, належним чином. Суд, за згодою позивачки, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 23.07.1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис № 775. Дітей від вказаного шлюбу у сторін немає. Під час слухання справи в судовому засіданні 15.03.2018 року заперечував проти розірвання шлюбу, просив суд про надання терміну на примирення. Клопотання відповідача було задоволено та ухвалою суду від 15.03.2018 року по справі було зупинено провадження, яке після спливу тримісячного терміну ухвалою суду від 23.06.2018 року відновлено, у звязку з тим, що сторони не примирились. Відповідач в добровільному порядку звертатись до органів РАЦС задля розірвання шлюбу не бажає. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, позивачка вважає, що подальше спільне життя з чоловіком та збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому не бажає збереження сім'ї, на розірванні шлюбу наполягає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved