Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] Стіва Рудіа про стягнення аліментів. У позовній заяві вона посилається на те, що сторони у праві є батьками [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони спільного господарства не ведуть та проживають окремо, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\~286,00 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, а також, аліменти за минулий час з 1 жовтня 2012 року по 20 серпня 2014 року за період в 1 рік, 10 місяців, 20 днів, а всього розмірі 29\~121,68 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на тяжкий матеріальний стан [PERSON] Стіва Руді. Заслухавши пояснення позивача, свідка [PERSON], обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] Стів Руді є батьками [PERSON], [INFO]. Сторони ніколи не проживали разом. Зі слів позивача, суд встановив, що із народження дитини, Відповідач не надавав матеріальну допомогу на утримання доньки; водночас матір відповідача, [PERSON], добровільно з власної ініціативи утримувала дитину, матеріально забезпечуючи усі витрати на дитину для її повноцінного розвитку; бабуся проводила із дитиною багато часу, запрошувала [PERSON] до себе у гості у м.Одесу і приїжджала до дитини до м.Києва. Однак, 01.08.2012 року [PERSON] померла. Позивачка вказує на те, що після смерті бабусі, до вересня 2012 року вона утримувала доньку за надані [PERSON] грошові кошти. Після цього, з огляду на те, що відповідач не брав участі в утриманні [PERSON], матеріальне становище дитини суттєво погіршилось. Викладене підтверджується і показами допитаного у судовому засіданні свідка, [PERSON], матері позивачки. Позивачка вказує на те, що після смерті матері відповідача, вона неодноразово зверталась до нього із проханням щодо його участі в утриманні дитини, однак, матеріальної допомоги [PERSON] не надавав, а реальні свої доходи, у тому числі і від продажу отриманої у спадщину нерухомості, відповідач приховує, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 182, 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому представник відповідача посилається на тяжкий матеріальний стан відповідача, вказуючи на те, що [PERSON] Стів Руді не працевлаштований і постійних доходів не має. У підтвердження цього було надано суду копію Відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 07.09.2015 року № 2630/М/26-15-11-02-30, за змістом яких за період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року відсутні відомості про джерела/суми виплачених Відповідачу доходів. Водночас, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів від 11.11.2015 року вбачається, що за [PERSON] Стівом Руді зареєстровано 537/2000 частини квартири [ADDRESS]; дана частка перебуває під арештом на підставі постанови Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ від 10.12.2014 року. Також, з довідки вбачається, що за [PERSON] Стівом Руді зареєстровано ? частини квартири [ADDRESS]; дана частина квартири перебуває під арештом на підставі постанови Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ від 10.12.2014 року. Із наявної у матеріалах справи фотокопії листа-відповіді УДАІ ГУ МВС України в Одеській області вбачається, що за відповідачем на праві власності зареєстровано автомобіль марки «БМВ 520», 1990 р.в., днз. 97397ОА. Враховуючи викладене, а також зважаючи на визначений статтею 180 СК України обовязок батьків утримувати своїх дітей, враховуючи встановлені обставини справи, а також беручи до уваги майновий стан сторін та інтереси дитини, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за період із дати подання позову і до повноліття дитини. Згідно зі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Заслухавши свідка, [PERSON], матір позивача, представника відповідача, а також дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачка зверталась до відповідача, після смерті матері відповідача, яка померла, 01.08.2012 року, з вимогою про одержання аліментів на утримання дитини, але їх не отримала у зв'язку з небажанням відповідача їх сплачувати. Відтак, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти за минулий час, а саме за період з 01 жовтня 2012 року по 21 серпня 2014 року, в загальній сумі 22\~645,00 грн., по 1\~000,00 грн. щомісячно. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial