Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності за законом на спадкове майно - квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що [PERSON] є його рідним батьком, якому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO] його батько помер. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріату з заявою про прийняття спадщини, але постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, у зв'язку з чим, позивачу було запропоновано звернутися до суду. У судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідачі до суду не з'явились, від виконкому Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу надійшло клопотання, в якому просять справу розглянути у їх відсутність, просять прийняти рішення згідно чинного законодавства. Третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] до суду не з'явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши та перевіривши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON]. [INFO] - [PERSON] помер. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про народження (а.с. 7) та про смерть (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що померлому [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 17 квітня 1995 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 1587 (а.с. 39). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказану квартиру. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріату з відповідною заявою про прийняття спадщини, проте отримав відмову. Згідно листа приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа чи його дубліката (а.с. 5). При звернені до Криворізької філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, [PERSON] також було відмовлено у видачі дублікату Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 17.04.1995 року за реєстром № 1587, покупцем за ким був [PERSON], оскільки приватний нотаріус [PERSON] припинила свою діяльність, документи до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області не передала, місце знаходження нотаріальних документів не відомо (а.с. 8). У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в сукупності. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд погоджується з доводами позивача, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи, підтверджуються документально та не протирічать законодавству. Таким чином, перевіривши та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved