Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У серпні 2015 року до суду звернулась [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Еталон» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що автомобіль [NUMBER] належить на праві спільної сумісної власності їй та її чоловіку [PERSON] У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №427062 вказаний автомобіль зареєстровано за її чоловіком, [PERSON]. 18.09.2014 близько 12 год. 45 хв. водій [PERSON] в м. Кременчуці по вул. Першотравневій в районі буд. 17/2, керуючи тролейбусом «ЛАЗ Е 18301» №207 не витримав безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на автомобіль [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який стояв поруч від нього, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.10.2014 року по справі 524/8729/14-п [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КпАП України і притягнуто до адміністративної відповідальності. Тролейбус «ЛАЗ Е 18301» №207 належить КП «Кременчуцьке тролейбусне управління» та застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». 24.09.2014 року вона звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування. 28.08.2015 року ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 10163 грн. 98 коп., вже після спливу встановлених законом 90 днів після подання заяви про виплату страхового відшкодування. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №256 від 29.09.2014 року вартість матеріального збитку, нанесеного автомобілю [NUMBER], становить 10449 грн. 56 коп. Вважає, що відповідач має відшкодувати різницю між вже виплаченою сумою страхового відшкодування та сумою, яка була визначена висновком експертного автотоварознавчого дослідження. На підставі викладеного, остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 335 грн. 58 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 3653 грн. 85 коп. та понесені судові витрати. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, представником [PERSON], попередньо надіслано до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Подали письмові заперечення проти позову, просили відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі повної виплати страхового відшкодування. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Стаття 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що автомобіль [NUMBER] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та її чоловіку [PERSON] У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №427062 вказаний автомобіль зареєстровано за [PERSON]. 18.09.2014 близько 12 год. 45 хв. водій [PERSON] в м. Кременчуці по вул. Першотравневій в районі буд. 17/2, керуючи тролейбусом «ЛАЗ Е 18301» №207 не витримав безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на автомобіль [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який стояв поруч від нього, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.10.2014 року по справі 524/8729/14-п [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КпАП України і притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно д ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність КП «Кременчуцьке тролейбусне управління», якому належить тролейбус «ЛАЗ Е 18301» №207, на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». 24.09.2014 року вона звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №256 від 29.09.2014 року вартість матеріального збитку, нанесеного автомобілю [NUMBER], становить 10449 грн. 56 коп. 28.08.2015 року, вже після спливу встановлених законом 90 днів після подання заяви про виплату страхового відшкодування, ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 10163 грн. 98 коп. згідно проведеної оцінки розміру заподіяного збитку на підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач вважає, що відповідач має відшкодувати різницю між вже виплаченою сумою страхового відшкодування та сумою, яка була визначена висновком експертного автотоварознавчого дослідження №256 від 29.09.2014 року, а саме 335,58 грн. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У відповідності до ч. 1\~ст. 985 Цивільного кодексу України, страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно з п.36.5\~ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У відповідності до п.22.1.\~ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з\~ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. У п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Однією із видів шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого є шкода пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (п.1 ч.1\~ст.28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У відповідності до п.9.1. та 9.2\~ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно з п.12.1.\~ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик,

Outcome: partial