Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить визнати за ним право власності на будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], а [INFO] померла мати - [PERSON] Остання, ще за життя склала в його користь заповіт, яким заповіла йому все належне на день смерті майно. Після смерті матері відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке знаходиться по [ADDRESS]. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом. Спадкоємцем першої черги за законом є його брат [PERSON] - відповідач по справі, який на спадкове майно після смерті [PERSON] не претендує. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа про право власності на спадкове майно. За таких обставин позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном, а тому змушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю просив про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В [ADDRESS] знаходиться будинковолодіння, яке складається з житлового будинку «А», погріба «Б», гаражу «В», літньої кухні «Г», стодоли «Д», стайні «Е», криниці «N1», воріт «N2», огорожі «N3», що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ФОП [PERSON] 23.10.2017 року (а.с. 11-14). Зазначене домоволодіння належало матері позивача - [PERSON], що підтверджується довідкою № 110 виданої Ясеновецькою сільською радою 06 травня 2015 року (а.с. 9). [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] - [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 5-6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]. Все своє майно, [PERSON] заповіла позивачу [PERSON], що підтверджується копією заповіту, складеного спадкодавцем 20 грудня 2007 року (а.с. 8). Позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки на час смерті останньої проживав разом з нею у спадковому будинковолодінні та у встановленому законом порядку подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері позивачу відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується листом приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу №412/02-14 від 29 листопада 2017 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачем докази судом встановлено, що [PERSON] за життя належало будинковолодіння у [ADDRESS], яке вона на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] Позивач, проживав разом з спадкодавцем у спадковому будинковолодінні, та у встановленому законом порядку звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, а тому відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідач проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечив, про що зазначив в адресованій суду заяві. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved