Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У січні 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної, завданої внаслідок вчинення злочину. Позивач вказувала, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 грудня 2013 року відповідача було засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 , ч. 2 ст. 190 КК України, зокрема, що [PERSON] шляхом обману та зловживання довірою привласнив грошові кошти [PERSON], чим спричинив останній матеріальних збитків на суму 5417 грн. Просила стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину - 4417 грн. та моральної шкоди - 2000 грн.. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Пояснила, що відповідач частково сплатив шкоду в розмірі 1000 грн. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 230 ЦК України сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Судом достовірно встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука по кримінальній справі по звинуваченню [PERSON] у скоєнні злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, який набрав законної сили, відповідача було визнано та засуджено за скоєння ряду злочинів поставлених йому у вину. З цього вироку постає, зокрема, що відповідач [PERSON], шляхом обману та зловживання довірою, привласнив грошові кошти - позивача [PERSON], чим спричинив останній матеріальних збитків на суму 5417 грн. Під час досудового розслідування відповідач повернув позивачеві 1000 грн. На підставі ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Наведені з вироку обставини щодо вчинення злочину відповідачем і заподіяння ним шкоди позивачеві, не потребують повторного встановлення і доказування згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України. Суд приходить до висновку, що саме з вини відповідача [PERSON] була заподіяна позивачеві [PERSON] матеріальна шкода на суму 5417 грн. та моральна шкода, яка полягає, як пояснила позивач у судовому засіданні, у тому, що внаслідок злочинних дій відповідача отримала моральні страждання, порушення звичного порядку, укладу життєдіяльності. Суд погоджується з розміром моральної шкоди в 2000 грн., як вказала позивач, оскільки такий розмір є справедливим та співмірним як компенсація моральних страждань. Відповідач [PERSON] не подав суду належних і допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у заподіянні матеріальної та моральної шкоди позивачеві. Отже, враховуючи наведені обставини, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину - 4417 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн. та витрати, понесені з оплатою вартості юридичних послуг у розмірі 150 грн., та на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. (243,60 грн. + 243,60 грн.) в частині вимог майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved