Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

У серпні 2020 року позивач Кредитна спілка «Народний кредит» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 13 листопада 2015 року між Кредитною спілкою «Народний кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4-151102/н, згідно з яким їй надано кредит у розмірі 19 000 грн. 00 коп., плата за користування якими (проценти) становить 83,95 % річних, тобто 0,23 % денних на суму залишку кредиту за кожен день користування. В порядку забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, 13 листопада 2015 року між Кредитною спілкою «Народний кредит», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено Договір поруки № 4-151102/н, відповідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе обов`язок нести повну майнову відповідальність в разі невиконання [PERSON] умов кредитного договору. Внаслідок неналежного виконання відповідачами взятих на себе зобов`язань згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2018 з відповідачів було стягнуто суму боргу у розмірі 50 744 грн. 37 коп. Вказане рішення суду набрало законної сили 03.07.2018. По даному рішенню боржниками було здійснено шістнадцять проплат на загальну суму 24 120,22 грн. Станом на 28 липня 2020 року розмір інфляційних збитків та 3% річних становить 8795 грн. 63 коп. з яких: 6 260 грн. 59 коп. - інфляційні збитки, 2 535 грн. 04 коп. - 3 % річних. Враховуючи викладене, позивач КС «Народний кредит» просив стягнути з відповідачів на користь КС «Народний кредит» 8 795 грн. 63 коп. та судові витрати в розмірі 2102 грн. Ухвалою судді від 27.08.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 01.10.2020 електронною поштою відповідачем [PERSON] направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив суд у задоволенні позову КМС «Народний кредит» відмовити в повному обсязі. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення в разі повторної неявки відповідача не заперечує. Відповідачі повідомлялися вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходило. У встановлений строк від відповідачів [PERSON] , [PERSON] відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Звертаючись з позовом до суду позивач зазначив, що згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] солідарно стягнуто на користь КС «Народний кредит» суму боргу у розмірі 50 744 грн. 37 коп. та судовий збір по 533,33 грн. з кожного із відповідачів. Судом встановлено, що після набрання рішенням Солом`янського районного суду м. Києва законної сили 03.07.2018, в рахунок погашення боргу відповідачами було здійснено 16 (шістнадцять) проплат на загальну суму 24 120 грн. 22 коп. Отже, станом на сьогоднішній день, Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2018 не виконано в повній мірі. Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку, станом на 28 липня 2020 року, позивачем нараховано індекс інфляції в розмірі становить 8 795,63 грн. з яких: інфляційні збитки складають 6 260,59 грн., 3% річних складають 2 535,04 грн. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. Проценти річні за ч. 2 ст. 625 ЦК України є формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, оскільки за своїм характером відповідають всім ознакам цивільно-правової відповідальності. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] порушили зобов`язання за кредитним договором №4-151102/н від 13.11.2015. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за неналежне виконання зобов`язання щодо повернення коштів за вищевказаним кредитним договором, позивачем було нараховано інфляційні збитки у розмірі 6 260,59 грн. та три відсотки річних у розмірі 2 535,04 грн., що в загальному становить 8795,63 грн., які підлягають стягненню з відповідачів. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідачів у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved