Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

У серпня 2020 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 17.07.2007 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 300 гривень на ј частину заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 300 грн. за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 липня 2007 року у справі № 2-3144. Позов мотивований тим, що 03 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між мною [PERSON] , та Відповідачем, [PERSON] , актовий запис № 238.За час шлюбу у нас народився син [PERSON] , [INFO] (повних 14 років на момент подачі позовної заяви). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.07.2007 року з Відповідача вирішено стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень, починаючи з 06.06.2007 року до досягнення дитиною повноліття. 28 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві шлюб між мною та Відповідачем розірвано.На підставі виконавчого листа № 2-3144 виданого 18.07.2007 року Подільським районним судом було відкрите виконавче провадження.Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання нашого сина, що ставить мене у скрутне матеріальне становище. Провадження у справі відкрито ухвалою від 13.10.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ввідзив на позов відповідачем не подано. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязів, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причну неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подав, в зв`язку з чим на підставі ст.280 ЦПК України суд постановляє заочне рішення. Суд, встановивши обставини позову та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що з 03.12.2005 р. сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 28.10.2008 року. Від шлюбу сторони у справі мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 липня 2007 року відповідача зобов`язано сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., починаючи з 06.06.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Подільським РВ ДВС міста Києві відкрито виконавче провадження ВП 5674042 щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. На підставі вищевказаного рішення Подільським районнм судом м. Києва 17.07.2007 р. було видано виконавчий лист № 2-3144. Шевченківським РУЮ в міста Києві відкрито виконавче провадження ВП 45965913 щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.182, 184 СК України). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143цс13, якою встановлено, що змінювати розмір аліментів можливо шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що відповідач, є людиною працездатного віку, здоровий, мешкає окремо від позивачки та сина, інших утриманців не має, зі слів позивачки офіційно працює в ТОВ ВЕСКО-ІНВЕСТ і має середньомісячний заробіток в розмірі 8000 грн. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права та надані документи суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої суми на частку від заробітку, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: у позивачки змінився матеріальний стан. Тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На теперішній час, у зв`язку зі змінами, внесеним до СК України Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, отримувач аліментів на свій розсуд має право визначати спосіб стягнення аліментів, а також просити про їх збільшення, що має бути здійснено за рішенням суду. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для зміни способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме розмір і спосіб підлягають зміні із твердої грошової суми на 1/3 частину від усіх щомісячних доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в частці, суд виходить з того, що такий розмір аліментів (1/3 частина доходів), на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав малолітніх дітей відповідача, обов`язок по утриманню яких покладений на нього як батька. Саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін по справі та чинному законодавству. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що необхідно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь позивача, стягнувши їх в часті від доходу позивача, щомісяця, з моменту вирішення справи по суті та, відповідно до ст183 ч.1 СК України, до дося гнення дитиною повноліття. Суд вважає необхідним звернути увагу сторін, що до повноліття дитини на підставі ч.1 ст.192 СК України сторони мають право на зміну розміру аліментів, стягуваних за даним рішенням. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 840,80 грн. (по ставці, яка діяла на час звернення позивача до суду), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.180-183, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved