Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на праві приватної спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 22 вересня 1993 року, виданого Новомосковським житлово-експлуатаційним об`єднанням. При зверненні до державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Голубової О.С. із заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину спадкової квартири після померлої матері через недоведеність родинних відносин та неможливістю визначити склад спадкового майна. Інша 1/2 частина спадкової квартири належала сестрі позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті позивач звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 31 липня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з неможливістю визначення складу спадкового майна, оскільки частина квартири належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності. Крім того, позивач просить встановити факт родинних відносин, а саме, що померла [INFO] [PERSON] є рідною матір`ю позивача; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді від 12 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. При відкритті провадженні задоволено клопотання позивача про витребування спадкової справи. Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи за відсутності представників. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, ч. 5, ч. 7 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення цього рішення суду є дата складання повного судового рішення - 22 листопада 2021 року. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.14/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 вересня 1993 року, виданого Новомосковським житлово-експлуатаційним об`єднанням /а.с.18/. Позивач, як спадкоємець першої черги своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкової квартири після померлої [INFO] матері [PERSON] . Проте, державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Голубовою О.С. винесена постанова від 23 липня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з недоведеністю родинних відносин із померлою та неможливістю визначити склад спадкового майна /а.с.30-31/. Як підставу недоведеності родинних відносин, нотаріус вказала на ту обставину, що [PERSON] після розірвання шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Вирішуючи вимоги в частині встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , суд враховує наступне. Зі свідоцтва про народження позивача [PERSON] вбачається, що його батьками «мовою оригіналу» є - « [PERSON] » та « [PERSON] » /а.с.13/. З копії паспорту позивача, який є громадянином Російської Федерації його прізвище російською мовою - « [PERSON] » /а.с.10-11/. 13 січня 1976 року батьки позивача « [PERSON] та [PERSON] » (мовою оригіналу), розірвали шлюб. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище - [PERSON] /а.с.15/. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для здійснення права на спадкування. Той факт, що [PERSON] після розірвання шлюбу взяла дошлюбне прізвище « [PERSON] », але не змінила документи на нове прізвище не спростовує той факту, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , а тому, суд вважає доведеним факт того, що померла [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] . Вимоги позивача щодо визначення часток у спадковому майні не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 570/997/19. Стосовно позовної вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Нормами ч. 1 та ч. 2 ст. 370 ЦК України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 вересня 1993 року, виданого Новомосковським житлово-експлуатаційним об`єднанням, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Оскільки частки, що є у спільній сумісній власності є рівними відповідно до ст. 370 ЦК України, то суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині вищезазначеної квартири. Як вбачається з копії спадкової справи № 393/2009, заведеної після смерті [PERSON] , спадкоємцями першої черги після померлої є її діти - син [PERSON] та дочка [PERSON] , яка відмовилася від спадщини після смерті матері на користь [PERSON] , про що подала нотаріально засвідчену заяву. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Оскільки спадкодавцю [PERSON] належала квартира на праві спільної сумісної власності, донька померлої [PERSON] відмовилася від своєї частки спадщини на користь позивача, інших спадкоємців немає, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 1/2 частину зазначеного майна в порядку спадкування після померлої [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.17/. Той факт, що померла [PERSON] є рідною сестрою позивача підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу сформованого 15 січня 2021 року, з якого вбачається, що її дошлюбне прізвище [PERSON] /а.с.28/ та копією свідоцтва про народження померлої, відповідно до якого вона та позивач мали одних батьків /а.с.16/. З копії спадкової справи № 93/2020, заведеної після смерті [PERSON] , спадкоємцем після померлої є її брат - [PERSON] , який своєчасно подав заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Постановою від 31 липня 2021 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Голубовою О.С. відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю визначити склад спадкового майна /а.с.32/. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Стаття 1258 ЦК України зазначає черговість спадкування за законом. Відповідно до якої, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Оскільки спадкодавцю [PERSON] належала квартира на праві спільної сумісної власності разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , а спадкоємці першої черги відсутні, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 1/2 частину зазначеного майна в порядку спадкування після померлої [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial