Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені із заборгованості по аліментах на утримання сина [PERSON], [INFO], за період з 12 квітня по 12 грудня 2018 року, мотивуючи тим, що з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки позов підтримали, суду пояснили, що відповідно до рішення Бучацького районного суду від 20 липня 2018 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи із 12.04.2018 року і до припинення сином навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. У зв'язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання дитини утворилася заборгованість в сумі 19900 грн., тому з відповідача слід стягнути за період з 12 квітня по 12 грудня 2018 року пеню по заборгованості в сумі 19900 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: Сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2004 року; В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач; Згідно виконавчого листа по справі №595/508/18, виданого 05.09.2018 року Бучацьким районним судом, відповідач зобов'язаний сплачувати в користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 12.04.2018 року і до припинення сином навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років; З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області від 12.12.2018 року вбачається, що у період з 12.04.2018 року по 12.12.2018 року [PERSON] нараховано до сплати 22900 грн. аліментів. За вказаний період боржником сплачено 3000 грн., борг по сплаті станом на 12.12.2018 року становить 19900 грн. Згідно розрахунку представника позивачки сума неустойки по несплаті відповідачем аліментів за період з 12 квітня 2018 року по 12 грудня 2018 року становить 30256 грн. Суд встановив, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з вини відповідача, який своєчасно не сплачує аліменти. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Зазначений порядок обчислення загальної суми пені наведений у постанові Великої палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, провадження №14-37цс18. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. З огляду на те, що заборгованість [PERSON], відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 12.12.2018 року складає 19900 грн., тому відповідно до вимог ч.1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, а тому з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) у розмірі його заборгованості по сплаті аліментів, в сумі 19900 грн. Заявляючи вимогу до відповідача про стягнення витрат в розмірі 5600 грн. на професійну правничу допомогу, позивачкою не дотримано вимог ч.3 ст.137 ЦПК України, оскільки для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки позивачкою не поданий розрахунок наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат, тому в стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5600 грн. слід відмовити. Крім цього, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, якщо позивач звільнений від сплати судового збору він підлягає стягненню з відповідача на користь держави, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved