Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] (який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]), [PERSON], [PERSON] про вселення та визначення порядку користування квартирою. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивачі посилалися на те, що позивачу [PERSON] належить 1/6 частина квартири № 9, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, № 29-а в м. Дніпропетровську. Однак, відповідачі чинять перешкоди в користуванні спірною квартирою, оскільки вони в ній проживають. На підставі викладеного позивачі просили суд вселити [PERSON] та його дружину [PERSON] у квартиру № 9, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, 29-а; встановити порядок користування квартирою та підсобними приміщеннями (кухнею, коридором, ванною кімнатою, туалетом) виділивши позивачам кімнату № 5 площею 10,7 кв.м. Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримав, на його задоволенні наполягав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити задоволенні позовних вимог. Інші відповідачі у судове засідання не з?явилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, суду надали письмові заперечення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2015 року по цивільній справі № 202/5676/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], Дніпропетровська міська рада, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення часток у спільній сумісній власності, позовні вимоги задоволено частково, а саме: визначено частки у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] в розмірі 1/6 частини, [PERSON] в розмірі 4/6 частини, [PERSON] в розмірі 1/6 частини. Згідно договору дарування 5/6 частки житлової квартири, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] від 02.12.2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1234 [PERSON] подарувала [PERSON] 5/6 частки житлової квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є власником 1/6 частини квартири № 9, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, № 29-а, однак відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні спірною квартири. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позовні вимоги в частині вселення дружини позивача (співпозивача по справі) [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а інших доказів на їх підтвердження не надано. Крім того, в судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що між ними існують неприязні взаємовідносини. Також з урахуванням санітарних норм, що передбаченні законодавством, не можливо встановити порядок користування квартирою з урахуванням різнополих осіб, що в ній проживають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача [PERSON], оскільки відповідно до платіжного доручення саме ним було сплачено судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial