Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про припинення обтяження рухомого майна. Позивачка вказує на те, що 29 грудня 2009 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ ВКФ «Локі - МБК» було укладено кредитний договір, відповідно до якого цьому товариству був наданий кредит (траншами) в межах загальної суми 400000 грн. до 28 грудня 2010 року зі сплатою 30% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань ТОВ ВКФ «Локі-МБК» за кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та її чоловіком [PERSON] був укладений договір застави №02/02/030/09-КЛТ/303/09-КЛТ, за яким він передав в заставу банку належний йому на праві власності автомобіль марки «Daewoo SENS», модель Т13110, 2004 року випуску, реєстраційний номер ВЕ 5994АА. 02.08.2014 року її чоловік помер. Вона як спадкоємиця померлого звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу. Проте, оформити свої спадкові права на автомобіль вона не має можливості у звязку з дією зареєстрованого обтяження за договором застави. 15 квітня 2013 року було припинено реєстрацію ТОВ ВКФ «Локі-МБК» у звязку з визнанням товариства банкрутом. Посилаючись на те, що у звязку з припиненням державної реєстрації ТОВ ВКФ «Локі-МБК», припинилися і зобовязання за договором застави від 29.12.2009 року, позивачка просила суд припинити чинність обтяження легкового автомобіля, виключивши з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис щодо обтяження легкового автомобіля марки «DAEWOO SENS модель Т13110, 2004 року випуску, номер кузову Y6DT1311050218701, державний номер [NUMBER], зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 30 грудня 2009 року за № 9403262 з відповідними змінами, зареєстрованими в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 31 липня 2014 року. Ухвалою суду від 27.10.2015 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог було залучено [PERSON] В судовому засіданні позивачка та третя особа підтримали позов. Просили про його задоволення. Представники відповідачів в судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи судом повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Стаття 1054 ЦК України\~передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з\~ст.572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статті\~19,\~20 Закону України «Про заставу»\~встановлюють, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Разом з тим, відповідно до ч.1\~ст.609 ЦК України\~зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Пункт 1 частини 1\~статті 593 ЦК України\~та\~ст.28 Закону України\~\~\~«Про заставу»\~регламентують, що право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2009 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ ВКФ «Локі-МБК» було укладено кредитний договір, відповідно до якого товариству був наданий кредит (траншами) в межах загальної суми 400000 грн. до 28 грудня 2010 року зі сплатою 30% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань ТОВ ВКФ «Локі-МБК» за кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений договір застави №02/02/030/09-КЛТ/303/09-КЛТ, за яким останній передав в заставу банку належний йому на праві власності автомобіль марки «Daewoo SENS», модель Т13110, 2004 року випуску, реєстраційний номер ВЕ 5994АА. З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2013 року було припинено реєстрацію боржника ТОВ ВКФ «Локі-МБК» за судовим рішенням про припинення юридичної особи у звязку з визнанням товариства банкрутом. У травні 2011 року ПАТ «Кредитпромбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 21 серпня 2013 року в задоволенні позову банку до [PERSON] було відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову, суд зазначив на те, що у звязку з ліквідацією боржника припинилося основне зобовязання за кредитним договором, а відтак і право застави за договором банку з [PERSON], яке є похідним від забезпеченого зобовязання. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved