Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначають, що вони є власниками квартири [ADDRESS] на підставі договору куплі-продажу квартири. У вказаній квартирі крім них зареєстровані позивачі, [PERSON] та [PERSON], який перебував у шлюбі з [PERSON] у період часу з 17.08.2013 року по 23.08.2014 року, Оскільки [PERSON] виїхав зі спірної квартири у червня 2014 року в невідомому їм напрямку, забравши свої речі, участі в витратах на утримання кварти, а також комунальних послуг не несе, позивачі просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Позивачі у судове засідання не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи без їх участі, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення у пресі, тому відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що на підставі договору куплі-продажу квартири посвідченого державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори серії ААО № 221902 від 04.07.1998 року, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно реєстраційного посвідчення київського міського бюро технічної інвентаризації від 21.07.1998 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору куплі-продажу квартири (а.с. 15). Відповідно до договору дарування 1/3 частини квартири посвідченого державним нотаріусом 21-ї Київської державної нотаріальної контори серії ААО № 791841 від 05.10.1998 року, [PERSON] подарувала належну їй 1/3 частину квартири [ADDRESS] своїй доньці [PERSON] (а.с. 17). Із довідки за формою № 3 виданої ЖЕД 502 від 12.08.2015 року № 403 вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (власник квартири), чоловік власниці [PERSON], донька власниці [PERSON] та зять власниці [PERSON] (а.с. 18). З актів про встановлення факту проживання/не проживання від 30.06.2014 року, 30.01.2015 року та від 03.08.2015 року вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з червня 2014 року не проживає, свої особисті речі з квартири забрав, його місцезнаходження невідоме, за житлово-комунальні послуги не сплачує та до квартири не приходить (а.с. 19-21). Відповідно до листа ЖЕД № 502 від 28.08.2015 року [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], із заявами або скаргами на неможливість сумісного проживання, про конфлікти в сім'ї, про вселення в квартиру до ЖЕД № 502 не звертався, місцезнаходження останнього невідоме (а.с. 23). Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в квартирі не проживає без поважних причин понад рік залишаючись зареєстрованим в ньому, іншої домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню такими, що втратив право користування жилим приміщенням в указаній квартирі.

Outcome: approved