Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що15.10.2010 року між сторонами укладено договір купівлі - продажу 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться по [ADDRESS], м. Сквира, Київської області. На час укладення договору, між сторонами була домовленість про перехід у власність земельної ділянки площею 0,0649 га, кадастровий номер [NUMBER], яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS], м. Сквира, Київської області. Після укладення договору купівлі продажу житлового будинку, відповідач звернулася до відділу Держземагенства у Сквирському районі Київської області та 04.02.2014 року за № 04-52-357 отримала витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 09.07.2014 року відповідач отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно з яким власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], м. Сквира, Київської області є [PERSON]. Крім того, змінився кадастровий номер земельної ділянки, а саме: в договорі купівлі-продажу зазначено кадастровий номер № [NUMBER], а у витязі - № [NUMBER], що унеможливлює проведення державної реєстрації нерухомого майна. З урахуванням наведеного, просить скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме: реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0649 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану по [ADDRESS], в м. Сквира, призначену для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, зареєстровану за [PERSON] та визнати за нею право власності на вище вказану земельну ділянку. Позивач у судове засідання не з'явилася, просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 15.10.2010 року між сторонами укладено договір купівлі - продажу 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться по [ADDRESS], м. Сквира, Київської області. На час укладення договору, між сторонами була домовленість про перехід у власність земельної ділянки площею 0,0649 га, кадастровий номер [NUMBER], яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS], м. Сквира, Київської області. Після укладення договору купівлі продажу житлового будинку, відповідач звернулася до відділу Держземагенства у Сквирському районі Київської області та 04.02.2014 року за № 04-52-357 отримала витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 09.07.2014 року відповідач отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно з яким власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], м. Сквира, Київської області є [PERSON]. Крім того, змінився кадастровий номер земельної ділянки, а саме: в договорі купівлі-продажу зазначено кадастровий номер № [NUMBER], а у витязі - № [NUMBER], що унеможливлює проведення державної реєстрації нерухомого майна. Згідно ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК, України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч.2 ст. 377 ЦК України, розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). На підставі ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. На підставі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Outcome: approved