Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебували в шлюбі з 31.03.2000р. по 17.01.2012р. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. За час перебування у шлюбі вони придбали у власність квартиру [ADDRESS]. Частка кожного складає по ?. На теперішній час сторони добровільно дійти згоди щодо користування спірною квартирою не можуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визначити порядок користування цією квартирою наступним чином: виділити їй та її дітям в користування ? частки квартири, площею 41,1 кв.м., у тому числі житлові кімнати № 5 (разом із бадконом) та № 8, житловою площею 30,1 кв.м., приміщення вбудованої шафи, площею 0,9 кв.м.; залишити в користуванні відповідачу ? частки квартири, площею 13,7 кв.м., в тому числі житлову кімнату № 6, площею 10,4 кв.м.; залишити у спільному користуванні коридор, поєднаний санвузол та кухню. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила про їх задоволення. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, згоден з варіантом користування, який наданий експертизою, але вважає, що витрати на перепланування та ремонт повинні бути розподілені відповідно до часток, які виділені у користування. Представник третьої особи в судовому засіданні позов визнала частково, зазначила, що діти повинні користуватись усією квартирою без обмежень. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. У відповідності до Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER], а/з № 1247 від 23.12.2000р., 23.12.2000р. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], після чого прізвище останньої змінилося на «[PERSON]». Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] (а/з № 2144 від 05.10.2001р.), сина - [PERSON], [INFO] (а/з № 2727 від 22.10.2003р.). 16.07.2009р. між [PERSON], - з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], які діяли за себе та як законні представники за своїх малолітніх дітей - [PERSON], [PERSON], - з другої сторони, був укладений договір купівлі-продажу в рівних частинах квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі-продажу від 16.07.2009р. був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 1961. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.07.2009р. спірна квартира належить сторонам по справі на праві приватної спільної часткової власності по ? частки за кожним. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.01.2012р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. 07.03.2013р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, після чого прізвище позивача змінилося на «[PERSON]». Свідченням вказаного є Свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER], а/з № 385 від 07.03.2013р. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласників, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Приписами статті 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до приписів ст.ст. 47,48,50,63,103,104 ЖК України наймачі вправі вимагати за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді окремого приміщення, яке за розміром є не менше від встановленого для проживання. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.07.2009р. за кожним із сторін включаючи неповнолітніх дітей зареєстровано по ? частки на спірну квартиру. Відповідно до висновку про експертне дослідження №329 від 23.09.2013року визначений можливий варіант порядку користування спірною квартирою у відповідності до часток власників, з яким погодились позивач та відповідач. На підставі вищевказаного, враховуючі погодження сторін з варіантом користування, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме необхідно виділити в користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] ? частку спірної квартири, а саме: житлову кімнату 5 - загальною площею 17,8кв.м. разом з балконом та житлову кімнату 8 - загальною площею 12,3кв.м., вбудовану шафу 7 - загальною площею 0,9кв.м. У користування [PERSON] необхідно виділити житлову кімнату 6 - загальною площею 10,4кв.м., а коридор, поєднаний санвузол, кухню - залишити у спільному користуванні. Витрати щодо проведення ремонтних робіт відповідно до висновку про експертне дослідження №329 від 23.09.2013року з ізолювання кімнат покласти на [PERSON] та [PERSON] пропорційно виділеним у користування часткам.

Outcome: approved