Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. У відповідності до гл. 10 ст.\~274\~ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст.\~279\~ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279\~ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як позовні вимоги позивача складають 33075,00 грн., що не перевищує суму 170000 грн.. У відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив обставини, що викладені нижче. 16.01.2016 року між Позивачем та [PERSON] укладено Договір позики №3986 в електронній формі, за умовами якого позикодавець надав позичальникові грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов»язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Згідно умов договору позики встановлено, що строк позики складає 15 днів. Відповідач взяті на себе зобов'язання по Договору позики не виконав, у звязку з чим у станом на 26.12.2018 року виникла заборгованість в сумі 33075 (тридцять три тисячі сімдесят п'ять) грн. З урахуванням викладеного, просить суд стягнути\~\~з відповідача\~\~заборгованість\~\~за основною сумою позики у розмірі 1000,00 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 33075,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити,\~\~розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач у встановленому п.п. 4.1, 4.2 Правил порядку оформив Заявку для отримання позики шляхом заповнення всіх полів Заявки. Згідно п.4.8. Правил підтвердження згоди Заявника на отримання позики є направлена на розгляд Товариством Заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки. Відповідно до п.4.10 Правил відповідність зазначеної суми підтверджує належність рахунку для перерахування позики Заявнику, та підтверджує згоду Заявника на отримання позики На підставі заповненої позичальником заявки 16.01.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено Договір позики № 3986, за умовами якого позикодавець надав позичальникові грошові кошти в сумі 1000 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов»язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою (а.с.18-22). Пунктом 1.2. Договору позики встановлено, що строк позики складає 15 днів. Відповідач взяті на себе зобов'язання по Договору позики не виконав, у зв'язку з чим станом на 26.12.2018 року виникла заборгованість в сумі 33075 грн., яка в себе включає: заборгованість за основною сумою позики у розмірі 1000 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 32075 грн. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли угоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно Правил договір між позикодавцем та позичальником укладено в електронній формі та відповідно до положень ст. 3, 11, 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Підставою для пред'явлення позову позивачем зазначено невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики, що укладений між ними. Згідно довідки щодо заборгованості наданої позивачем, перевіреного судом, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить у розмірі 33075 грн, яка в себе включає: заборгованість за основною сумою позики у розмірі 1000 грн, та заборгованість за відсотками у розмірі 32075,00 грн. (а.с.23). Дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості за договором позики підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесенні судові витрати у розмірі\~\~1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved