Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним та його сином право власності на квартиру [ADDRESS] присудивши кожному по ? частині вказаного нерухомого майна. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що йому та його матері [PERSON] на праві приватної власності в рівних долях належала квартира [ADDRESS] [INFO] його мати [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину квартири. Єдиним спадкоємцем по заповіту, складеним [PERSON] 26 серпня 2011 року, є його син [PERSON] Для оформлення спадщини він в інтересах свого сина звернувся до нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа про належність спадкового майна спадкодавцю. За життя його мати втратила оригінал свідоцтва про право власності на житло, а отримати його дублікат на даний час не можливо. При таких обставинах, він та його син [PERSON], не можуть в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, тому він змушений звернутися в суд за захистом їхніх законних прав та інтересів. Сторони у судове засідання не з'явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримує, а представник відповідача визнає. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Копією свідоцтва про право власності на житло виданого Рожнятівським управлінням житлово-комунального господарства 22 жовтня 1996 року (а. с. 13), копією свідоцтва про народження (а. с. 6), копією довідки про зміну прізвища (а. с. 7) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 16) підтверджується, що позивачу [PERSON] та його матері [PERSON] на праві приватної власності у рівних долях належала квартира [ADDRESS] Копією свідоцтва про смерть (а. с. 11) підтверджено, що [PERSON] померла [INFO]. Копією заповіту від 26 серпня 2011 року (а.с.12) підтверджено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження на користь [PERSON], якому заповіла належну їй ? частину квартири [ADDRESS] Постановою нотаріуса від 23 грудня 2016 року №1242/0214 (а.с.10) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] відмовлено, у зв'язку з відсутністю документу власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже судом встановлено, що [PERSON] на день смерті була власником ? частини квартири [ADDRESS], [PERSON] є спадкоємцем по заповіту, позивач в інтересах останнього подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже [PERSON] належним чином прийняв спадщину після смерті [PERSON], тому за ним слід визнати право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Довідкою № 89 від 29 серпня 2016 року, виданою ОКП Івано-Франківським бюро технічної інвентаризації (а. с. 17) підтверджено, що на даний час не можливо видати дублікат втраченого свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого 22 жовтня 1996 року Рожнятівським управлінням житлово-комунального господарства згідно рішення виконкому Рожнятівської селищної ради від 27 вересня 1996 року № 39. Судом встановлено, що позивач є власником ? частини квартири [ADDRESS] Документ, що засвідчує його право власності на вказане нерухоме майно на даний час втрачено. Отже право власності на належну позивачу частку квартири необхідно визнати за ним рішенням суду. На підставі ст. 41 Конституції України , ст. ст. 392, 1217, 1218, 1223 ЦК України,

Outcome: approved