Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.11.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 190/2010, відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредит у сумі 95569,60 грн., з кінцевим терміном повернення до 15.11.2015 року, зі сплатою за користування кредитом 24,5 річних. Проте, зобов`язання по кредитному договору № 190/2010 від 15.11.2010 року до теперішнього часу виконані відповідачем частково. Станом на 20.07.2015 року, заборгованість відповідача становить 455391,92 грн., з них: заборгованість за кредитом - 68990,96 грн., відсотки за користування кредитом - 54063,17 грн., плата за пропуск платежів - 332337,79 грн.. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 190/2010 від 15 листопада 2010 року у сумі 455391,92 грн... У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. У судовому засіданні представниквідповідача позовні вимоги визнав частково, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 68990,96 грн., відсотки за користування кредитом у розмірі 54063,17 грн. та просив зменшити розмір пені до 68990,96 грн.. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що 15 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 190/2010, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 95569,60 грн., термін повернення кредиту - 15 листопада 2015 року, комісія за надання кредиту - 2,5% від суми кредиту одноразово, процентна ставка - 24,5% річних. Згідно п. 1.1.1 договору, кредит надається позичальнику з врахуванням умов партнерської програми ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «РосАвто». Відповідно до п. 1.4 договору, за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються на залишок основного боргу закредитом за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п.п. 4.1 Спеціальної частини договору. Нараховані проценти сплачуються щомісячно шляхом поповнення позичальником рахунку, зазначеного в п. 9 Спеціальної частини договору, в національній валюті України не пізніше дат, встановлених Графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами, наведеному у додатку № 1 цього договору, в порядку, передбаченому п. 2.7 Загальної частини договору. пунктом 2.7.1 договору передбачено, що щомісячний платіж, передбачений графіком, складається із строкової частини кредиту та строкових процентів. Платежі є лінійними: регулярні рівні щомісячні платежі, що складаються з рівних частин основного боргу за кредитом та нарахованих на залишок основного боргу процентів, при цьому в кінці строку кредитування за умови належного виконання боргових зобов`язань позичальником заборгованість повністю погашається. Відповідно до п. 2.7.2 договору, дати здійснення платежів, закріплені Графіком, є датами належного виконання позичальником своїх зобов`язань з повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та комісій. Позичальник зобов`язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок - кореспондент у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених в графіку, а також належних до сплати комісій. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором, який міститься в матеріалах справи, загальна заборгованість станом на 20.07.2015 року становить 455391,92 грн., в тому числі: кредит - 68990,96 грн., відсотки - 54063,17 грн., плата за пропуск платежів - 332337,79 грн. (а.с.4-5). В судовому засіданні представник відповідача просив зменшити розмір пені до 68990,96 грн., а представник позивача погодився на зменшення розмір пені до 68990,96 грн.. Згідно п. 3.3.2 договору, позичальник зобов`язаний щомісячно виконувати свої боргові зобов`язання відповідно до графіку в порядку, передбаченому п. 2.7 Загальної частини договору. Не пізніше визначеного п. 2 Спеціальної частини Договору терміну, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати протягом дії договору проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також сплачувати можливу неустойку (штраф, пеню). Пунктом 4.1 договору передбачено, що якщо повне або часткове невиконання стороною умов цього договору спричинило іншій стороні збитки, винна сторона відшкодовує їх протягом 5 робочих днів з моменту одержання письмової вимоги від сторони ,якій такі збитки завдано. Відшкодування заподіяних збитків не звільняє винну сторону від обов`язку з виконання зобов`язань, передбачених цим договором, повному обсязі. Відповідно до п. 4.2 договору, за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених п. 2.1 та п. 3.3 Загальної частини договору (за виключенням п. 3.2.2 Загальної частини договору) ,банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф к розмірі, зазначеному в п. 12 Спеціальної частини договору. У випадку прострочення позичальником виконання грошових зобов`язань, про які йдеться в п. 3.3.2 Загальної частини договору, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов`язань (а саме не поверненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за обслуговування кредиту), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання, за кожний день, коли мало місце таке прострочення. Ставка, яка застосовується для обчислення пені зазначена в п. 13 Спеціальної частини договору (п. 4.3 договору). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Даючи юридичну оцінку поясненням сторін та доказам по справі, враховуючи те, що представником визнано частково позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають часткового задоволенню у сумі 192045,09 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 68990,96 грн., відсотки за користування кредитом - 54063,17 грн., плата за пропуск платежів - 68990,96 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1920,45 грн..

Outcome: partial