Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

У січні 2017 року позивач - МКП «Миколаївводоканал» звернувся до суду із позовом, в якому просив розірвати договір позики укладений 14 липня 2015 року між МКП «Миколаївводоканал» та відповідачем [PERSON] та стягнути з останнього борг за договором позики в розмірі 10059,76 грн., 1790,64 грн. - інфляційних витрат, 431,60 грн. - 3% річних, а також судові витрати в розмірі 1600,00 грн., посилаючись на наступне. 05.03.2015р. між позивачем та працівником позивача [PERSON] було укладено договір позики (далі - Договір-1). Відповідно до Договору -1, позивачем 05.03.2015р. на рахунок платіжної картки відповідача були перераховані кошти в сумі 6 000,00 грн., погашення позики відбуватиметься наступним чином: з 01 квітня 2015р., щомісячно, відповідач відраховуватиме із заробітної плати платіж протягом 18 місяців у розмірі по 333,33 грн. до повного погашення позики. Строк дії Договору - 1 становив до 30 вересня 2016р. 14.07.2015р. між сторонами було укладено договір позики (далі - Договір-2). Відповідно до Договору - 2, 15.07.2015р. на рахунок платіжної картки відповідача були перераховані кошти в сумі 5 000,00 грн., погашення позики відбуватиметься наступним чином: з 01 липня 2016р., щомісячно, відповідач відраховуватиме із заробітної плати платіж протягом 12 місяців у розмірі по 416,67 грн. до повного погашення позики. Строк дії Договору -2 становив до 31 липня 2017р. 06.08.2015р. наказом позивача № В/К-0051 [PERSON] з 06.08.2015р. було звільнено за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 Кодекса законів про працю України. На дату звільнення між сторонами існували договірні відносини за договором позики від 09.07.2014р. (далі - Договір-3). Відповідно до Договору - 3, 09.07.2014р. на рахунок платіжної картки відповідача були перераховані кошти в сумі 5 000,00 грн.. погашення позики відбуватиметься наступним чином: з 01 серпня 2014р., щомісячно, відповідач відраховував із заробітної плати платіж протягом 18 місяців у розмірі по 277,78 грн. до повного погашення позики. Строк дії Договору -3 становив до 31 січня 2016р. Згідно з Договором-1, Договором-2, Договором-3 у разі припинення трудового договору між сторонами, позивач - МКП «Миколаївводоканал» відраховує непогашену частину позики із заробітку відповідача, що видається для остаточного розрахунку. Суми не відраховані із заробітку при остаточному розрахунку, через їх недостатність, сплачуються відповідачем у касу або перераховуються на розрахунковий рахунок позивача у десятиденний термін з моменту звільнення. Виходячи з вище наведеного, при звільненні відповідача, з останнього розрахунку заробітної плати, було відраховано позивачем борг за Договором позики - 3 у сумі 1884,67 грн. За Договором -1, станом на 01.11.2016р., сума боргу складає 5059,76 (6 000,00 - 940,24 = 5 059,76), за Договором -2, станом на 01.11.2016р., становить 5000,00 грн. Загальна сума боргу відповідача за Договором-1, Договором-2, станом на 01.11.2016р., становить 10 059 грн. 76 коп. Відповідач взяті на себе зобов'язання за договорами позики не виконує, з липня 2016 по листопад 2016 не здійснено жодного платежу, сума позики не погашена, через що позивач була змушений звернутися до суду із даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'являвся, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, причина його неявки суду не відома. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦУ України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України за порушення зобов'язання настають наслідки встановлені договором або законом. Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що між МКП «Миколаївводоканал» та працівником позивача [PERSON] були укладені договори позики: - Договір - 1 від 05.03.2015р. на суму 6000,00 грн., строком до 30.09.2016р.; - Договір - 2 від 14.07.2015р. на суму 5000,00 грн., строком до 31.07.2017 р.; - Договір - 3 від 09.07.2014р. на суму 5000,00 грн., строком до 31.01.2016р. 06.08.2015р. наказом позивача № В/К-0051 [PERSON] з 06.08.2015р. було звільнено за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 Кодекса законів про працю України. Згідно з п. 6.2. Договору-1, Договору-2, Договору-3 у разі припинення трудового договору між сторонами, позивач відраховує непогашену частину позики із заробітку відповідача, що видається для остаточного розрахунку. Суми не відраховані із заробітку при ому розрахунку, через їх недостатність, сплачуються відповідачем у касу або перераховуються на розрахунковий рахунок Позивача у десятиденний термін з моменту звільнення. При звільненні відповідача з МКП «Миколаївводоканал», з останнього розрахунку заробітної плати, було відраховано позивачем борг за Договором позики - 3 у сумі 1884,67 грн. За Договором -1, станом на 01.11.2016р., сума боргу складає 5059,76 за Договором -2, станом на 01.11.2016р., становить 5000,00 грн. Загальна сума боргу відповідача за Договором-1, Договором-2, станом на 01.11.2016р., становить 10 059 грн. 76 коп., яку належить стягнути на користь позивача, а також 1790,64 грн. - інфляційних витрат, 431,60 грн. - 3% річних. На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved