Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] пред'явив через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2004 року позивачем сплачуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], проте [INFO] року у нього народилася іще одна дитина [PERSON], а 05 липня 2013 року він одружився із матір'ю дитини [PERSON], яка не працює у зв'язку з доглядом за дитиною і перебуває також на його утриманні, що істотно змінило його сімейні обставини та унеможливлює подальшу сплату 1/4 заробітку на користь відповідача, тому просив суд зменшити розмір аліментів і стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягаючи на задоволенні позовних вимог х наведених у позові підстав, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення, про що подав суду письмову заяву. Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, не заперечую проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала та, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи в її відсутність не клопотала та про причини неявки не повідомила, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, вислухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1999 року по 20 травня 2008 року, що підтверджується заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2005 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Індустріальним відділом ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ 04 червня 2013 року, долученим до матеріалів справи в копіях (а.с.7, 8). Від сторін як подружжя походить дитина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження в копії (а.с.25). На підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2004 року, яке не оскаржувалось і набрало законної сили, за виданим судом 04 жовтня 2004 року та пред'явленим до примусового виконання до Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ виконавчим листом №2-6245/2004 (а.с.24, 23) з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягуються щомісяця аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 16 серпня 2004 року. За даними довідки Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 20 лютого 2014 року за №5400/07 виконавчий лист №2-6245 спрямований для виконання за місцем роботи боржника до ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод», що узгоджується із даними довідки вказаного підприємства від 18 грудня 2013 року вих.№120 про утримання з [PERSON] аліментів за виконавчим листом №2-6245 від 04 жовтня 2004 року та відсутність заборгованості станом на 01 грудня 2013 року (а.с. 2 3, 10). Статтею 180 СК України визначений обов'язок по утриманню дитини, який є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно, про що роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Одночасно, статтею ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено у судовому засіданні, у позивача [INFO] року народилася ще одна дитина - [PERSON], батьками якої за даними свідоцтва про народження, виданого Індустріальним відділом ДРАЦС РС Дніпропетровського МУЮ 22 серпня 2013 року, актовий запис №789, записані в графі «мати» - [PERSON] та в графі «батько» - [PERSON] (а.с. 9). Після народження сина, 05 липня 2013 року в Індустріальному відділі РАЦС Дніпропетровського МУЮ, актовий запис №384, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], яка взяла прізвище «[PERSON]» (а.с.22). Також судом встановлено, що позивач працює на посаді оператора ст. с. ПУ цеху №11 ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» та отримує щомісяця заробітну плату, загальний розмір якої без вирахування обов'язкових утримань та аліментів за період з грудня 2013 року по січень 2014 року склав 27146,17 грн., з яких обов'язкові утримання та податки склали 5636,75 грн. та аліменти - 5739,09 грн., у зв'язку з чим сума отриманої заробітної плати позивача склала 15770,33 грн., що підтверджується даними довідки про доходи з місця роботи від 19 лютого 2014 року №18 (а. с27). Інших даних про джерела існування позивача матеріали справи не містять. Також в судовому засіданні встановлено, що позивач проживає окремо від відповідача з дитиною [PERSON], що визнано ним у судовому засіданні та узгоджується з паспортними даними про реєстрацію місця проживання (а.с.6). Крім того, судом на підставі даних трудової книжки третьої особи встановлено, що остання не працює, починаючи з 29 грудня 2008 року, інших доходів не має, а також не перебуває на обліку в Індустріальному УПСЗН і не отримує будь-яких соціальних допомог та виплат на дитину, про що свідчить довідка Управління від 17 лютого 2014 року №546/1 (а.с.26). Доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я одержувача аліментів з часу ухвалення судом 03 вересня 2004 року рішення про стягнення аліментів, відповідачем відповідно до своїх обов'язків за ст.ст. 10, 60 ЦПК України суду не надано, як і не надано доказів на спростування доводів позивача. Відтак, за розгляду справи встановлено, що обставини складу сім'ї позивача істотно змінилися у зв'язку з народженням іще однієї дитини, обов'язок з утримання якої за ст. 180 СК України є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи. При цьому, суд відзначає, що за Конвенцією про права дитини, ст. 52 Конституції України, усі діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Звідси, молодша дитина позивача - [PERSON], має право на рівне зі старшою дитиною позивача забезпечення та утримання. Разом з тим, як вбачається з відомостей про доходи позивача, за наявного обов'язку зі сплати 1/4 частин доходу на користь відповідача на утримання [PERSON] розмір фактично отримуваної заробітної плати після виплати аліментів в сумі 5739,09 грн. та податків - 5636,75 грн. складатиме 15770,33 грн., тобто в середньому 1314,20 грн. на місяць і молодша дитина позивача - [PERSON] - відповідного та рівного з першою дитиною утримання одержувати із залишку заробітку позивача не зможе. Зважаючи на встановлені судом обставини суд вбачає визначені ст. 192 СК України підстави для зміни розміру аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача та виходить з положень ч. 3 ст. 181 ч. 1, ч. 2 ст. 183 та ч.2 ст. 182 СК України, які передбачають присудження за рішенням суду коштів на утримання дітей (аліменти) у частці від доходу їх матері, батька, розмір яких, у будь-якому випадку, не може бути меншим на одну дитину, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини [PERSON], суд враховує вік і стан здоров'я дитини, яка є малолітньою, мешкає разом із матір'ю [PERSON], перебуває на її утриманні, потребує рівною мірою піклування, утримання, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів (позивача), який є працездатним, має постійне місце роботи та заробіток, перебування на його утриманні малолітнього сина [PERSON], а також приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, граничний розмір відрахувань із заробітку визначений ст. 128 КЗпП України та ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі чого суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде співмірним та справедливим відносно інших утриманців позивача та самого позивача, який так само потребує у будь-якому випадку мінімального забезпечення із власного заробітку. В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Разом з тим, за правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, натомість при зміні розміру аліментів, останні належить стягувати за правилами ст. 192 СК України з моменту набрання рішенням законної сили. Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідача.

Outcome: approved