Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В підтвердження позовних вимог [PERSON] вказала, що, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.1981 року, є власником житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], та 05.12.2002 року одержала державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 № 358398 на земельну ділянку площею 0,1504 га, розташовану в [ADDRESS], призначену для будівництва, обслуговування жилого будинку і господарських споруд, ведення особистого селянського господарства. У липні 2003 року позивач звернулася до інспекції державного архітектурно- будівельного контролю в м. Сквира з повідомленням про самочинне будівництво житлового будинку [PERSON] на земельній ділянці по [ADDRESS] та порушення будівництвом її прав. По даному зверненню була створена комісія, яка встановила факт будівництва відповідачем житлового будинку без належного дозволу, та складено відповідний припис з вимогою припинити розпочаті будівельні роботи до отримання дозволу в установленому порядку. В результаті перевірки також було встановлено, що котлован для будинку розміщено на відстані 2,95 м від межі будинку позивача, що є порушення вимог п.1 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» і протипожежна відстань між житловими будинками повинна бути не менша 8 м. Дані дії відповідача порушують її права як суміжного землекористувача і ставить під загрозу домоволодіння позивача. Оскільки приписи інспекції про припинення самочинного будівництва не були виконані відповідачем і продовжувалося ним самочинне будівництво, то 14.07.2005 року позивач звернулася по даному питанню до прокурора Сквирського району. Згідно відповіді прокурора №1189 від 14.07.2005 року, вирішення питання про знесення самочинно збудованих споруд, припинення самовільного будівництва віднесено до компетенції суду, а право на звернення до суду мають органи державної влади та місцевого самоврядування, а тому позивач звернулася до органів державної влади та місцевого самоврядування. Однак ні органи державної влади, ні органи місцевого самоврядування в суд, з приводу самочинного будівництва відповідачем житлового будинку, не зверталися. В період з 2003 року по 25.10.2011 року відповідач продовжував самочинне будівництво. 25.10.2011 року до Сквирської міської ради звернувся відповідач про надання дозволу на будівництво житлового будинку на приватизованій ним земельній ділянці розміром 0,0790 га по [ADDRESS]. 22.11.2011 року виконавчий комітет Сквирської міської ради прийняв рішення №279 «Про погодження будівництва громадянину [PERSON] індивідуального житлового будинку та надвірних господарських будівель і споруд по [ADDRESS]» у відповідності до якого зобов'язав [PERSON] виготовити будівельний паспорт. 16.02.2012 року, враховуючи вимоги рішення виконкому Сквирської міської ради №279 від 22.11.2011 року, відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Сквирської районної державної адміністрації видав будівельний паспорт на забудову [PERSON] даної присадибної земельної ділянки, вказавши на дотримання забудовником санітарних, будівельних та особливо протипожежних вимог по відношенню до суміжного житлового будинку по [ADDRESS]. 24.07.2012 року виконавчий комітет Сквирської міської ради, розглянувши чергове звернення позивача щодо порушення її прав забудовником [PERSON], прийняв рішення про заборону проводити [PERSON] будівництво індивідуального житлового будинку на власній присадибній земельній ділянці площею 0,0790 га в [ADDRESS] з відхиленням від будівельного паспорта на забудову даної присадибної земельної ділянки і привести у відповідність до будівельного паспорта габаритні розміри вищезазначеного будинку стосовно забезпечення протипожежної відстані від існуючого одноповерхового житлового будинку на суміжній земельній ділянці по [ADDRESS], проте відповідач не виконав рішення виконавчого комітету від 24.07.2012 року, та продовжує проводити будівельні роботи з відхиленням від будівельного паспорту на забудову, чим порушує її права як суміжного землекористувача, власника нерухомого майна. З урахуванням наведеного, позивач просила зобов'язати відповідача привести у відповідність до будівельного паспорта габаритні розміри житлового будинку, який зводить на власній присадибній ділянці по [ADDRESS], шляхом проведення відповідної перебудови та заборонити [PERSON] подальше будівництво зазначеного будинку, без попереднього проведення відповідної перебудови, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позов підтримав, посилаючись на викладені вище обставини. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 16.02.2012 року [PERSON] отримав будівельний паспорт на забудову власної присадибної земельної ділянки по [ADDRESS], та здійснює будівництво без істотних порушень будівельних норм і правил. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, [PERSON] не вносився, а тому просить в позові відмовити. Треті особи в судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просять провести розгляд справи за відсутності їх представників. Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, роз'яснення спеціаліста [PERSON], вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.1981 року, позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], та 05.12.2002 року одержала державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 № 358398 на земельну ділянку площею 0,1504 га, розташовану в [ADDRESS], призначену для будівництва, обслуговування жилого будинку і господарських споруд, ведення особистого селянського господарства (а.с.18, 19). У липні 2003 року позивач звернулася до інспекції державного архітектурно- будівельного контролю в м. Сквира з повідомленням про самочинне будівництво житлового будинку [PERSON] на земельній ділянці по [ADDRESS] та порушення будівництвом її прав. По даному зверненню була створена комісія, яка встановила факт будівництва відповідачем житлового будинку без належного дозволу, та складено відповідний припис з вимогою припинити розпочаті будівельні роботи до отримання дозволу в установленому порядку. В результаті перевірки також було встановлено, що котлован для будинку розміщено на відстані 2,95 м від межі будинку позивача, що є порушення вимог п.1 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» і протипожежна відстань між житловими будинками повинна бути не менша 8 м. В період з 2003 року по 25.10.2011 року відповідач продовжував самочинне будівництво (а.с.20-24). 25.10.2011 року до Сквирської міської ради звернувся відповідач про надання дозволу на будівництво житлового будинку на приватизованій ним земельній ділянці розміром 0,0790 га по [ADDRESS] (а.с.25). 22.11.2011 року виконавчий комітет Сквирської міської ради прийняв рішення №279 «Про погодження будівництва громадянину [PERSON] індивідуального житлового будинку та надвірних господарських будівель і споруд по [ADDRESS]» у відповідності до якого зобов'язав [PERSON] виготовити будівельний паспорт (а.с.29). 16.02.2012 року, враховуючи вимоги рішення виконкому Сквирської міської ради №279 від 22.11.2011 року, відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Сквирської районної державної адміністрації видав будівельний паспорт на забудову [PERSON] даної присадибної земельної ділянки, вказавши на дотримання забудовником санітарних, будівельних та особливо протипожежних вимог по відношенню до суміжного житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.26-28). 24.07.2012 року виконавчий комітет Сквирської міської ради, розглянувши чергове звернення позивача щодо порушення її прав забудовником [PERSON], прийняв рішення про заборону проводити [PERSON] будівництво індивідуального житлового будинку на власній присадибній земельній ділянці площею 0,0790 га в [ADDRESS] з відхиленням від будівельного паспорта на забудову даної присадибної земельної ділянки і привести у відповідність до будівельного паспорта габаритні розміри вищезазначеного будинку стосовно забезпечення протипожежної відстані від існуючого одноповерхового житлового будинку на суміжній земельній ділянці по [ADDRESS] (а.с.32). Спеціаліст [PERSON] роз'яснила, що однією із виступаючих частин спірний будинок розміщено на відстані від 6,80 м до 7,20 м від житлового будинку позивача, що не відповідає протипожежним вимогам та вимогам будівельного паспорта. На даний час будинок зведений, припис про усунення допущених порушень [PERSON] не вносився. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в спосіб, визначений законом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як зазначив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. Разом з тим установлено, що однією із виступаючих частин спірний будинок розміщено на відстані від 6,80 м до 7,20 м від житлового будинку позивача, що не відповідає протипожежним вимогам та вимогам будівельного паспорта, проте відповідно до положень частини сьомої статті 376 ЦК України, [PERSON], який здійснив самочинне будівництво, не було видано припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України. Оскільки позивач, звернувшись до суду з зазначеним позовом, не довела, що відхилення від будівельного паспорта на забудову присадибної земельної ділянки [PERSON] є істотними, порушують її права як суміжного землекористувача, та власника нерухомого майна, суд не може задовольнити позов в межах заявлених позивачем вимог і зазначає, що доведення позову є обов'язком позивача, відповідно до засад змагальності сторін за ст.10 ЦПК України.

Outcome: dismissed