Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У серпні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд стягнути на свою користь з [PERSON] вартість автотоварознавчої експертизи у розмірі 600 (шістсот) гривень 00 копійок; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» вартість відновлювального ремонту ТЗ у розмірі 5 329 (п'ять тисяч триста двадцять дев'ять) гривень 02 копійки; судові витрати по справі та витрати пов'язані з наданням оголошення про виклик відповідачів до газети «Урядовий кур'єр» у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 00 коп., посилаючись на ті підстави, що 17.02.2015 р. між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного засобу за №11561-10 на підставі якого позивач зобов'язався при настанні страхового випадку відносно Audi А7, державний номерний знак [NUMBER], здійснити страхову виплату, після чого 06.05.2015 р. до ПрАТ «СК «Мега-Поліс» надійшло повідомлення від представника страхувальника про страховий випадок, який настав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30.04.2015 р. о 20 год. 00 хв. по Одеському шляхопроводі у м. Києві, внаслідок порушення водієм [PERSON] п.1 3.Т ПДР, який керував автомобілем [NUMBER]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та ПрАТ «УТСК» у судове засідання не з'явилися повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом оголошення у пресі «Урядовий кур'єр» від 16.12.2015 р. за №235, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі не надходило (а.с.40-43, 47-49, 62-65). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 17.02.2015 р. між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного засобу за №11561-10 на підставі якого позивач зобов'язався при настанні страхового випадку відносно «Audi А7», державний номерний знак [NUMBER], здійснити страхову виплату (а.с.5-9). 06.05.2015 р. до ПрАТ «СК «Мега-Поліс» надійшло повідомлення за №С14311 від представника страхувальника про настання страхового випадку (а.с.10). Дорожньо-транспортна пригода підтверджується довідкою МВС України Управління Державтоінспекції у м. Києві та довідкою про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.11, 12). Постановою Голосіївського районного суду м. Києві від 18.05.2015 р. [PERSON] було визнано винним та накладено адміністративне стягнення (а.с.13). Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до полісу серії АІ № 1052725 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «Opel Omega», державний номерний знак [NUMBER] було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія», що діяв на момент настання ДТП (а.с.12). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Судом встановлено, що було проведено експертне дослідження, за результатами якого 20.052015 р. складено Звіт № 274 визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику застрахованого ПрАТ «СК «Мега-Поліс» транспортного засобу «Audi А7», державний номерний знак [NUMBER], згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Audi А7, державний номерний знак [NUMBER], складає 5420 (п'ять тисяч чотириста двадцять) грн. 90 коп. (а.с.14-31). Згідно рахунку ТОВ «Незалежна Експертно- Асистуюча Компанія» № 274 від 20.05.2015 р. вартість автотоварознавчого дослідження транспортного засобу складає 600 (шістсот) грн. 00 коп. (а.с. 26). Згідно акту виконаних робіт за № 15051814 від 21.05.2015 ТОВ «Ауді-Центр Київ» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Audi А7», державний номерний знак [NUMBER], складає 5329 (п'ять тисяч триста двадцять дев'ять) грн. 02 коп. (а.с.22). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу» 07.07.2015 р. позивач звернувся до ПрАТ «УТСК» із заявою про страхове відшкодування (а.с.27, 28). У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов'язання, щодо відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку, який відповідно до згідно копії акті виконаних робіт від 21.05.2015 р. р. складає 5329 (п'ять тисяч триста двадцять дев'ять) грн. 02 коп. Згідно рахунку за №16960 від 07.12.2015 р. за виклик до суду відповідачів через оголошення у пресі «Урядовий Кур'єр» квитанції за №1062 від 09.12.2015 р. та акту за №12/918 від 16.12.2015 р. складає 420 (чотириста двадцять) грн.. 00 коп. (а.с.58-60). Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідачів обов'язок відшкодувати позивачам суму сплаченого судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved