Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом , яким просить стягнути із відповідача на користь підприємства 57 910, 57 грн. матеріальної шкоди завданої під час виконання трудових обов'язків та понесені ними при цьому судові витрати. Вимоги мотивує тим, що згідно наказу №200-к від 10.12.2007 року відповідач був прийнятий в штат ДП »Кіровоградтепло»ТОВ»ЦНТІ УНГА» майстром ІІ групи дільниці №1 Промислового теплового району з 11.12.2007 року. Разом з цим, 11.12.2007 року між підприємством та відповідачем було укладено також договір про повну матеріальну відповідальність. 18.10.2004 року на підставі акту прийому-передачі цілісного майнового комплексу Державного комунального підприємства теплових мереж «Кіровоградтеплоенерго» було передано ДП «Кіровоградтепло» ТОВ»ЦНТІ УНГА» в оренду теплотрасу довжиною 1800 погонних метрів по [ADDRESS]. На підставі акту внутрішнього переміщення основних засобів від 29.03.2010 року відповідачем було прийнято на зберігання 1800 погонних метрів по [ADDRESS]. 24.10.2013 року комісією по обстеженню трубопроводів зовнішніх теплових мереж котельні Промислова було виявлено нестачу частини теплотраси в загальній кількості 796 погонних метра, на загальну суму нестачі 57 910,57 грн., що перевищує середньомісячний заробіток відповідача. Вважають , що відповідач має відшкодувати завдану підприємству шкоду на підставі ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст. 134 , ст. 135-1, ч.3 ст. 136 КЗпП України. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просила задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач, його представник в суді позов не визнали, в задоволенні просили відмовити , так як посада майстра ІІ групи не зазначена в Переліку посад і робіт , котрі заміщуються чи виконуються працівниками , з якими підприємством, установою , організацією можуть укладатись письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей , переданих їм на схов, обробку , продаж (відпуск), перевезення або застосування в процесі виробництва , затвердженому постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28.12.1977 року №447/24. Крім того, протягом лютого-березня 2009 року за вказівкою начальника Промислового теплового району [PERSON] та головного інженера [PERSON] було демонтовано частину надземного трубопроводу теплової мережі по [ADDRESS] в м. Кіровограді в кількості 558 погонних метрів ( труба Д-219мм-1008,95 п/м, труба Д-150мм-108,9 п/м) та демонтовані труби були передані начальнику Південно-західної котельні [PERSON], від якого в подальшому, він, відповідач, дізнався, що частина вказаних труб була використана підприємством у капітальних ремонтах теплових мереж м. Кіровограда. Після , ним , за участі комісії було складено акт приймання-передачі матеріальних цінностей ,за яким [PERSON] було передано залишок труб в кількості Д-219мм-422,4 п/м, труба Д-150мм-108,9 п/м. Станом на 27.02.2014 року на зберіганні начальника Південно- західної котельні [PERSON] знаходяться демонтовані труби в кількості 251,2 п/м, із них труба Д-219 мм-151,38 п/м, труба Д-150мм-99,82 п/м. За результатами проведеного демонтажу та виявленої нестачі труб, ним неодноразово подавались доповідні записки на ім.»я директорів підприємства [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх заступників [PERSON], [PERSON] , які його повідомляли , що дане питання вирішується. Тобто, вважає, що він, відповідач, діяв відповідно до Посадової інструкції майстра дільниці , вина його в нестачі труб відсутня. Крім того, планування від»єднання теплових мереж від магістрального трубопроводу по [ADDRESS] м. Кіровограда керівництву підприємства було відоме з 2007 року , а факт демонтажу з березня 2009 року . При цьому, в грудні 2012 року на підприємстві було проведено позачергову інвентаризацію , в результаті якої був підтверджений факт демонтажу частини надземного трубопроводу теплової мережі по [ADDRESS] та створена комісія по вирішення даного питання. Заявляє про застосування судом строку позовної давності, який позивачем пропущено. Про факт демонтажу частини надземного трубопроводу теплової мережі керівництву підприємства було відомо з березня 2009 року ( а.с. 66-69). Свідок [PERSON], який з 2004 року по 2009 рік працював начальником Південно-західної котельні ДП»Кіровоградтепло», а з 2009 по 2012 рік провідним інженером , в судовому засіданні пояснив, що йому по демонтажу труб [PERSON] нічого не відомо. При цьому, начальник району [PERSON] йому говорив, що [PERSON] завезе до нього на котельню на зберігання труби, в подальшому в 2013 році , за його участі, здійснювали обміри труб, які були привезені до нього на котельню в 2009 році . Свідок [PERSON] в суді пояснював , що з 2007 року по 2010 рік працював на підприємстві головним інженером, а в 2011 році вийшов на пенсію. Коли працював на підприємстві , то відповідач був у його підпорядкуванні . Не може сказати, що такі вказівки по демонтажу труб були, але дійсно частину труб приблизно 500 п/м було демонтовано та передано на зберігання до Південно-західної котельні. Вказівку на демонтаж давав директор [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в 2009 році працював головним технологом , відповідач йому не підпорядковувався. В 2009 році було демонтування труб по [ADDRESS], однак документів не бачив . На демонтаж розпорядження давав головний інженер , після демонтажу труби відвезли на південно-західну котельню , а потім використовували для капітальних ремонтів теплотрас . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначав, що він працює з 1980 року начальником виробничо-технічного відділу ДП»Кіровоградтепло» та в 2013 році по завданню головного інженера [PERSON] була проведена робота та виявлено нестачу 772 кв.м. труб . [PERSON] , який працює начальником промислово- теплового району вказав, що відповідач є його підлеглим та в 2009 році в лютому місяці він отримав від головного інженера [PERSON] усну вказівку по демонтажу теплотраси по [ADDRESS] . Для чого була виділена техніка , та він надав команду [PERSON] , який і почав роботи з демонтажу .Труби перевозили на південно-західну котельню , де вони і зберігались, приблизно 700 п/м. В подальшому при підключенні котельні що по вул. Комарова необхідно було перекласти частину труб , які взято із південно-західної котельні , десь 250-270 п/м. [PERSON], який працює автокрановщиком на підприємстві пояснював, що в 2009 році йому було видано наряд на роботу до [PERSON] по демонтажу труб по [ADDRESS] , які потім перевозили на південно-західну котельню , а потім ці ж труби він перевозив на вул.Комарова , де проводились роботи при підключенні котельні . Тобто, він брав труби з тої самої кучі, куди він їх в 2009 році і звозив. [PERSON], який працює трактористом на підприємстві також зазначав, що він в 2009 році залучався до робіт по демонтажу труб по [ADDRESS] , труби різали , а він грузив їх, та потім вивозили на південно-західну котельню. Йому видавали наряди , шляхові листи , тобто було все офіційно , всім процесом керували [PERSON], а навідував [PERSON]. Свідок [PERSON] в суді пояснював, що він працює з 01.04.2010 року у позивача на посаді інженера виробничо-технічного відділу та по розпорядженню в жовтні 2013 року головного інженера [PERSON] обстежував трубопровід по [ADDRESS] , та було складено акт про нестачу 796 п/м труб., в наявності було 1028 п/м, до акту додана схема. [PERSON] пояснив, що він працює старшим майстром дільниці , приблизно в лютому 2011 року за вказівкою начальника району [PERSON], виписав на [PERSON] наряд на виконання робіт по демонтажу труб по [ADDRESS] . Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача , пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог, виходячи з наступного . Судом встановлено, що [PERSON] був прийнятий на посаду майстра ІІ групи дільниці №1 Промислового теплового району ДП»Кіровоградтепло»ТОВ «ЦНТІ УНГА», з випробувальним терміном 2 місяці , з 11.12.2007 року, що підтверджено наказом №200-к від 10.12.2007 року( а.с. 8). 11.12.2007 року із відповідачем було укладено Договір про повну матеріальну відповідальність , згідно якого працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення цілості всіх переданих йому під звіт роботодавцем в установленому порядку товарно- матеріальних цінностей , а також за забезпечення цілості тих товарно-матеріальних цінностей й коштів ,що будуть передаватись роботодавцем йому під звіт протягом усього строку дії договору. В свою чергу, роботодавець зобов»язується створити нормальні умови праці та виробничу обстановку, що забезпечує збереження прийнятих під звіт працівником товарно-матеріальних цінностей та коштів ( а.с. 9). 18.10.2004 року на підставі акту прийому-передачі цілісного майнового комплексу ДКП ТМ»Кіровоградтеплоенерго» було передано ДП «Кіровоградтепло «ТОВ «ЦНТІ УНГА» в оренду теплотрасу довжиною 1800 погонних метрів по [ADDRESS] ( а.с. 6-7, 12). Згідно акту внутрішнього переміщення основних засобів від 29.03.2010 року [PERSON] було прийнято на зберігання 1800 погонних метра по [ADDRESS], інвентарн. 00491 ( а.с. 10). 24.10.2013 року комісією по обстеженню трубопроводів зовнішніх теплових мереж котельної ПЗК по [ADDRESS] , було виявлено нестачу частини тепломережі в загальній кількості 796 п.м. ( а.с.11). Загальна сума нестачі становить 57 910, 57 грн. Разом з тим, з»ясовано, що позивач 03.10.2013 року звернувся із заявою про вчинення злочину до правоохоронних органів, зазначивши, що станом на серпень 2013 року із орендованих підприємством 1800 погонних метрів теплотраси по [ADDRESS] : 529 метрів демонтовано підприємством; 243 метри теплотраси демонтовано невідомими особами; 1028 метрів теплотраси є в наявності. Просили порушити кримінальну справу за фактом незаконного демонтажу 243 погонних метра теплотраси по [ADDRESS] та викрадення частини теплотраси , в зв»язку з чим збитки підприємству завдано на суму 19 879, 58 грн. За даним фактом відкрито кримінальне провадження № 12013120020004626 за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України ( а.с. 72-73). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Відповідно до вимог ст.131 КЗпП України, власник, або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна, а працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства та вживати заходів щодо запобігання шкоди. Згідно статті 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. З пояснень відповідача встановлено та підтверджено матеріалами справи, а також частково показами свідків, що в 2009 році за вказівкою начальника Промислового теплового району [PERSON] та головного інженера [PERSON] було демонтовано частину наземного трубопроводу теплової мережі по [ADDRESS] в кількості 558 погонних метрів , та демонтовані труби передано начальнику Південно-західної котельні [PERSON], який в подальшому повідомив відповідача, про те, що частина труб була використана підприємством у капітальних ремонтах теплових мереж м. Кіровограда . За результатами проведеного демонтажу та виявленої нестачі труб відповідачем неодноразово подавались на ім»я директорів підприємства, та його заступників доповідні записки ( а.с. 80-82,83) . Згідно п.1.6 Посадової інструкції майстра дільниці , останній в своїй роботі керується посадовою інструкцією, вказівками старшого майстра з обслуговування теплових мереж, інженера, начальника теплового району та керівництва підприємства. Обов'язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (ст. 138 КЗпП України). Покладення відповідальності передбачає наявність факту спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками. Суд таких обставин з матеріалів позову не вбачає, а відтак , вимоги позивача є недоведеними і не підлягають задоволенню. Крім того, посада майстра не зазначена в Переліку посад і робіт , котрі заміщуються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою , організацією можуть укладатись письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей , переданих їм на схов, обробку , продаж (відпуск), перевезення або застосування в процесі виробництва , затвердженому постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28.12.1977 року №447/24. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed