Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка [PERSON] просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування належною їй квартирою [ADDRESS] , зняти його з реєстраційного обліку у квартирі та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Крім неї, у квартирі зареєстрований, але фактично не проживає її колишній чоловік [PERSON] , з яким вона розлучилася в грудні 2008 року. Останній з жовтня 2018 року у належній їй квартирі не проживає, так як проживає у іншому житлі в селищі Рожнятів. Всі витрати по обслуговуванню квартири та сплаті комунальних платежів вона несе сама, що ставить її у важке матеріальне становище. Реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає їй отримувати субсидію на житло. У добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації в будинку не бажає, чим порушує майнові права позивачки. У судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що відмовляється від позовної вимоги в частині стягнення з відповідача судових витрат по справі, в іншій частині позовні вимоги підтримала повністю покликаючись на викладені у позовній заяві обставини, просила про задоволення позову, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, справи у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, правом на подачу відзиву не скористався. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Вислухавши позивачку, свідків та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 31 серпня 1995року (а.с.10-11). У належній позивачці квартирі зареєстрований її колишній чоловік - відповідач по справі [PERSON] . Останній у квартирі не проживає з жовтня 2018 року, що підтверджується довідкою №114 виданої Рожнятівською селищною радою 05.02.2020 та актами обстеження квартири [ADDRESS] , складеного депутатом Рожнятівської селищної ради 24 січня 2019 року та 29 січня 2020 року (а.с.12-14). Крім цього, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] дала суду показання про те, що перебуває з позивачкою у дружніх відносинах, тому їй достовірно відомо про те, що сторони розлучилися у 2008 році, проте проживали однією сім`єю до 2018 року. З 2018 року відповідач проживає окремо, його майна та речей у квартирі позивачки немає. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає у квартирі [ADDRESS] , та являється сусідкою позивачки. Їй достовірно відомо, що після розлучення сторони тривалий час проживали разом, однак часто конфліктували через негативну поведінку відповідача, який зловживав спиртними напоями. У вересні 2018 року відповідач забрав всі свої речі та з того часу у належній позивачці квартирі не проживає, вона жодного разу там його не бачила. Таким чином судом встановлено, що відповідач не проживає у належній позивачці квартирі з жовтня 2018 року, його майна та речей у вказаній квартирі не має, будь-яких інших доказів про те, що відповідач не проживає у квартирі позивачки з поважних причин судом не здобуто. За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування квартирою позивачки. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в силу ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №20, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання.

Outcome: partial