Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просила встановити, що відповідач є батьком її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Зобов'язавши відділ РАЦС внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за її відсутності. У судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить розглянути справу за його відсутності. У судове засідання представник третьої особи не з'явився, надали заяву, якою просили провести судове засідання за їх відсутності. Судом, приймалось рішення з урахуванням викладених позицій сторін за позовними вимогами та доказів наявних у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] позивач народила доньку [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 14.02.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 534, батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON]. Реєстрація народження дитини, проведена згідно статті 135 ч.1 СК України, на підставі заяви матері [PERSON] Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений зокрема матір'ю дитини. Як роз'яснено в п.п. 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року - заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №24 від 07.03.2014 року - встановлено, практично доведене (з ймовірністю 99,9999%) біологічне батьківство [PERSON] стосовно дитини [PERSON], народженої [PERSON] З урахуванням викладеного, враховуючи позицію відповідача, висловлену письмовою заявою, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині встановлення факту батьківства обґрунтовані та підлягають задоволенню. Одночасно, відповідно до положень ст..134 СК України, підлягають внесенню зміни до актового запису про народження [PERSON] - №534 від 14.02.2014 року, щодо зазначення батьком дитини [PERSON], прізвища дитини [PERSON], та видача нового свідоцтва про народження дитини. Що стосується заявлених [PERSON] вимог, щодо зобов'язання відділу РАЦС вчинити дії по внесенню змін в актовий запис про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження дитини, то суд виходить з наступного. Спірні правовідносини регулюються Законом України від 01.07.2010 року N 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі Закон), «Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затвердженими наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року (далі Правила). У відповідності до положень ст. 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав, на підставі особистої заяви визначеного Законом кола осіб. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. При цьому ст. 22 ч.6 Закону прямо передбачено, видача заявнику повторного свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, після внесення до нього змін. Відповідно до п.п. 2.13.1 Правил - підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства. Разом з цим, розділом ІІ Правил передбачено, що зміну до актового запису відповідний відділ державної реєстрації актів цивільного стану здійснює у випадку виконання зустрічних обов'язків заявника, зокрема, подання заяви про внесення змін до актового запису. Зобов'язальні правовідносини є особливим видом захисту порушених або оспорюваних прав осіб та тягнуть за собою правові наслідки, визначені главою 7 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV. Таким чином суд приходить до висновку, що обов'язку відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до акту цивільного стану відповідає зустрічний обов'язок заявника вчинити певні дії, в зв'язку з чим покладення на третю особу одностороннього обов'язку внести зміни до актового запису та видати нове свідоцтво про народження, як того вимагає позивач, суперечить закону та в цій частині задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial