Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якому просила ухвалити рішення, яким: розірвати шлюб, між [PERSON] та [PERSON] , який укладено 01 жовтня 2010 року та зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №786 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти твердій грошовій сумі з урахуванням щорічної індексації на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 4440 грн щомісячно, починаючи з моменту подання позову та до досягнення ним повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах місячного платежу; стягнути судовий збір з відповідача в сумі 840,80 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що 01.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №786. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивачка поновлювати шлюбні стосунки не має намірів тому призначення строку для примирення вважає недоцільним. Відповідач свої обов`язки по утриманню дитини не виконує, домовленості про добровільну сплату аліментів не досягнуто. [PERSON] працює в Польщі, на утримання дитини сплачував 600 злотих, що за курсом НБУ становить приблизно 4440 гривень, коли відповідач знаходиться в Україні має нерегулярний доход. Через відсутність домовленості з відповідачем з виплати аліментів позивачка вирішили їх стягнути в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Чабан В.О. повідомив суду, що на даний час позивачка [PERSON] проживає разом з дитиною на території Республіки Польща, де вона працює а дитина навчається в 1 класі. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Кащенко С.О., під час судового засідання повідомив суду, що проти позовних вимог в частині розірвання шлюбу не заперечує. Заперечує проти позовних вимог в частині стягнення аліментів в розмірі 4440 грн щомісячно оскільки його матеріальне становище не дозволяє виплачувати таку суму. Також повідомив, що сплачував позивачці кошти добровільно, інших дітей не має. Виплату у розмірі 600 злотих, які позичив, здійснив одноразово у зв`язку з тим що дитина захворіла і на лікування потрібні були кошти. Зазначив що на даний час проживає разом з батьком пенсіонером, особистого майна не має, а матеріальне забезпечення дозволяє виплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно. Просив суд, позовні вимоги позивачки задовольнити частково. Розірвати укладений між ними шлюб та ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів у розмірі 2000 гривень Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Миколаївським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 01.10.2010 року зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №786, в результаті чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Підтвердженням зазначеного є оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке наявне в матеріалах справи. Від цього шлюбу сторони мають дитину, сина [PERSON] , [INFO] (8 років), про що свідчить наявне в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог позивачки щодо розірвання шлюбу суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу постановляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Із матеріалів справи слідує, що сторони подружніх відносин не підтримують, примиритися та відновляти їх не мають наміру, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, утрачені первісні почуття поваги та взаєморозуміння. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial