Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У своєму позові [PERSON] посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку. Просить стягувати з відповідача на її користь на сина аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі з тих підстав, що в даний час він перебуває в місцях позбавлення волі та не має можливості отримувати доходи, необхідні для сплати аліментів на сина. При цьому він погодився з тим, що згідно вимог законодавства, він, як батько, зобов'язаний утримувати дитину до повноліття. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.01.2012 року серії [NUMBER]. Згідно довідки виконавчого комітету Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №2493 від 04.11.2014 року позивачка проживає в с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, а син перебуває на її утриманні. За станом здоров'я син є здоровим, що підтверджується довідкою №440 амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Романківці. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача. На підставі ст. 184 ч. 1 СК України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З доказів даної справи та визнаних відповідачем обставин встановлено, що відповідач не має постійної роботи та стабільних заробітків, тому у відповідності до вимог ст. 184 ч.1 СК України аліменти з нього слід стягувати в твердій грошовій сумі. Позивач не подала до суду доказів матеріального становища дитини, не довела належними та допустимими доказами розмір утримання, яке вона особисто надає дитині щомісячно, а відповідач не подав до суду доказів необґрунтованості позовних вимог щодо стягнення аліментів в зазначеній позивачем сумі, наявності у нього непрацездатності за станом здоров'я. Разом з тим, з доказів цивільної справи вбачається, що з урахуванням матеріального стану позивача, відповідача та дитини, враховуючи положення ст.182 СК України, визначена позивачем у позовній заяві сума аліментів є надмірною, тому суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на сина у розмірі по 400 грн. щомісячно. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вищезазначеного розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітнього сина, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Суд не враховує заперечення відповідача проти позову з підстав його перебування в місцях позбавлення волі, оскільки законодавство не передбачає звільнення батьків від сплати аліментів на неповнолітніх дітей в період їх перебування в місцях позбавлення волі. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі стягненням з відповідача на користь держави судових витрат. На підставі ст.ст. 181-184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial