Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У серпні 2017 року Кредитна спілка Хортиця звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 23-14 від 16 квітня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 квітня 2014 року між КС Хортиця та [PERSON] було укладено договір кредиту № 23-14, згідно якого [PERSON] отримав від КС «Хортиця» кредит у сумі 5 500, 00 грн. Оскільки Відповідач свої зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2015 р. по справі № 331/2920/15-ц за позовом КС Хортиця до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, з Відповідача на користь КС Хортиця стягнуто суму боргу за кредитним договором у розмірі 23\~095, 46 грн., в тому числі суму боргу за тілом кредиту у розмірі 5\~500, 00 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 22.06.2015 р., проте відповідач ні в добровільному, ні в примусовому порядку, обовязок зі сплати грошової суми, покладений на нього рішенням суду, в повному обсязі не виконав. Станом на 17 серпня 2017 року відповідач фактично не виконав свої зобовязання, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість на загальну суму 36\~545 гривень 05 копійок (з них: 35\~056 гривень 85 копійок проценти, згідно з п. 6.3. Договору кредиту, 1\~488 гривень 20 копійок інфляційні втрати). На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Хортиця» заборгованість за кредитним договором № 23-14 від 16 квітня 2014 року у розмірі 36\~545 гривень 05 копійок (з них: 35\~056 гривень 85 копійок проценти, згідно з п. 6.3. Договору кредиту, 1\~488 гривень 20 копійок інфляційні втрати), а також судовий збір в розмірі 1 600 гривень 00 копійок. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та зазначив, що на позовних вимогах Кредитної спілки Хортиця до [PERSON] наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило. Статтею 157 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п»ятнадцять днів. Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об»єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух. З рішення Європейського суду з прав людини у справах «[PERSON] проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності відповідача не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України, наведених рішень Європейського суду з прав людини, взявши до уваги заяву позивача та з урахуванням того, що справа перебуває в провадженні суду значний час, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін по справі та ухвалою від 30 листопада 2017 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 16 квітня 2014 р. між Кредитною спілкою Хортиця та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 23-14, відповідно до п. 1.1. якого Кредитодавець зобов'язується надати позичальнику кредит у розмірі 5 500, 00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит Кредитодавцю та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, в порядку та в строки, визначені цим Договором. (а.с. 10-12) Отримання [PERSON] кредитних коштів, згідно умов Договору кредиту № 23-14 від 16.04.2014 р., підтверджується видатковим касовим ордером № 108 від 16.04.2014 р. на суму 5\~500, 00 грн. (а.с. 13). Відповідно до п. 1.1., 5.1.3. Договору кредиту № 23-14 від 16.04.2014 р. [PERSON] зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати Кредитодавцю платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом. Відповідно до п. 6.3. Договору кредиту № 23-14 від 16.04.2014 р. за прострочення Позичальником строків сплати, передбачених графіком розрахунків та/або п. 5.1.5., 8.6. цього договору, Позичальник згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України сплачує Кредитодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 275 процентів річних від простроченої суми. Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2015 р. по справі № 331/2920/15-ц за позовом КС Хортиця до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, з Відповідача на користь КС Хортиця стягнуто суму боргу за кредитним договором у розмірі 23\~095, 46 грн., в тому числі суму боргу за тілом кредиту у розмірі 5\~500, 00 грн. (а.с. 14-15) Зазначене рішення набрало законної сили 22.06.2015 р., проте відповідач ні в добровільному, ні в примусовому порядку, обовязок зі сплати грошової суми, покладений на нього рішенням суду, в повному обсязі не виконав. Станом на 17 серпня 2017 року [PERSON] фактично не виконав свої зобовязання, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість на загальну суму 36\~545 гривень 05 копійок (з них: 35\~056 гривень 85 копійок проценти, згідно з п. 6.3. Договору кредиту, 1\~488 гривень 20 копійок інфляційні втрати). (а.с. 5-6) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобовязання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі иа на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп., в звязку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. (а.с. 2) На підставі викладеного, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Хортиця» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 23-14 від 16 квітня 2014 року є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved