Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

у січні 2019 р. позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення з ПрАТ СК «Галицька» на її користь страхового відшкодування як витрати на поховання [PERSON] в розмірі 3841 грн.20 коп., в інтересах неповнолітнього [PERSON] просить стягнути грошові кошти в сумі 51422 грн.40 коп. на відшкодування шкоди, завданої у зв`язку із втратою годувальника, в інтересах неповнолітнього [PERSON] стягнути грошові кошти в сумі 148553 грн. 60 коп. на відшкодування шкоди, завданої у зв`язку із втратою годувальника, з [PERSON] просить стягнути на утримання неповнолітнього [PERSON] грошові кошти в сумі 92577 грн.60 коп. на відшкодування шкоди, завданої у зв`язку з втратою годувальника, на утримання неповнолітнього [PERSON] просить стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 267446 грн.40 коп. на відшкодування шкоди, завданої у зв`язку з втратою годувальника. З ПрАТ СК «Галицька» позивач просить стягнути грошові кошти в розмірі 12800 грн.00 коп., як відшкодування завданої внаслідок смерті [PERSON] моральної шкоди, на користь позивача, що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] стягнути по 12800 грн.00 коп. кожному як відшкодування завданої внаслідок смерті [PERSON] моральної шкоди, з [PERSON] стягнути на користь позивача, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] по 487200 грн. 00 коп. кожному як відшкодування завданої внаслідок смерті [PERSON] моральної шкоди. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] о 09 год.18 хв. з вини водія [PERSON] , що керував автомобілем «Шевролет» д.н.з. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ СК «Галицька», по шляхопроводу бул. Вацлава Гавела (Івана Лепсе) в напрямку вул. Василенка в м. Києві, скоєно зіткнення з моторолером «Хонда» під керуванням чоловіка позивача [PERSON] Внаслідок отриманих травм в ході ДТП тілесних ушкоджень, останній помер. По даному факту внесено відомості до ЄРДР. У ході досудового розслідування встановлено, що під час ДТП у [PERSON] мало місце епілептичний напад з порушенням рівня свідомості аж до її втрати. Кримінальне провадження було закрито. Без батька залишилось двоє синів, які мають право на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника. Так, як померлий протягом останнього року до загибелі офіційно не працював, тому розрахунок належної виплати суми здійснюється виходячи з мінімального розміру заробітної плати, встановленої законом на день настання страхового випадку, що станом на жовтень 2017 р. складало 3200 грн.00 коп., а сума до стягнення розрахована з урахуванням досягнення дітьми померлого повноліття та становить: на [PERSON] 144000 грн. 00 коп., на [PERSON] 416000 грн. 00 коп. Оскільки ліміт відповідальності відповідно до страхового полісу на одного потерпілого за шкоду заподіяну здоров`ю є 200000 грн. 00 коп., до позовні вимоги до [PERSON] розраховані відповідно до суми перевищення ліміту відповідальності з урахуванням загальної суми компенсації за утримання дітей до досягнення ними повноліття. Витрати на поховання чоловіка склали 3841 грн.20 коп. Смерть чоловіка спричинила значні моральні страждання, родина втратила годувальника, діти залишились без батька, розмір моральної шкоди оцінює в сумі 500000 грн. 00 коп. на кожного з позивачів, з яких 38400 грн.00 коп. підлягає стягненню зі страховика, інша сума підлягає відшкодуванню з [PERSON] . Ухвалою суду від 18.01.2019 відкрито провадження по справі (а.с. 47). 04.03.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ПрАТ СК «Галицька», в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову через відсутність правових підстав для його задоволення, необгрунтованості та безпідставності позовних вимог, з огляду на те, що спірні правовідносини з позивачем відсутні, остання не зверталась до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, нею не надавались документи, що підтверджували б перебування позивачів у родинних відносинах з померлим, що мало б місце для виплати страхового відшкодування та моральної шкоди. Також позивачем не надавались докази витрат на поховання її чоловіка. Вина винуватця ДТП не встановлена, кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення. Крім того, страхова компанія не може бути відповідачем у справі, вона не є винуватцем ДТП (а.с. 53-55). 20.03.2019 до суду надійшов відзив на позову від [PERSON] , проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на відсутність достатніх доказів щодо підтвердження вини відповідача в порушення правил ПДР, які знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками. Зазначає, що не знав, що хворіє на епілепсію, до [INFO] почував себе добре, лікарських препаратів не вживав. Втрата свідомості є впливом непереборної сили, а тому підстави для задоволення позову відсутні (а.с.62-64). 10.04.2019 позивач подала відповідь на відзив [PERSON] , зазначила, що обставини, на які посилається останній, не відповідають реальним обставинам справи, відповідач, як водій легкового автомобіля, який є джерелом підвищеної небезпеки, повинен відповідати за шкоду, завдану її чоловікові, що призвела до його загибелі (а.с. 7-72). Ухвалою суду від 22.05.2019 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 85). Позивач, представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував з підстав необґрунтованості та безпідставності позовних вимог, обставини, викладені у відзиві, підтримав. Представник відповідача ПрАТ СК «Галицька» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (50). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки які належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14.12.2007 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, актовий запис за №1319 (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства від 14.08.2003 [PERSON] визнаний батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). У шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). [INFO] приблизно о 09 год. 18 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Шевролет» н.з. [NUMBER] , рухаючись по шляхопроводу бульвар В.Гавела (І.Лепсе) в напрямку вул. Василенка в м. Київ, скоїв зіткнення з моторолером «Хонда», без номерних знаків під керуванням водія [PERSON] , після чого, продовжуючи рух далі, здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда» н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Внаслідок даної ДТП водій моторолера [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер в кареті швидкої медичної допомоги на місці пригоди. Відомості про вказану подію внесено до ЄРДР від [INFO] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 17). Факт смерті [PERSON] підтверджується також свідоцтвом про смерть (а.с. 16). Постановою слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві Корчинського Ю.В. від 31.10.2018 кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення. Постановою встановлено, що під час здійснення ДТП у [PERSON] мав місце епілептичний з порушенням рівня свідомості, аж до її втрати, внаслідок хронічного конвекситального арахноїдиту (а.с. 18-27). На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «Галицька» на підставі полісу №АК/3146848 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності на одного потерпілого заподіяний життю і здоров`ю складає 200000 грн.00 коп., заподіяну майну-100000 грн. 00 коп. (а.с.56). 25.10.2017 [PERSON] повідомив ПрАТ СК «Галицька» про страховий випадок (а.с.57). Як передбачено п. 22.1. ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону). Стаття 27 Закону передбачає відшкодування страховиком шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого. Зокрема, п. 27.1 передбачає, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди; п. 27.2. - страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі,встановлених законом на день настання страхового випадку; п. 27.3. - страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами; п. 27.4. - страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно із ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У ч. 1-ч.3 ст.1200 ЦК України зазначено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Факт смерті [PERSON] підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть, причинно-наслідковий зв`язок між смертю [PERSON] та тілесними ушкодженнями, що були ним отримані внаслідок ДТП підтверджується матеріалами справи. На момент звернення до суду з позовом синам померлого виповнилось 15 р. та 8 р., тобто вони є неповнолітніми та малолітніми, а тому мають право на відшкодування шкоди, у зв`язку з втратою годувальника. У судовому засіданні встановлено, що на момент смерті [PERSON] офіційно не працював, тому розрахунок належної до виплати суми здійснюється виходячи з мінімального розміру заробітної плати, встановленої законом на день настання страхового випадку, що станом на жовтень 2017 складав 3200 грн.00 коп., а сума до стягнення розрахована з урахуванням досягнення дітьми померлого повноліття та становить: на [PERSON] -45 міс.*3200 грн.00 коп.=144000 грн.00 коп.; на [PERSON] -130 міс.*3200 грн.00 коп.=416000 грн.00 коп. Оскільки відповідно до страхового полісу №АК/3146848 лімітом відповідальності ПрАТ СК «Галицька» на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю є 200000 грн.00коп., то позовні вимоги до [PERSON] у цій частині розраховані відповідно до суми перевищення ліміту відповідальності страхової компанії з урахуванням загальної суми компенсації за утримання дітей [PERSON] до досягнення ними повноліття. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 постановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ч. 3 ст. 1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою ст. 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. У ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» зазначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Позивачем повністю доведено витрати на поховання, зокрема дружиною померлого було організовано поховання та понесено витрати на загальну суму 3841 грн.20 коп. (а.с. 34). Що стосується вимог стосовно стягнення з відповідачів моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Згідно п. 27.3. ст. 27 Закону, страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Внаслідок ДТП чоловік позивача та батько неповнолітніх дітей помер. Вказана подія спричинила значні моральні страждання, оскільки родина втратила годувальника, діти втратили батька. Родина позивача зазнала значні моральні страждання, які носять триваючий характер, а тому суд дійшов висновку, що позивач зазнав істотних негативних змін в особистому житті, переніс страждання пов`язані зі смертю рідної людини, з його похованням, проведенням ритуальних заходів і продовжує нести ці душевні страждання. Визначаючи суму грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує, що життя людини є найвищою соціальною цінністю. Враховуючи ступінь спричиненої кожному з позивачів шкоди, пов`язаної зі смертю [PERSON] , внаслідок ДТП, винуватцем яким є [PERSON] , і завдані у зв`язку з цим моральні страждання його синам та дружині, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку про правомірність заявленої позивачем суми відшкодування в якості моральної шкоди, зокрема, у розмірі 500000 грн. 00 коп. на кожного з позивачів. Із вказаної суми в 1500000 грн. 00 коп., відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральну шкоду в розмірі 384000 грн 00 коп. (12*3200 грн 00коп.) зобов`язаний відшкодувати страховик по 12800 грн 00 коп. кожному з позивачів, решту суми моральної шкоди 1461600 грн 00 коп. (по 487200 грн 00 коп. кожному з позивачів повинен відшкодувати [PERSON] . Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, то відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved