Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до публічного кредитного договору від 23.12.2013 року укладеного між позивачем та відповідачкою, остання отримала 26.12.2013 року грошову позику в сумі 8000 грн. строком на 12 місяців з щомісячним платежем в розмірі 985 грн. Згідно п.5.3 кредитного договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 12 місяців та платності 3,99% щомісячної комісії за обслуговування позики. За умовами договору відповідачка повинна здійснювати оплату за договірними зобовязаннями до 26 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу відповідачка повинна сплачувати штрафну санкцію в сумі 100 грн. за кожен пропущений платіж. Відповідачка неналежно виконала свої зобовязання та не здійснила жодного платежу, в результаті чого заборгованість за неналежне виконання зобовязань перед позивачкою становить: 8000 грн. основна сума заборгованості за кредитом, 1200 грн. штраф, 11491,20 грн. комісія за управління кредитом, а також 4348,80 грн. індекс інфляції за прострочення сплати грошових коштів, 720 грн. 3% річних. Просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором та судовий збір в сумі 1380 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час та день слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, у звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 23.12.2013 року укладеного між позивачем та відповідачкою, остання отримала 26.12.2013 року грошову позику в сумі 8000 грн. строком на 12 місяців з щомісячним платежем в розмірі 985 грн. Згідно п.5.3 кредитного договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 12 місяців та платності 3,99% щомісячної комісії за обслуговування позики. За умовами договору відповідачка повинна здійснювати оплату за договірними зобовязаннями до 26 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу відповідачка повинна сплачувати штрафну санкцію в сумі 100 грн. за кожен пропущений платіж. Відповідачка неналежно виконала свої зобовязання та не здійснила жодного платежу. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями статей 626628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто обовязок відповідача сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3-х процентів річних від простроченої суми, виникає лише у випадку прострочення виконання основного грошового зобовязання. Відповідно до розрахунку позивача індекс інфляції за прострочення відповідачкою виконання зобовязання за період з 26.01.2014 року по 01.12.2016 року становить 4348,80 грн., а також 3% річних за вказаний період становить 720 грн. Таким чином, станом на 01.12.2016 року заборгованість [PERSON] за договором складає 25760 грн., з яких: 8000 грн. основна сума заборгованості, 1200 грн. штраф, 11491,20 грн комісія за управління кредитом, а також 4348,80 грн. індекс інфляції за прострочення сплати грошових коштів, 720 грн. 3% річних. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні бути виконані належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Враховуючи наведене суд прийшов до висновку, що відповідачка неналежно виконала своє зобовязання, у звязку з чим, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» про стягненню з [PERSON] заборгованості за договором підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно до ст. 4 ч.2 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1378,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1380,00 грн., то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» він підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1378,00.

Outcome: partial