Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська з позовною заявою, якою просить суд визнати [PERSON] , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку; стягнути з [PERSON] , на користь позивача витрати, пов`язані з оплатою судового збору у розмірі: 768,40 гривень. Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.03.2019 року відкрито провадження по цивільній справі за даним позовом, після отримання судом інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, в порядку передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 187, ч. 6 ст. 187 ЦПК України. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що є власницею квартири [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, Яловою О.М., від 25.07.2016 року зареєстрованим в реєстрі за № 1909. Право власності зареєстроване в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно за номерами запису про право власності: 15647433. Позивачка разом із членами своєї сім`ї (чоловіком та трьома дітьми) в`їхали до квартири для постійного проживання, там зареєстровані та проживають. Також за проханням [PERSON] , тимчасово прописати її за вказаною адресою формально, оскільки їй необхідна була прописка для оформлення документів на отримання пенсії, надала згоду на прописку з умовою, що остання після оформлення пенсії самостійно зніметься з реєстрації та сплатить за цей період за нараховані комунальні платежі. Необхідні документи вона оформила, але виписуватись добровільно не бажає по теперішній час. Проте у квартирі відповідачка ніколи не проживала, особистих речей у квартирі вона не має та й ніколи не мала, що підтверджується Актом № 1363 про не проживання, складеним КП КМР «УКОЖФ» від 17.12.2018 року. Наявність реєстрації відповідача в даній квартирі змушує позивача оплачувати і за неї кошти за комунальні послуги, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Відповідач не проживає і ніколи не проживала в квартирі, відповідно ніяких коштів на оплату від неї не надходить, особистих речей в квартирі немає. Вона жодного разу не з`являлася за місцем своєї реєстрації, фактичне місце проживання позивачу невідоме. Позивачка [PERSON] , до судового засідання надала суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, проведення судового засідання без її особистої участі, але за участі представника, адвоката Скрипніка Юрія Олександровича. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник позивачки, адвокат Скрипнік Юрій Олександрович, у судовому засіданні надав суду пояснення аналогічні викладеним обставинам у позовній заяві, підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу, крім того шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, і тому в силу ст.131 ЦПК України відповідач вважається повідомленим, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ реєстрації фізичних осіб та місця їх перебування Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлені, заперечень на позовну заяву не надали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка є власницею квартири [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності, на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, Яловою О.М., від 25.07.2016 року в реєстрі № 1909. Право власності зареєстроване в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно від 25.07.2016 року за номерами запису про право власності: 15647433, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером: 64653424. З 29.07.2016 року за вищевказаною адресою зареєстровані позивачка, чоловік, троє дітей позивачки та свекруха - [PERSON] , але фактично остання у квартирі не проживала з моменту реєстрації, а саме з 2016 року, вказані обставини підтверджуються зокрема Довідкою про реєстрацію та склад сім`ї за № 2/35916 від 04.12.2018 року, виданою ТОВ «ЄРЦ КП» та Актом про не проживання № 1363, складеним від 17.12.2018 року Комісією в складі представників КП КМР «УКОЖФ». У 2016 році позивач, на прохання відповідача, надала згоду на реєстрацію місця проживання [PERSON] у належній їй квартирі, оскільки останній була необхідна прописка для оформлення пенсійних виплат і вона обіцяла одразу знятися з реєстраційного обліку добровільно. Відповідачка у квартирі не проживає, її особистих речей у квартирі немає, за комунальні послуги не сплачує. Фактичне місце проживання відповідачки не відоме. На сьогоднішній день сторони не спілкуються між собою. Для позивачки наявність реєстрації відповідачки у її квартирі створює перешкоди, завдає збитки матеріального характеру та створює для неї моральний тиск. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Слід також зазначити, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, оскільки Відповідачка у квартирі не проживає з 2016 року, не оплачує плату за житлово-комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті та веденні господарства, вона вважається такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Реєстрація та проживання Відповідача за вказаною адресою заважає власнику квартири в повній мірі і на власний розсуд користуватись належним йому майном, до того ж завдає збитків матеріального та морального характеру. Суд вважає, що та обставина, що відповідачка [PERSON] , продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, порушує законні права позивача, як власника майна, тобто належної позивачеві на праві власності квартири. Таким чином вимога позивача щодо усунення перешкоди у здійсненні права користуватися та розпоряджатися власністю підлягає задоволенню, шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у розмірі: 768,40 гривень, сплачені позивачем про подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved