Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 105 000 грн., за період з 08.07.2019 по 28.10.2019, втрати від інфляції у розмірі 518,79 грн. та 3% річних у розмірі 966,68 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 29.10.2018 року в телефонному режимі між ним та відповідачем було досягнуто домовленість про те, що відповідач реалізує йому кондиціонери KL2/SPLIT «Тепло/холод» у кількості 3 штук та здійснить надання послуг з їх доставки та встановлення за місце знаходження позивача ( [ADDRESS] ). Таким чином, вважає, що 29.10.2018 між ним та ТОВ «Техніка та технології» фактично було укладено договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві та встановлення товару; сторони не підписували єдиного документу (договору), а зафіксували зміст договору в рахунку на оплату замовлення №3000180 від 29.10.2018, а підставі якого віні здійснив оплату.Відповідачем було повідомлено позивача про те, що розрахунки між сторонами проводяться шляхом 100% попередньої оплати Замовником, яказдійснюється на підставі виставленого рахунку. Відповідач 29.10.2018 надіслав позивачу рахунок на оплату по замовленню №3000180 від 29.10.2018на загальну суму у розмірі 105 000 грн., що включає в себеоплату за кондиціонери KL2/SPLIT «Тепло/холод» у кількості 3 штук, їх доставку таустановку. Таким чином, позивачем здійснено 100% оплату вартості товару та послуг, який відповідачем до сьогоднішнього часу не поставлено та не встановлено. Для врегулювання даного питання, позивач направив претензію на адресу відповідача з вимогою протягом З0 календарних днів з дня отримання претензії здійснити поставку та установку кондиціонерів KL2/SPLIT «Тепло/холод», попередньо погодивши дату та час. Відповідач дану претензію отримав, але відповідь на претензію від ТОВ «ТЕХНІКА І ТЕХНОЛОГІЇ» позивачу не надійшла, на теперішній час товар не поставлено та грошові кошти йомуне повернуті. Позивач вважає, що з його сторони приймались всі можливі міри з приводу врегулювання даного питання, проте відповідач не реагує на його звернення. Тому вважає, що свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме здійснив оплату вартості товару та послуг, а відповідач в свою чергу своєчасно не надавав позивачу оплачений товар та послуги, а саме не здійснив поставку та установку кондиціонерів KL2/SPLIT «Тепло/холод» у кількості 3 штук. За таких обставин був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав споживача та просити у суду стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 105 000 грн. попередньо сплачених за непоставлений товар та його встановлення, втрати від інфляції та 3% річних, моральну шкоду. Ухвалою суду від 26.03.2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представником позивача надано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, правом подачі відзиву на позов не скористався, поважні причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволеннюз наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.2018 року між [PERSON] та ТОВ «ТЕХНІКА І ТЕХНОЛОГІЇ» фактично було укладено договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві та встановлення товару, при цьому сторони не підписували договору, а зафіксували зміст договору в рахунку на оплату замовлення №3000180 від 29.10.2018, на підставі якого позивач здійснив оплату (а.с. 8). ТОВ «ТЕХНІКА І ТЕХНОЛОГІЇ» повідомлено позивача про те, що розрахунки між сторонами проводяться шляхом 100% попередньої оплати Замовником, яка здійснюється на підставі виставленого рахунку. 02.11.2018 [PERSON] через термінал АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було сплачено на користь ТОВ «ТЕХНІКА І ТЕХНОЛОГІЇ» згідно наданого рахунку на оплату по замовленню №3000180 від 29.10.2018 року грошові кошти у розмірі 105 000,00 грн., а також суму комісії у розмірі 1050, 00 грн., що підтверджується квитанціями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 02.11.2018 №0.0.1175545296.1, №0.0.1175575733.1, №0.0.1175553352.1, №0.0.1175564549.1, №0.0.1175588217.1, №0.0.1175581721.1, №0.0.1175559268.1, №0.0.1175570792.1 (а.с. 9-10). Між [PERSON] та ТОВ «ТЕХНІКА І ТЕХНОЛОГІЇ» погоджено, що кондиціонери будуть доставлені та встановлені в розумні строки. На неодноразові запити позивача працівники ТОВ «ТЕХНІКА І ТЕХНОЛОГІЇ» пояснювали, що у взимку та у березні встановити кондиціонери технічно не можливо через низьку температуру. У квітні 2019 повідомили, що заплановано доставку та установку кондиціонерів на травень, у травні 2019 повідомили про неможливість їх поставки вчасно через фінансові складнощі. Приймаючи до уваги вищезазначене, 31.05.2019 року позивач направив на адресу ТОВ «ТЕХНІКА І ТЕХНОЛОГІЇ» претензію з вимогою протягом 30 календарних днів з дня отримання претензії здійснити поставку та установку кондиціонерів KL2/SPLIT «Тепло/холод» за замовленням №3000180 від 29.10.2018 за адресою: [ADDRESS] , попередньо погодивши дату та час поставки за телефоном (а.с.11). Дану претензію-вимогу від 29.05.2019 року отримано ТОВ «ТЕХНІКА І ТЕХНОЛОГІЇ» 07.06.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 12). Відповідь на претензію від ТОВ «ТЕХНІКА І ТЕХНОЛОГІЇ» позивачу не надійшла, на теперішній час товар не поставлено та грошові кошти не повернуті, що свідчить про порушення прав споживача. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. В наведеній статті законодавцем також визначено наступне: послуга діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; продавець суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; продукція будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Згідно з умовами ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. В даному випадку застосуванню підлягають норми цивільного законодавства, які регламентують виникнення цивільних прав і обов`язків на підставі саме договорів та інших правочинів. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що договір це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ). Так, згідно ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця-фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними. Покупець має право на відшкодування збитків, завданих йому продавцем внаслідок використання ним переваг свого становища у виробничій або торговельній діяльності. Відповідно до ст. 704 ЦК України якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов`язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця. Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві, а у разі його відсутності - особі, яка пред`явила квитанцію або інший документ, що засвідчує укладення договору або оформлення доставки товару, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання. Якщо договором не встановлений строк доставки товару для вручення його покупцеві, товар має бути доставлений у розумний строк після одержання вимоги покупця. Статтями 611, 615, 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов' язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Будучи пов`язаними взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови. Договір, який є чинним (дійсним), має обов`язкову силу не лише для сторін. Ним повинні керуватися й органи, які вирішують спори між сторонами цього договору, захищаючи їхні права та інтереси. Виходячи з аналізу норм даної статті йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Тобто, у даному випадку, відповідач істотно порушив умови договору, а саме: відповідачем позивачу не були надані необхідні послуги та товар. Позивач так і не отримав той товар, на який розраховував при покупці (який й досі знаходиться у відповідача), а також жодної компенсації його вартості. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Права та обов`язки споживачів визначені ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» укладення договору на відстані відбувається та допомогою засобів дистанційного зв`язку: телекомунікаційних мереж, поштового зв`язку, телебачення, інформаційних мереж, зокрема Інтернет (статті 1,13 цього Закону). Згідно з ч. б, 7 ст. Закону України «Про захист прав споживачів», якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів із моменту одержання згоди споживача на укладення договору. У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. До договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами 5-9 статті 12 цього Закону. Ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» обумовлено, що законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Згідно ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530, 624 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст.611 ч. 1 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Вимогами ст.651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Ч. 6 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів з моменту держання згоди споживача на укладення договору. У відповідності до норм ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору немає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу. Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі - продажу Відповідно до ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Відповідно до вимог ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наведене вище свідчить, що відповідачем порушено істотні умови договору, а тому існують достатні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми попередньої оплати в розмірі 105 000 грн. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач вважає, що за період з 08.07.2019 (наступний день після отримання претензії) по 28.10.2019 відповідач повинен відшкодувати йому витрати від інфляції в розмірі 518,79 грн. та три відсотки річних в розмірі 966,68 грн. Суд приймає розрахунок, наданий позивачем. В частині відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи те, що між сторонами виникли договірні відносини, а позивачем не надано належних та допустимих доказів спричинення йому моральних страждань з боку відповідача, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягає. З огляду на те, що позивач відповідно до вимог ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до вимог ч.6 статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved