overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка вказала, що вони з відповідачем 22 серпня 2008 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №938. Від даного шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З червня 2016 року, вони з чоловіком не знаходять спільної мови в питаннях повсякденного життя, не ведуть спільного господарства, не проживають разом, шлюбні стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №938, від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишаються проживати з позивачкою. Як вбачається з позовної заяви, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 09.01.2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2015 року однією сімєю вони не проживають через те, що відповідач не працює, матеріальної допомоги не надає, зловживає спиртними напоями, внаслідок чого виникають постійні сварки, які негативно впливають на виховання дитини. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка - «Веремієнко». Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, в якій позовні вимоги визнв, погодився на розірвання шлюбу. Не заперечував проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 січня 2007 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 066613, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 09 січня 2007 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Веремієнко» (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 303384, виданого 04 листопада 2009 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 31 липня 2009 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі, актовий запис № 691 (а.с.6). Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому зазначила, що 29 серпня 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за № 614. Від шлюбу мають синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року однією сімєю вони з відповідачем не проживають. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 гривень. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 серпня 2009 року між позивачкою та [PERSON] у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №614 (а.с. 3). 21 липня 2010 року народився [PERSON], а 27 листопада 2015 року народився [PERSON], батьками яких є сторони по справі (а.с. 4-5). Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за підписом голови КСН «Річний», [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з позивачкою в сел. Річний м. Маріуполя Донецької області по вул. Лобачевського, буд.13 та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Згідно з довідкою, виданою Публічним акціонерним товариством «Перший Український [PERSON]» за № КНО-08.1.4.1/1223 від 01.08.2016 року [PERSON] займає посаду інкасатора відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м.Маріуполя. Загальна сума його доходу (нарахованого) за період з 01.02.2016 року по 31.07.2016 року становить 40686,78 гривень (а.с.8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд також виходить з того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2005 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Тривалий час однією сімєю вони з відповідачем не проживають, діти мешкають разом з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що уточнює позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2005 року. Від шлюбу народились діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьками яких є сторони по справі. Діти мешкають разом з позивачкою в м. Маріуполі Донецької області по вул. Гурамішвілі, 108-б та знаходяться на повному її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров?я та матеріального положення дітей, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочок [PERSON], 16 квітня 2010 року та [PERSON], 12 квітня 2012 року. З липня 2016 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1200 грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття. У подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24 грудня 2005 року, який зареєстрували в Відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 101. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], 16 квітня 2010 року та [PERSON], 12 квітня 2012 року, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Діти мешкають разом з позивачкою в [ADDRESS] та знаходяться на повному її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дітей, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] Рашіда про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивачка вказала, що вони з відповідачем 05 травня 2012 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі ДРАЦС РС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №277, мають двох спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо на протязі року, шлюбні стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивачка вважає, що подальше збереження сім»ї не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] Рашід в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 травня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі ДРАЦС РС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №277, мають двох спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишаються проживати з позивачкою. Як вбачається з позовної заяви, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 20.11.2010 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обовязки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2010 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивачка та відповідач не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сімї немає перспективи возз'єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивачка наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сімї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не надав жодного заперечення та не прибув в судове засідання, що свідчить про погодження з позовними вимогами. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх спільних дітей, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітніх доньок сторін [PERSON] та [PERSON] суд визначає з матірю, оскільки спору про це у них не виникло. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачкою при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому виконкомом Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис № 3 від 19 листопада 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З липня 2016 року не проживають, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено, спільного господарства не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачкою та відповідачем носить лише формальний характер, а тому вважає за необхідне розірвати шлюбні стосунки. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Чопик». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, в подальшому до суду не зявився, про причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2012 року. За час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації, тривалий час спільно не проживають. Ухвалою Деражнянського районного суду від 21 жовтня 2016 року сторонам надавався термін для примирення чотири місяці, однак протягом вказаного періоду останніми не було досягнуто мети збереження шлюбу. Судовий збір в розмірі 551,20 грн. в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

У серпні 2016 року позивач пред'явив дійсний позов. В обґрунтування вимог зазначив, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2002 року та мають дитину - [PERSON], [INFO], спір про місце проживання дитини відсутній. З квітня 2016 року шлюбні відносини з відповідачем було припинено і вони перестали вести спільне господарство. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 07.09.2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Кам'янобрідського районного управління юстиції м.Луганська актовий запис № 144. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу за його відсутності, на позові наполягає. (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає повністю, на розірвання шлюбу згодна, просить слухати справу за її відсутністю. (а.с 29). Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 07 вересня 2002 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 144. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 07.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кам'янобрідського районного управління юстиції м.Луганська (а.с. 12). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, що має істотне значення, сім'я розпалася остаточно, суд вважає за необхідне постановити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити та шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved