Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позовна заява мотивована тим, що з 06 грудня 2008 року вона з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2011 року. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 000 грн щомісяця, починаючи з 18 листопада 2013 року до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, що стягнута судовим рішенням, виникла заборгованість за період з 18 листопада 2013 року по 01 червня 2019 року. Ураховуючи викладене, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з 18 листопада 2013 року по 01 червня 2019 року у розмірі 20 680 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І. В. від 29 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. [PERSON] до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судова повістка. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва у складі судді Клочко І. В. від 10 березня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просили її задовольнити. Вислухавши пояснення позивача судом встановлено наступне. З 06 грудня 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2011 року (справа № 2-2140/2011) (а. с. 12). Від шлюбу сторони у справі мають сина - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво Серія [NUMBER] від 24 червня 2009 року (а. с. 9). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року (справа № 754/20142/13-ц) стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 000 грн щомісяця, починаючи з 18 листопада 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 10-11). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві накладено арешт на все майно, що належить боржникові [PERSON] . Виконавче провадження № 41422293 щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів (а. с. 18) Згідно з довідкою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві загальний розрахунок заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів, що стягнута рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року, станом на 30 червня 2019 року становить 65 128 грн 64 коп. (а. с. 7-8). Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини (частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. На підставі зазначено, виходячи із формули розрахунку неустойки (пені) по сплаті аліментів, наведеній у вищезазначеній постанові суду касаційної інстанції від 03 квітня 2019 року, сума неустойки (пені) за період з 18 листопада 2013 року по 01 червня 2019 року становить 20 860 грн, у зв`язку з чим розрахунок пені наданий позивачем суд приймає як належний. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, усунувши із судового розгляду все що не має значення для вирішення справи по суті, дослідивши докази в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Отже, з [PERSON] підлягає стягненню пеня, нарахована за період з 18 листопада 2013 року по 01 червня 2019 року у розмірі 20 860 грн. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн 80 коп. На підставі статей 20, 180, 195, 196 СК України, статей 12, 13, 17, 19, 76-81, 83, 89, 141, 235, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved