Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У січні 2016р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що 04 липня 2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Український промисловий банк»), правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №447-01310117/ФКВ-08, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 26500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим строком повернення до 03 липня 2015р. 04 липня 2008р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №447-01310117/ФКВ-08 від 04 липня 2008р.між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №447-0131017/ZФПОР -08/1 від 04 липня 2008р.,згідно умов якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №447-01310117/ФКВ-08 від 04 липня 2008р. Також 04 липня 2008р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №447-01310117/ФКВ-08 від 04 липня 2008р.між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №447-0131017/ZФПОР -08/2 від 04 липня 2008р.,згідно умов якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №447-01310117/ФКВ-08 від 04 липня 2008р. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 1675199,51грн., та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 25127,99грн. Представник позивача, діюча на підставі довіреності від 28 квітня 2016 року, у судове засідання не з'явилась, надала через канцелярію суду заяву, згідно якої позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутність, у зв'язку із систематичною неявкою відповідачів (а.с.82, 86, 87). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с. 61,64, 66, 67, 68, 69, 83,84,85). Представник відповідачів, діюча на підставі довіреностей від 11 квітня 2016 року та від 08 квітня 2016року у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У попередніх судових засіданнях була присутня, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с. 75,76,77). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Український промисловий банк», є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.32-43, 45-46). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015р. №181 та наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015р. №328 було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В. (а.с.47,48). Відповідно до наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк» №1-Л від 05 жовтня 2015р., Кадиров В.В. з 05 жовтня 2015року приступив до виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з ліквідації ПАТ «Дельта Банк» (а.с.49). Відповідно ч.1 ст. 3 до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) Фонд є установою, що виконує спеціальні функції гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Згідно п.1 ч.3 ст. 37 Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку, таким чином має право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Матеріалами справи встановлено, що 04 липня 2008року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №447-01310117/ФКВ-08, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 26500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,10 відсотків, з кінцевим строком повернення до 03 липня 2015р. (а.с.7-15) 04 липня 2008року в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №447-01310117/ФКВ-08 від 04 липня 2008року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №447-0131017/ZФПОР -08/1 від 04 липня 2008р.,згідно умов якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №447-01310117/ФКВ-08 від 04 липня 2008р. (а.с. 16). Також, 04 липня 2008р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №447-01310117/ФКВ-08 від 04 липня 2008р.між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №447-0131017/ZФПОР -08/2 від 04 липня 2008р.,згідно умов якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №447-01310117/ФКВ-08 від 04 липня 2008р. (а.с. 17). Через невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором №447-01310117/ФКВ-08 від 04 липня 2008р., станом на 29 грудня 2015р. склалася заборгованість відповідачів перед ПАТ «Дельта Банк»в розмірі 1675199,91грн., з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 627584,03грн.; - відсотки - 491566,17грн.; - комісія - 22210,34грн.; - пеня - 504200,22грн.; - сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту - 16795,54грн.; - сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту - 12843,21грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №447-01310117/ФКВ-08 від 04 липня 2008р.(а.с. 30-31). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобов'язань ухиляються. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі - Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином банк, як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох. Частиною 1 ст.554 ЦК України визначено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частин 1,2,4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Умовами п.п. 3, 4. договору поруки №447-01310117/ФКВ-08 від 04 липня 2008року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], та договору поруки №447-01310117/ФКВ-08 від 04 липня 2008р., укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Тому, позивач має право вимагати виконання зобов'язання як від боржника, так і від поручителів. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядилися на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 25127,99грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved