Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

У серпні 2017 року Перечинська районна кредитна спілка «ТУРЯ» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 100 від 28.12.2006 року у сумі 15879 грн. 99 коп. та сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 100 від 28.12.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4700 грн. із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3,75% місячних, 45 % річних від суми кредиту цільове призначення позики: на ремонт на строк 12 місяців, тобто по 28 грудня 2007 року. Відповідач [PERSON] всупереч Закону та умовам договору своїх зобовязань перед позивачем не виконав, внаслідок чого станом на 16.12.2016 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 15874,99 гривень. Згідно договору поруки № 100 від 28.12.2006 року [PERSON] є поручителем за належне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №100 від 28.12.2006 року. У судове засідання представник позивача не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися повторно за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином судовою повісткою в порядку ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів не надходило. Причини своєї неявки відповідачі суду не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до кредитного договору № 100 від 28.12.2006 року [PERSON] на умовах строковості, звітності, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості отримав кредит у розмірі 4700 грн. із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3,75% місячних, 45 % річних від суми кредиту цільове призначення позики: на ремонт на строк 12 місяців, тобто по 28 грудня 2007 року (а.с.4). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору №100 від 28.12.2006 року [PERSON] зобов'язаний повернути кредит спілці відповідно до умов, передбачених даним договором (а.с.4). Позивач свої зобовязання згідно умов кредитного договору №100 від 28.12.2006 року виконав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 179 від 28.12.2006 року (а.с.7). Відповідач [PERSON] зобовязання у відповідності до кредитного договору № 100 від 28.12.2006 року належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 16.12.2016 року заборгував 15874,99 грн., з яких: 3258,84 грн. - заборгованість за кредитом, 12616,15 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом (а.с.6). Згідно договору поруки №100 від 28.12.2006 року [PERSON] є поручителем за належне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 100 від 28.12.2006 року (а.с.5). Пунктом 4.1 договору поруки № 100 від 28.12.2006 року передбачено, що договір діє до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором. В разі невиконання зобовязання боржником своїх обовязків за кредитним договором, поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі заборгованості до повного виконання взятих на себе зобовязань. Вимоги ч.1 ст.543 ЦК України передбачають солідарний обов'язок боржників, відповідно до яких у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до вимог ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Вимоги ст.554 ЦК України передбачають правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, належними сторонами і у встановлений строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст.611 ЦК України. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимоги ст. 1050 ЦК України передбачають, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved