overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та [PERSON] 09 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 10 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] [INFO]. Зазначила, що за останні роки між нею та відповідачем сталася криза особистих стосунків, постійно виникають різні непорозуміння, сварки,внутрішньо-психологічної несумісності. Також внаслідок того що, кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, психологічно страждають , позивачка постійно виправдовується перед близькими людьми щодо неможливості подальшого сумісного життя. Сторони не підтримують шлюбні стосунки більше року, перестали вести спільне господарство, проживають окремо, позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить, спільним інтересам, що має істотне значення, тому примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, також зазначила що позов підтримує, та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, також зазначив що позов визнає, та не заперечує проти його задоволення. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 10 (а.с. 5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин більше року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та [PERSON] 13 серпня 2013 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції , актовий запис № 372 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що починаючи з березня 2015 року між нею та відповідачем почали погіршуватися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому постійно виникали сварки та непорозуміння, що унеможливило подальше проживання однією сім'єю. На даний час шлюбні відносини фактично припинилися. З серпня 2015 року позивачка та відповідач однією сім'єю не проживають. На переконання позивача примирення з відповідачем є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в позовній заяві просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, також зазначив що позов визнає, та не заперечує проти його задоволення. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 серпня 2013 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції , актовий запис № 372 (а.с. 6). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з серпня 2015 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28 червня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Тому просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 28 червня 2011 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.7-9). Сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а. с. 10). Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частки від заробітку відповідача починаючи із дня подачі позову і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що на даний час позивач разом із відповідачем не проживає, відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей у достатньому розмірі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини доходу відповідача, починаючи з дня подання заяви до суду, щомісячно, але не менше встановленої законодавством суми. Позивач зазначає, що перебуває з відповідачем, [PERSON] у шлюбі з 30 грудня 1995 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], 1997 року народження та [PERSON], 2005 року народження. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участь у їх вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Діти проживають разом із матір'ю і знаходяться на її утриманні. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву в якій позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій позов визнав, просив справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 30 грудня 1995 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], 1997 року народження та [PERSON], 2005 року народження. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участь у їх вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Діти проживають разом із матір'ю і знаходяться на її утриманні. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що утримання дитини є спільним обов'язком батьків, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114, 180, 182-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні у позивача та продовжує навчання у Київському національному торгово-економічному університеті. На підставі викладеного, змінивши позовні вимоги, вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на користь дитини матеріальну допомогу у зв'язку із продовженням навчання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), до припинення навчання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти заявленого розміру аліментів заперечував, вказував, що готовий виплачувати 500 грн. на місяць. Вислухавши пояснення учасників, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також сама дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою сторін у справі. На даний час навчається на денному відділенні у Київському національному торгово-економічному університеті, термін навчання по червень 2019 року. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що дитина продовжує навчання, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну допомогу у зв'язку із продовженням навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183, 200 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,21 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що під час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, [INFO] у них народився син [PERSON]. З 2013 року сторони разом не мешкають, відповідач веде аморальний спосіб життя, родину не підтримує. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні, що ставить [PERSON] у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, здійснити його виклик не виявляється можливим, адже за місцем його мешкання - м. Торез УДППЗ «Укрпошта» пересилання пошти не здійснюється. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого відділом РАЦС Торезького міського управління юстиції Донецької області від 02.09.2006 року, актовий запис №262. Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 24.02.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 25 від 13.01.2016 року, виданої головою КСН «селище Україна», [PERSON], 2009 р.н., мешкає разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивача, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн., від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що під час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, [INFO] у них народилась донька [PERSON]. У теперішній час шлюб між сторонами розірвано. З 2014 року [PERSON] матеріально доньку не утримує, дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на повному її утриманні, що ставить [PERSON] у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, здійснити його виклик не виявляється можливим, адже за місцем його мешкання - м. Торез УДППЗ «Укрпошта» пересилання пошти не здійснюється. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 11.12.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Торезького міського управління юстиції Донецької області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 26 від 13.01.2016 року, виданої головою КСН «селище Україна», [PERSON], 2001 р.н., мешкає разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивача, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 487,20 грн., від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 10 квітня 2014 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Після народження дитини, відповідач залишив сім»ю і став проживати у своїх батьків. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Після розірвання шлюбу просить присвоїти дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 квітня 2014 року, що підтверджує свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 6. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають сина - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Шлюбні відносини не підтримують після народження дитини. За час примирення, наданий судом, сторони не дійшли згоди. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, оскільки суперечить їхнім інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved