overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 390, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинено з 24.12.2015 р. через психологічну несумісність, через різні погляди на спільне житті, втрати почуття любові та поваги один до іншого. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні обставини справи та позовні вимоги визнала. Заслухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 01.08.2013 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД № 185522 від 01.08.2013 р. (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з 24.12.2015 р. Питання щодо розподілу спільного майна вирішення у судовому порядку не потребує. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову вказав, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 11 червня 1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 595. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років їх сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач посилається на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони проживають роздільно, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову вказав, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 17 листопада 2004 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1581. Від шлюбу вони мають трьох дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя не склалося, оскільки за характерами вони зовсім різні люди, у зв'язку з чим через кілька років між ними стали виникати непорозуміння з самих дрібних питань. Але основною причиною відчуження стали розбіжності у поглядах на сімейні цінності та обов'язки, що призвело втрати довіри, поваги та почуттів. Це призвело до того, що з 2013 р. їх шлюбні стосунки припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен живе своїм особистим життям. Позивач [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви, заяви відповідача про визнання позову та письмових доказів вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та поваги, внаслідок чого вони тривалий час проживають роздільно, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, а позивач фактично створив іншу сім'ю, у якій у нього [INFO] народився син [PERSON]. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що 2 серпня 2009 р. вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції Київської області. З 20 травня 2014 р. сімейні відносини між ними припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, проживають окремо і відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовими підставами для задоволення заявленого [PERSON] позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільних дітей у сторін немає, а відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 27 вересня 2014 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2465. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року через постійні сварки і непорозуміння їх сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала послалась на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу так само суперечить і її інтересам та інтересам їх дитини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] подала заяву про відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON]. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що відсутність порозуміння та різні погляди на вирішення сімейних проблем призвели до втрати взаємних почуттів любові і, як наслідок, до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За приписом статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, у зв'язку з чим є обґрунтованою заява [PERSON] про відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 29 травня 1982 р. Гайшинською сільською Радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис № 10. Від шлюбу вони мають вже дорослих сина та дочку. Їх сімейне життя складалося по різному, але внаслідок неспівпадіння життєвих інтересів з 2009 р. вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В 2009 р позивач виїхав до Російської Федерації, де в 2012 р. отримав посвідку на постійне проживання іноземного громадянина. Відтак подальше збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та моральним переконанням. На примирення позивач не згоден, оскільки раніше вони неодноразово намагались налагодити сімейні стосунки. Представник позивача [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, тривалий час вони проживають роздільно, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення заявленого [PERSON] позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 31 липня 2010 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сімї, актовий запис № 1258. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. З січня 2016 р. вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть і можливості зберегти сім'ю немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що фактично їх сім'я вже розпалася, вони не підтримують шлюбних стосунків і кожен живе своїм життям. Відповідач [PERSON] позов визнала, просила розірвати шлюб. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що відсутність порозуміння та різні погляди на вирішення сімейних проблем призвели до втрати взаємних почуттів любові і, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбно-сімейних відносин. Правовими підставами для задоволення заявленого [PERSON] позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 14 березня 2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Основу їх відносин складає матеріальний чинник, любові між ними немає, шлюбні відносини припинені більше двох місяців. Позивач [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони разом не проживають, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Суд відповідно до припису статті 111 Сімейного кодексу України надавав сторонам чотири місяці для примирення, проте протягом вказаного строку відновлення їх шлюбно-сімейних відносин не відбулося. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнала позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, [PERSON], яким просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], за яким вона та її на той час неповнолітній син купили зазначену квартиру у [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всі умови договору виконані, а визнання договору необхідно позивачці для оформлення спадкових прав після смерті сина, [PERSON], який помер 30 листопада 2015р. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, погодження на розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Відповідно до копії договору купівлі-продажу № 4331 від 18 лютого 2000 р., оформлений товарною біржою «Нерухомість Південь», [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON], купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. У відповідності до копії технічного паспорту на квартиру, її власниками є [PERSON], [PERSON] [PERSON] помер 30 листопада 2015р., після його смерті відкрилась спадкова справа № 466/2016р., з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулась мати померлого, [PERSON], яка була зареєстрована з ним на момент смерті. Відповідно до ст. 47, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу нерухомості, що не посвідчений нотаріально, може бути визнаний судом дійсним, якщо однією стороною він виконаний повністю або частково, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення. З наведених обставин вбачається, що договір виконано повністю, претензій одна до одної з приводу його виконання сторони не мають, а тому,позов можливо задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У серпні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] Позов обґрунтований такими обставинами. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності в рівних частках чотирьом особам: позивачу [PERSON], його брату [PERSON], їх матері [PERSON] та малолітній дочці брата [PERSON] Окрім власників у квартирі також зареєстровані та проживають син та дочка позивача. Спірна квартира має житлову площу 52,7 кв.м. і складається з чотирьох ізольованих жилих кімнат: кімната № 8 площею 12,2 кв.м., кімната № 9 площею 12,2 кв.м., кімната № 4 площею 18,3 кв.м., кімната № 5 площею 10,0 кв., та підсобних приміщень. Наразі між співвласниками склався певний порядок користування квартирою, відповідно до якого позивач займає кімнату № 8, відповідач [PERSON] - кімнату № 9, а відповідач [PERSON] з дочкою - дві кімнати № 4 і 5. Особовий рахунок на квартиру оформлений на відповідача [PERSON], проте позивач бажає особисто оплачувати житлово-комунальні послуги. Він неодноразово звертався до брата з пропозицією розділити особові рахунки в добровільному порядку, на що отримав відмову. Позивач просить встановити порядок користування квартирою, відповідно до якого виділити йому в користування кімнату № 8 площею 12,2 кв.м., відповідачу [PERSON] - кімнату № 9 площею 12,2 кв.м., а відповідачу [PERSON] з дочкою - дві кімнати № 4 площею 12,2 кв.м. і № 5 площею 10 кв.м., підсобні приміщення залишити в спільному користуванні. Представник позивача [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - про визнання позову. Сторони просили розглянути справу у їх відсутність. У зв'язку з нез'явленням сторін розгляд справи відбувся без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовою підставою для задоволення позову є положення ст. 358 ЦК України, відповідно до якої: право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Враховуючи, що відповідачі безумовно визнали позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved