Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У січні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк) пред'явило в суді позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 22.11.2013 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено договір № б/н відповідно до якого остання тримала кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов»язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Позивач виконав свої зобовязання за Кредитним договором належним чином, однак, відповідач систематично порушувала договірні зобовязання, внаслідок чого загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06.12.2016 року складає 15766,33 гривень, у тому числі:298,95 гривень - заборгованість за кредитом; 10940,41 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3300 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень штраф (фіксована частина), 726,97 гривень штраф (процентна складова). Просить суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 15766,33 гривень та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не зявився, суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.50). \~В судове засідання відповідач повторно не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через засоби масової інформації. (а.с.52). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В підтвердження заявлених у позовній заяві вимог, позивач надав суду кредитний договір № б/н від 22.11.2013 року. (а.с.6-32). Відповідно до кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі 300,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.(а.с.6-32). Судом встановлено, що [PERSON] порушила умови Кредитного договору, внаслідок чого перед банком виникла прострочена заборгованість на загальну суму 15766,33 гривень, що складається з наступного: -заборгованість по кредиту 298,95 гривень; -заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 10940,41 гривень; -заборгованість за пенею та комісією 3300,00 гривень; - штраф (фіксована частина) - 500 гривень; - штраф (процентна складова) 726,97 гривень. Наявність заборгованості стверджується розрахунком станом на 06.12.2016 року. (а.с.4-5). Відповідно до ст.629 ЦК України, укладений договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд враховує те, що до окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. У відповідності до ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що сума простроченої заборгованості відповідача перед позивачем становить 298,95 гривень, а сума нарахованої пені 3300,00 гривень, тобто значно перевищує розмір завданих банку збитків, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до розміру простроченої заборгованості. На думку суду, підлягають до задоволення і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № PROM1BNW8А від 11.01.2017 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 гривень (а.с.1). Суд вважає, що рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 12765,28 гривень буде справедливим та відповідає чинному законодавству. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.629,1048,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: partial