Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У серпні 2020 року АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Хмельницького обласного управління (далі - «Ощадбанк», Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла за договором від 26.09.2019 року станом на 04.08.2020 року в сумі 20470,58 грн. На обґрунтування своїх вимог Банк зазначив, що 26.09.2019 року між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» було укладено договір про споживчий кредит № 22-2019-903, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 20000,00 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 05.09.2023 року, якщо інший строк не буде встановлено згідно з умовами договору. Відповідно до п. 2.4.1 Договору за користуванням кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату в розмірі 56% річних. Пунктом 3.3.3 Договору передбачено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 416,67 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 20 числа місяця наступного за звітним, починаючи з жовтня 2019 року. Вказує, що всупереч умовам укладеного договору [PERSON] , зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого в неї станом на 04.08.2020 року склалась заборгованість перед позивачем в розмірі 20470,58 грн., яку вона добровільно не погашає. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений звернутися до суду. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати у відсутності представника позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Судом встановлено, що 26.09.2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 22-2019-903 про надання позики у розмірі 20000,00 грн. (а.с. 4-7). Відповідно до п. 3.2.1 Договору, Банк здійснює надання кредиту одноразово, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту (п.п. 2.4.1, 2.4.2 Договору). Всі платежі за договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійні винагороди, штрафні санкції), здійснюються шляхом списання Банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку ( п. 3.3.1 Договору). Відповідно до п. 3.3.3 Договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 416,67 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з жовтня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної Договором. За порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу (п. 8.3 Договору). Так, АТ «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 20000,00 грн. на строк 60 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56% річних, однак [PERSON] не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення грошових коштів, внаслідок чого станом на 04.08.2020 року у неї виникла заборгованість за кредитом у сумі 20470,58 грн., з яких: 17237,51 грн. - заборгованість за основним боргом, 3024,55 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом, 108,60 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту, 33,12 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсотках, 38,44 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу, 28,36 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам, що підтверджується розрахунком АТ «Державний ощадний банк України» за договором № 22-2019-903 від 26.09.2019 року. Відповідно до п.п. 3.9.1, 3.10.2.2 Договору, Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулося прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором, щодо погашення заборгованості на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення вимога позивача стягнути із відповідача заборгованість в сумі 20470,58 грн. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2102,00 грн. (а.с. 1). У зв`язку із тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2102,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved