Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

У серпні 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди у розмірі 25\~076,14 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 22 травня 2015 року між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №833001/4600/0000157, предметом якого є страхування автомобіля «Ніссан», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 17 серпня 2015 року на автодорозі Рудівка Канівщина відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ніссан», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер 53529ХК, під керуванням [PERSON] Згідно з постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 вересня 2015 року, [PERSON] визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль «Ніссан», державний реєстраційний номер [NUMBER]. За звітом №02-12/09 від 30 вересня 2015 року, складеного ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку застрахованого автомобіля складає 75\~249,76 грн. Крім цього, згідно рахунку №06023 від 26 вересня 2015 року ТОВ « АвтоАльянс», вартість ремонту становить 75\~076, 14 грн. У відповідності до умов Договору страхування, 12 жовтня 2015 року ПрАТ « СК «Уніка», на підставі страхового Акту, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 75076, 14 грн. потерпілій [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 1187, ч.1 ст. 1166 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право на отримання від [PERSON], як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля. Цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАт «СК «Україна», згідно полісу АІ/5572256, страхова сума по майну 50\~000 грн., франшиза 0 грн. Таким чином, не відшкодованою відповідачем лишилась сума 25\~076,14 грн. Посилаючись на викладене позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача шкоду у розмірі 25\~076, 14 грн. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Україна» в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17 серпня 2015 року на автодорозі Рудівка Канівщина відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ніссан», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер 53529ХК, під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 вересня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП (а.с.35-36). Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно положення п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п. 4 ПВССУ №4 від 01.03.2013). Відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №833001/4600/0000157 від 22 травня 2015 року, укладеного з [PERSON], предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом марки «Ніссан», державний реєстраційний номер [NUMBER], строком дії з 23 травня 2015 року по 22 травня 2016 року. Відповідно до зазначеного договору був застрахований автомобіль марки ««Ніссан», державний реєстраційний номер [NUMBER], в комплексі «Каско» (а.с.10-11). 29 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.7). 05 жовтня 2015 року заступником начальника Департаменту врегулювання збитків ПАТ «Страхова компанія «Уніка» в звязку з настанням страхового випадку 17 серпня 2015 року було прийнято рішення (наказ №00174506), відповідно до якого [PERSON] було виплачено страхове відшкодування згідно розрахунку суми збитку в розмірі 75\~076,14 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок [PERSON] ТОВ (а.с.5). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України « Про страхування». Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Відповідно до довідки №70579394 про дорожньо транспортну пригоду, наданої ВДАІ Прилуцького МВ УМВС в Чернігівській області, цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАт «СК «Україна», згідно полісу АІ/5572256, страхова сума по майну 50 000 грн., франшиза 0 грн. (а.с.9,35). Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з [PERSON] шкоди у розмірі 25\~076,14 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved