Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

У січні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом та з урахуванням уточненої позовної заяви від 16.04.2018 р., просить визнати за нею - [PERSON] , 1955р.н. ідентифікаційний код [NUMBER] , право власності на гаражний бокс [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті її батька - [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову посилається на наступні обставини. Її батько - [PERSON] , був членом Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Кронштадт», який є правонаступником Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «КРОНШТАДТ», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Василя Степанченка, 4. Спадкодавцю, на праві кооперативної власності належав гаражний бокс [ADDRESS] . Крім того, право власності на даний гаражний бокс ним у встановленому законом порядку було зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації 27.03.1995 року, що підтверджується Реєстраційним посвідченням №13719 від 27.03.1995 року та Технічним паспортом за реєстраційним номером 25/13719 від 27.03.1995 року. У 31 травня 2001 р. на підставі заяви [PERSON] за Протоколом від 31.05.2001 р. засідання Правління кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Кронштадт», до членів Кооперативу було прийнято дочку [PERSON] - [PERSON] , у зв`язку з передачею гаражного боксу [ADDRESS] . Однак, [PERSON] право власності на переданий їй батьком гаражний бокс № [NUMBER] не оформила але продовжує користуватись та доглядати за даним гаражним боксом. Згідно довідки №229 від 26.11.2017 року, виданої кооперативом, [PERSON] є власницею даного гаражного боксу, оскільки сума пайового внеску сплачена до кооперативу повністю. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] , відтак після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить і вказаний гаражний бокс. Заповітом від 26.02.2005 р. [PERSON] заповів своє майно, зокрема гаражний бокс [NUMBER] своєму онукові та - [PERSON] . Оскільки [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, позивач, як спадкоємиця за законом має право на прийняття спадщини, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки пропущено строк на прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене, позивач просить визнати за собою право власності на гаражний бокс в порядку спадкування. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.04.2018 р. відкрито провадження у справі та визначено порядок розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.11.2018 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 08.11.2018 р. представником КМР Коновальчук Я.С. надано відзив на позовну заяву, в якій просить суд ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. Також зазначає, що позивач не зверталась до нотаріальної контори для з`ясування всіх питань, необхідних для оформлення спадщини та не отримувала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, права [PERSON] ніким не порушувалися. 20.11.2018 р. головою правління ГК «Кронштадт» надано пояснення на позовну заяву, в якій просить суд ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника кооперативу. У судовому засіданні позивач та її представник просять задовольнити позов в повному обсязі. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він подавав заяву про прийняття спадщини, проте відмови від спадщини у 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, не заявляв. Заявляє відмову від спадщини у даному судовому засіданні. Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с. 57). [PERSON] був членом Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Кронштадт», який є правонаступником Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «КРОНШТАДТ», та йому, на праві особистої власності належав гаражний бокс [ADDRESS]. Крім того, право власності на даний гаражний бокс ним у встановленому законом порядку було зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації 27.03.1995 року, що підтверджується Реєстраційним посвідченням №13719 від 27.03.1995 року та Технічним паспортом за реєстраційним номером 25/13719 від 27.03.1995 року (а.с. 60-62). 31 травня 2001 р. на підставі заяви [PERSON] за Протоколом від 31.05.2001 р. засідання Правління Кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Кронштадт», до членів Кооперативу було прийнято дочку [PERSON] - [PERSON] , у зв`язку з передачею гаражного боксу [ADDRESS] (а.с. 12). Однак у [PERSON] право власності на гаражний бокс [ADDRESS] , не виникло, оскільки один лише факт вступу до членів кооперативу однієї особи не породжує права такої особи на власність члена кооперативу, який вибув. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить і вказаний гаражний бокс. Заповітом від 26.02.2005 р. (бланк ВСА №790205 ) [PERSON] заповів своє майно, зокрема гаражний бокс [ADDRESS] - своєму онукові - [PERSON] (а.с. 56). З довідки Дванадцятої КДНК МЮУ від 21.11.2018 р. № 10199/02-14 вбачається, що [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини по заповіту (а.с. 88), а отже відповідно вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] Як пояснив у судовому засіданні [PERSON] він не відмовлявся від спадщини. Частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною першою, другою статті 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (стаття 1216 Цивільного кодексу України). Частиною першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою та третьою статті 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] не надано документів, що підтверджують вчасне звернення до нотаріуса з метою прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] у строк шість місяців. Відповідно до пункту 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину та ін. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово- експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Слід звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами, зокрема, копіями документів із спадкової справи. Відповідно до пункту 1 вищезазначеного Листа , у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі, закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду. Частиною першою статті 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що позивач не зверталась до нотаріальної контори для з`ясування всіх питань, необхідних для оформлення спадщини, та не отримувала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно із статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України, статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому їм Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, права [PERSON] ніким не порушувалися. Відмова ж спадкоємця майна, що прийняв спадщину від спадку у суді, не передбачена чинним законодавством, отже не породжує юридичних наслідків. Суд зазначає, що обставини, повідомлені позивачем не знайшли свого підтвердження доказами під час судового розгляду.

Outcome: dismissed