Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом в якому вказувала, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 7,08 умовних кадастрових гектарів, що перейшло до спадкодавця в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] За життя, а саме 04 серпня 2017 року [PERSON] склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за №889, згідно якого заповіла [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай). Позивачка, як спадкоємець за заповітом, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], звернулася до нотаріальної контори за місцем її відкриття з метою оформлення спадкових прав щодо спірного паю. Проте нотаріус відмовила їй у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстави відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на майно, який є втраченим. Виходячи з цих обставин, враховуючи неможливість поновлення правовстановлюючого документа в адміністративному порядку, а тому [PERSON] просила в судовому порядку визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 7,08 умовних кадастрових гектарів після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 04 вересня 2018 року первісного відповідача у справі - Олександрівську селищну раду замінено на належного - [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим розглядати справу без особистої участі сторін та представника позивачки, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 7,08 умовних кадастрових гектарів в межах території Трикратівської сільської ради Вознесенського району, що перейшло до спадкодавця в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 10-11). За життя, а саме 04 серпня 2017 року [PERSON] склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за №889, згідно якого заповіла [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай) (а.с. 12-13). Позивачка, як спадкоємець за заповітом, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], звернулася до нотаріальної контори за місцем її відкриття з метою оформлення спадкових прав щодо спірного паю. Проте нотаріус відмовила їй у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстави відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на майно, який є втраченим. В той же час факт набуття [PERSON] спірного паю, що в подальшому перейшов у власність спадкодавця, підтверджується довідкою Відділу у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 06 червня 2017 року №146/14-17 (а.с.7). Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Судом встановлено, що на момент смерті спірне майно дійсно належало спадкодавцю. Позивачка є спадкоємцем за заповітом та належним чином прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які мають право на спірний пай, зокрема в порядку обов'язкової частки спадщини, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивачка не має іншої можливості оформити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved