Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

У серпні 2017 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. 25.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про поділ спадкового майна, але отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. Але приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, посилаючись на те, що у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, та було порекомендовано звернутися до суду. З наведених підстав позивачка в позовній заяві просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 11/23 частин житлового будинку, що залишився після смерті її матері. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, якою повідомила, що свій позов підтримує та просить про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, якою повідомив, що позов визнає повністю та просить про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, [INFO] року померла мати позивачки та відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Те, що [PERSON] була матір'ю позивачки підтверджується копією свідоцтва про народження. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. 25.09.2014 року між [PERSON] та [PERSON], укладений договір про поділ спадкового майна за реєстровим №1441, відповідно до умов якого після укладання: у спадщину до [PERSON] переходить: 11/23 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, та земельна ділянка, площею 0,078 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS], у спадщину до [PERSON] переходить: земельна ділянка, площею 1,5000 га, розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Молодіжненська сільська рада, масив №40, ділянка [NUMBER]. Із відповіді приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 30 січня 2015 року, виходить, що право власності спадкодавця, [PERSON], на 11/23 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами зареєстровано «Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації» на підставі рішення Овідіопольського районного народного суду Одеської області від 22.05.1986р., але у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. Згідно копії ухвали Овідіопольського районного народного суду Одеської області від 22.05.1986р. була розглянута позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл майна, затверджено мирову угоду згідно якої визнати право власності та виділити в натурі [PERSON] частину житлового будинку що складає 11/23 частини, розташованого в [ADDRESS], Овідіопольського району Одеської області., та визнати право власності та виділити в натурі [PERSON] частину житлового будинку що складає 12/23 частини, розташованого в [ADDRESS] Овідіопольського району Одеської області. Згідно договору від 9 грудня 1993 року [PERSON] подарував [PERSON] належних йому 12/23 частини житлового будинку розташованого в [ADDRESS] Овідіопольського району Одеської області, яка належить дарителю на підставі рішення Овідіопольського районного народного суду Одеської області від 22.05.1986 р., що у свою чергу підтверджує наявність даного рішення. Згідно довідки Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.08.2017р., в провадженні Овідіопольського районного суду у 1986 році розглядалась цивільна справа №2-90/86 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна. Матеріали справи №2-90/86р. знищені в зв'язку із закінченням терміну зберігання, а мирова угода і ухвала суду в архіві не збереглися. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved