Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (далі за текстом - ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 21\~880, 27 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № BL_КГ100066139 від 25.08.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 8 500, 00 грн. на термін до 25.08.2014 із відсотковою ставкою 0,01% за рік, щомісячною сплатою комісії за управління Кредитом в розмірі 3,00% від суми Кредиту та зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також плату за управління кредитом в строки та в порядку, встановленим кредитним договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, однак [PERSON] зобов'язання належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 25.08.2015 року у неї виникла заборгованість перед позивачем у загальній сумі 21\~880,27 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не з'явився. Надав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в розмірі 4488,74 грн. та комісії в сумі 510,38 грн. Просив зменшити розмір пені за кредитним договором в розмірі 16881,15 грн., у звязку із скрутним матеріальним становищем. Також просив розглядати справу без його участі. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 25.08.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL_КГ100066139, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 8 500,00 грн. на термін до 25.08.2014 року із відсотковою ставкою 0,01% за рік, щомісячною сплатою комісії за управління Кредитом в розмірі 3,00% від суми Кредиту та зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також плату за управління кредитом в строки та в порядку, встановленим кредитним договором. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором [PERSON] виконав своєчасно і повністю. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором виконує не належним чином, у звязку із чим станом на 25.08.2015 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 21\~880,27 грн., що складається з: 4\~488,74 грн. заборгованість по поверненню кредиту; 510,38 грн. по сплаті комісії; 16\~661,15 грн. плата за пропуск платежів. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у статті 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Уклавши з ПАТ «ВіЕйБі Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Разом із тим, стаття 549 ЦК України передбачає, що: Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зважає на те, що заявлений у позові її розмір 16\~881,15 грн. значно перевищує розмір збитків, і тому відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України вважає за необхідне зменшити суму стягнення до розміру основної заборгованості, а саме: 4488,74 грн. + 510,38 грн. = 4999,12 грн. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Банкупро стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково в розмірі 9998,24 грн. (4488,74 грн. + 510,38 грн. + 4999,12 грн.). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial