Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

У серпні 2021 року заявник [PERSON] звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою, у якій просить встановити факт смерті чоловіка [PERSON] , громадянина України, уродженця м. Севастополя, Автономна Республіка Крим, місце смерті:, АР Крим, м. Севастополь, яка настала [INFO] . В обґрунтування заяви вказувала, що відділом запису актів громадянського стану Ленінського району м. Севастополь видано свідоцтво про смерть [PERSON] [INFO] , однак вказаний документ не є дійсними на території України, оскільки державні органи не визнають документи, видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. Заявниця в судове засідання не з`явилася, в заяві просила проводити судовий розгляд за їх відсутності. Представник Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причин неявки до суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 8 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. Оскільки документ, який виданий на тимчасово окуповані території є недійсним і не створює правових наслідків, заявниця звернулася до суду. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя 13.07.2002року, актовий запис № 479. Крім того, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, 13.10.209 року, батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, з наданих документів вбачається, що [PERSON] є дружиною [PERSON] та діє в інтересах їхніх спільної дитини - [PERSON] , а отже може бути заявником у даній справі. За відомостями заявниці [PERSON] помер [INFO] в м. Севастополь АР Крим, , що підтверджується: свідоцтвом про смерть видане Відділом запису актів громадянського стану Ленінського району м. Севастополь 20.11.2020року. Судом встановлено, що Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовив заявниці у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть видане Відділом запису актів громадянського стану Ленінського району м. Севастополь 20.11.2020року, оскільки заявником пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У абзаці першому п. 13 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті [PERSON] в м. Севастополі, АР Крим підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини смерті.

Outcome: approved