Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі ПАТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору №б/н від 11.03.2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з умовами сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зокрема, відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 01 по 25 число кожного місяця позичальник зобовязався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) що складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Підписуючи заяву про надання кредиту, відповідачка засвідчила, що ознайомилася та погодилася з умовами кредитного договору. Посилаючись на те, що банк свої зобовязання перед позичальником виконав в повному обсязі й відповідно надав відповідачу обумовлену суму коштів, однак [PERSON] у порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконує, що призвело до того, що станом на 30 червня 2015 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 4604,49 грн., яка складається у тому числі: із заборгованості за кредитом 761,57 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 1517,47 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом 1630,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 195,45 грн., просив позов задовольнити та стягнути на користь банку вищевказану заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 березня 2011 року в сумі 4604,49 грн. та судові витрати. \~\~\~\~ Представник позивача\~\~в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності представника банку, в якій він також вказав на те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст. 76 ЦПК України, про що у справі наявні належні докази, причини відсутності не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~ Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як убачається з матеріалів справи, 11.03.2011 року відповідач згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 11.03.2011 року отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з умовами сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, Умовами укладеного між сторонами договору визначено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 01 по 25 число кожного місяця позичальник зобовязався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) що складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов (а.с. 6). Крім того, пунктом 1.1.3.2.11 Умов і правил передбачено, що банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банках рахунків клієнта в погашення заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобовязань перед банком. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. вказаних Умов визначено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6. Умов визначено, що у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( утому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Крім того, також Умова визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (п. 2.1.1.7.6 Умов), а у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та /або умов даного договору та /або у разі виникнення овердафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та /або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором ( п. 1.1.3.2.2. Умов). У пункті 1.1.2.5 Умов надання банківських послуг сторони погодили, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитним договором, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором (п. 2.1.1.12.11 договору). Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, визначено, що договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодні зі сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий термін. При цьому, пунктом 1.1.2.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобовязаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. (а.с. 7-30). Як установлено судом, відповідачка [PERSON], підписуючи заяву про надання кредиту, засвідчила, що ознайомилася та погодилася з усіма умовами кредитного договору (а.с. 6). Крім того, як встановлено судом, ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобовязання належним чином не виконав, останнє погашення кредитної заборгованості ним проведено 13 липня 2012 року, що призвело до утворення заборгованості. Зокрема, станом на 30.06.2015 року у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 4604,49 грн., яка складається у тому числі: із заборгованості за кредитом 761,57 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 1517,47 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом 1630,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 195,45 грн., що підтверджується наданим представником позивача на підтвердження своїх вимог відповідним розрахунком суми боргу (а.с. 3-4). Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідачка не виконала взятих на себе зобовязань за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. До того ж, відповідачкою в розумінні положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєчасного повернення кредиту та сплати процентів й відповідно належного виконання взятих на себе за договором кредиту зобовязань, а також припинення дії кредитної картки. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved