Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю, земельна ділянка орієнтовною загальною площею 0,0591 га., розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку та господарських споруд, належала батьку позивачки - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку та житловий будинок з відповідними господарськими будівлями, розташованих на вказаній земельній ділянці. Спадкоємцями після смерті батька позивачки були вона, її брат [PERSON] та мати позивачки (дружина померлого) [PERSON] , яка одноосібно прийняла спадщину в цілому. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок зареєстровано МКП «Маріупольське БТІ» 22.08.2007 р. в книзі №74, запис №55637, реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 18569447, свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку з невідомих причин за життя матері позивачки відповідну реєстрацію не пройшло, не були визначені межі земельної ділянки на місцевості в натурі, а тому земельна ділянка до певного часу не мала свого кадастрового номеру. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку [ADDRESS] та житловий будинок з відповідними господарськими будівлями за вказаною адресою. Спадкову справу за заявою позивачки про прийняття спадщини за заповітом було відкрито державним нотаріусом Другої Маріупольської державної нотаріальної контори Шаповаловою Л.В. Єдиним спадкоємцем першої черги на спадщину, яка відкрилася після смерті матері є тільки позивачка [PERSON] , бо її брат [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавав. Позивачка має право на спадкування майна, яке належало померлій матері на момент смерті на підставі особистого розпорядження спадкодавця, оформленого заповітом від 27.04.2012 року (р-р. №1-340) ,який не скасовано спадкодавцем за життя. За інформацією відділу у м. Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області станом на 01.01.2013 року земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , перебуває у власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку №1710-2081 від 18.05.2000 р. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який діє з 01.01.2013 року право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку не зареєстроване, державна реєстрація права власності матері позивачки на успадковану нею земельну ділянку по [ADDRESS] за її життя спадкодавця [PERSON] не відбулося. При подачі позивачем документів до державної нотаріальної контори на земельну ділянку, нотаріусом було встановлено відсутність інформації про державну реєстрацію прав на спірну земельну ділянку після оформлення спадщини [PERSON] . Внаслідок чого державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії згідно постанови від 20.07.2021 року. Після цього було підготовлено технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі по [ADDRESS] , остаточна площа якої склала 0,0577 га та присвоєно кадастровий номер 1412337200:01:015:0359. Таким чином позивач не має можливості оформити право власності на спірну земельну ділянку після смерті її батька та матері у встановленому законом порядку. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0577 га, кадастровий номер 1412337200:01:015:0359, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Позивачем [PERSON] надано заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника [PERSON] . Представником [PERSON] , який діє в інтересах позивача, надано заяву згідно якої останній позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути без його участі та участі позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи до суду не з`явився, однак від представника відповідача Зінов`єва І.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про таке. Щодо встановлення родинних зв`язків зі спадкодавцем позивача [PERSON] судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.03.2021 року, виданого повторно Ржищівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] .(а.с.10) Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 04.08.1979 року, 04.08.1979 року укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] , про що зроблено актовий запис №78.(а.с.8) Щодо кола спадкоємців та складу спадкового майна спадкодавця судом встановлено наступне. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН №159423 від 18.05.2000 року виданого на ім`я [PERSON] , останньому передано земельну ділянку площею 0,0591 га. у [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 170/№2081.(а.с.13) Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №848.(а.с.31) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.2007 року, виданого державним нотаріусом Колеснік Л.В., посвідчено, що спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] є [PERSON] , яка мешкає по [ADDRESS] .(а.с.85) Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 22.08.2007 року МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» встановлено, що [PERSON] є власником 1/1 частки будинку по [ADDRESS] .(а.с.86) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2007 року державним нотаріусом Колеснік Л.В., посвідчено, що спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] є [PERSON] , яка мешкає по [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке в указаній частці видане свідоцтво складається з приватизованої земельної ділянки [ADDRESS] .(а.с.88) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №1214.(а.с.11) Згідно заповіту від 27.04.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-340 та посвідченого державним нотаріусом Щербак Л.А., [PERSON] , [INFO] заповіла [PERSON] , [INFO] все належне їй майно, де б воно не було, та с чого не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що остання за законом буде мати право.(а.с.51) 02.04.2020 року [PERSON] звернулась з письмовою заявою до органів нотаріату про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] .(а.с.50) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.07.2021 року, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Шаповаловою Л.В. (спадкова справа 45/2020, зареєстровано в реєстрі за №1-60), спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина складається з наступного: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці площею 0,0591 га, яка перебуває у приватній власності, розташовано: житловий будинок - літ.А-1, матеріал стін - шлаконабивні, житлова прибудова - літ А1-1, матеріал стін - цегла, обкладена шлакоблоком, сіни - літ. а-1, літ. а2-1, сараї - літ. Б-1, літ. Г-1, убиральня- літ. В-1, огорожа №1, басейн - літ. Г, колодязь - літ Д. Загальна площа житлового будинку з житловою прибудовою - 69,2 кв.м, житлова площа - 40,2 кв.м.(а.с.14, 122) Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.07.2021 року, винесену державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Шаповаловою Л.В., [PERSON] було відмовлено в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку площею 0,0591 га., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Нотаріус посилається на факт відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на дане майно, а саме вищезазначену земельну ділянку.(а.с.16) Згідно кадастрового плану земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] , належної [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки - 1412337200:01:015:0359, визначено межі земельної ділянки та встановлено її площу, яка складає 0,0577 га.(а.с.183) Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку площею 0,0577 га розташованої по [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1412337200:01:015:0359, після смерті [PERSON] є [PERSON] , що вбачається зі змісту заповіту спадкодавця. Однак [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на земельну ділянку, у зв`язку з чим право власності на зазначену земельну ділянку на ім`я [PERSON] не настало. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положення ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин відсутність реєстрації земельної ділянки на ім`я спадкодавця не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу № 1. У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ч. 1,2,6 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про відчуження земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулося відчуження. Орган, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку на підставі документа про її відчуження, складеного та посвідченого в порядку, встановленому законом, протягом 14 календарних днів з дня подання до цього органу зазначеного документа. Забороняється вимагати для здійснення відмітки та державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень документи, не передбачені цією статтею. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином приймаючи до уваги, що спадкодавець за життя не зареєструвала право власності на земельну ділянку, внаслідок чого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1412337200:01:015:0359, що не може обмежувати право власності позивача (спадкоємця), внаслідок чого позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved