Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-29 00:00:00

У серпні 2013 року Львівське комунальне підприємств «Збоїща-408» (далі - ЛКП «Збоїща-408», позивач) звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Як на підставу своїх вимог позивач, з урахуванням доповнень до позовної заяви від 04 листопада 2013 року, зазначав, що відповідачі проживають в трикімнатній приватизованій квартирі [ADDRESS], який перебуває на обслуговуванні в ЛКП «Збоїща-408». Між ним, позивачем, та відповідачами встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, відповідачам такі послуги були надані в повному обсязі та останні не заперечували проти їх отримання. У відповідності до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати за надані житлово-комвунальні послуги. Однак відповідачі свої обов'язки по оплаті послуг не виконують та станом на серпень 2013 року допустили заборгованість в розмірі 4541,89 грн. З огляду на такі факти просить постановити рішення про стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 4541,89 грн. В судовому засіданні представник ЛКП «Збоїща-408» Петрів Н.М. позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві та доповненні до неї. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явились та подали письмове заперечення, в якому просять у задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, покликаючись на долучене до справи заперечення, а також подав заяву про застосування позовної давності. Заслухавши пояснення представника ЛКП «Збоїща-408» Петрів Н.М., представника відповідачів [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до частково задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка дає визначення термінів, що вживаються у цьому Законі, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будників та споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, належить встановлення цін /тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, визначення виконавця житлово-комунальні послуги відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг тощо. Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Положення про те, що відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються лише на умовах договору, містяться також в ст.ст. 19, 20, 21, 26, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в трикімнатній квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира належить відповідачам на праві приватної власності та разом з ними в цій квартирі зареєстровані і проживають малолітні [PERSON], 2006 року народження, та [PERSON], 2011 року народження. Будинок [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні в ЛКП «Збоїща-408» та останнє є виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг, про кількісні та якісні показники таких послуг між сторонами по справі в установленому Законом України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами по справі не укладався. Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, долученою до справи довідкою з місця проживання відповідачів. Іншими зібраними у справі доказами та ці обставини ніким з учасників процесу в судовому засіданні не оспорювались. Пред'являючи вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території, позивач зазначав, що між ними та відповідачами фактично існують договірні відносини та такі послуги ним надавались в повному обсязі та в необхідній кількості і належної якості. З письмового заперечення відповідачів, пояснень їх представника [PERSON] в судовому засіданні та долучених до справи копій колективних звернень мешканців будинку [ADDRESS] на адресу керівництва ЛКП «Збоїща-408» вбачається, що такі послуги позивачем належним чином не надавались та це призводило до неодноразових затоплень приміщень підвалів та квартир в будинку. У відповідності до положень ст.ст. 257, 261, 264, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється в три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушенння свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої зроблено заяву стороною в спорі, є підставою для відмови в позові. В судовому засіданні також встановлено, що ЛКП «Збоїща-408» пред'явило вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинку і прибудинкової території в сумі 3832,87 грн., яка існувала станом на 01 серпня 2010 року, після закінчення строків позовної давності та представником позивача не було наведено доказів того, що такий строк було пропущено з поважних причин. З долученого до справи розрахунку плати за утримання будинку і прибудинкової території та пояснень представника [PERSON] видно, що такі послуги відповідачі стали сплачувати з лютого 2011 року, однак це були поточні платежі, а не дії, як свідчать про визнання ними своєї заборгованості за попередній період. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів вищевказаної суми боргу слід відмовити у зв'язку з спливом строку позовної давності та стягненню підлягає заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі: 4541,89 грн. - 3832,87 грн. = 709,02 грн. Доводи представника ЛКП «Збоїща-408» Петрів Н.М. в підтримання позову, на думку суду, є непереконливими, та такі доводи суд не може покласти в основу свого рішення і задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: partial