Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

У січні 2020 року позивач [PERSON] в особі представника позивача адвоката Ковальова Д.В. звернулася із зазначеним вище позовом (з урахуванням збільшення позовних вимог). Позивач в позовній заяві зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої вона успадкувала дві земельні ділянки,а саме:площею 8,5498 га на території Володимирівської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,кадастровий номер земельної ділянки 2324581800:02:001:0047 та площею 1,2400 га на території Володимирівської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,кадастровий номер земельної ділянки 2324581800:02:002:0046. Дані обставини підтверджуються Свідоцтвами про право на спадщину за заповітом №№1065 та 1066 від 14.12.2018 року та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№149579633 та 149584694 від 14.12.2018 року. За життя її мати уклала договір оренди даних земельних ділянок з відповідачем ТОВ «Агрофірма «ім. Жукова». Договір укладений 06.04.2004 року на строк 4 роки 11 місяців (п.2.1договору). Державна реєстрація договору вчинена 22.10.2004 року,реєстраційний номер [NUMBER] . 10.09.2009 року до договору була укладена додаткова угода,згідно якій деякі пункти укладеного договору викладені в новій редакції. Зокрема п.2.1 договору викладений в наступній редакції: «договір укладається на термін 12 років і набуває чинності з дня його підписання». Отже, договір оренди землі з урахуванням умов додаткової угоди,укладений 06.04.2004року на термін 12 років закінчив свою дію саме 06.04.2016 року. Однак, при реєстрації земельних ділянок в процедурі оформлення спадщини відділом у Приазовському районі до Витягів з ДЗК про земельні ділянки внесено відомості про речове право (право оренди) терміном на 12 років. Цей же запис був внесений Мелітопольською державною нотаріальною конторою про речове право на земельні ділянки (право оренди) строком на 12 років в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Тобто неіснуюче речове право на земельні ділянки (право оренди) помилково було внесене до Реєстру речових прав строком на 12 років, починаючи з 2018 року, саме з моменту оформлення спадщини. На підставі ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» просить суд припинити право користування товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Жукова» земельними ділянками з кадастровими номерами 2324581800:02:001:0047 та 2324581800:02:001:0046 та скасувати державну реєстрацію речового права ( права оренди) земельних ділянок з кадастровими номерами 2324581800:02:001:0047 та 2324581800:02:001:0046. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне повідомлення. Представник позивача [PERSON] - адвокат Ковальов Д.В. в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду справи, надавши заяву до суду про розгляд справи без його участі та участі позивача, на задоволенні позову наполягає (а.с. 197). Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «ім. Жукова» в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить зворотне повідомлення, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, зазначивши про повну відмову в задоволенні позову ( а.с.191, а.с. 195-196). 02.04.2020 року від представника відповідача ТОВ «Агрофірма «ім. Жукова» адвоката Глушкова В.О. надійшло пояснення на позовну заяву, в якому просить суд повернути позивачу в особі адвоката Ковальова Д.В. уточнену позовну заяву, оскільки вона не відповідає вимогам п.п. 5, 6, 7, 8, 9, 10, ч.3 ст.175 та ч.4 ст.177 ЦПК України, яка містить дві самостійні вимоги немайнового характеру, а ЦПК України не містить поняття як уточнена позовна заява. Вважає, що ТОВ «Агрофірма «ім. Жукова» не є належним відповідачем по справі. Разом з цим посилається, що відповідно до ч.5 ст.26 ЗУ України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, виявленої після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, скасування рішень державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстраціє прав, здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав. Тобто, позивачу необхідно спочатку звернутися до державного реєстратора (нотаріуса) за виправленням даної помилки із відповідною заявою, а у разі відмови звернутися зі скаргою до Мінюста України або з адміністративним позовом за місцем знаходження позивача, або відповідача. Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне повідомлення, спрямувавши на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони (а.с.185, а.с. 194). Третя особа, Мелітопольська державна нотаріальна контора в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день, час та місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи без присутності державного нотаріуса ( а.с.192). Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником двох земельних ділянок,площами як 8,5498га так і 1,2400 га, які розташовані території Володимирівської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,кадастрові номери земельних ділянок 2324581800:02:001:0047 та 2324581800:02:002:0046 на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 14.12.2018 року,спадкова справа №29/2017, зареєстровано в реєстрі за номерами №1065 та №1066 (а.с.19, а.с.22). Як вбачається з копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (№№149584694, 149579633 від 14.12.2018 року) ( а.с.20-21,а.с.23-24), державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченком С.О.,який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської державної нотаріальної контори Запорізької області зареєстровані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки кадастрові номери №№24581800:02:001:0047 та 2324581800:02:002:0046, власником яких зазначена [PERSON] . З копій витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (НВ-2306347672019 та НВ-2306347702019) від 25.09.2019 року за кадастровими номерами №№ 2324581800:02:001:0046 та 2324581800:02:002:0047, які розташовані на території Володимирівської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9-13, а.с.14-18) видно, що дані земельні ділянки зареєстровані відділом Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області. В графі «відомості про оренду,суборенду» значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Жукова» як орендар. В графі «Орган, що здійснив державну реєстрацію речового» зазначена Мелітопольська державна нотаріальна контора, дата державної реєстрації речового права 14.12.2018 року, строк дії речового права складає 12 років. Згідно копії реєстраційної справи №040427700016 з урахуванням державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЗП №031647(а.с.25-36)видно,що договір оренди земельної ділянки №040427700016 від 06.04.2004 року: сільськогосподарські угіддя:ріллі 8,55 га,пасовща-1,24 га від 06.04.2004 року передані орендарю -ТОВ «Агрофірма ім. Жукова» в особі директора Мальцева М.Д. строком на 4 роки 11 місяців. 10.09.2009 року до договору оренди земельної ділянки №040427700016 від 22.10.2004 року була укладена додаткова угода, згідно якої деякі пункти укладеного договору викладені в новій редакції. Зокрема п.2.1 договору викладений в наступній редакції: «договір укладається на термін 12 років і набуває чинності з дня його підписання». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі №823/2042/16 (провадження № 11-377 апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення,запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим, а тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано». Особою (юридичною особою) стосовно якої зареєстровано відомості про оренду земельних ділянок є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Жукова» (а.с. 10, а.с.15). Отже дане товариство є належним відповідачем по справі. Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Реєстраційні правовідносини спрямовані на встановлення, зміну, припинення прав на нерухоме майно і є визначеним організаційним заходом, що використовується власниками для впорядкування своїх основних відносин, предметом яких є нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка) за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі, якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду ( в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин). Судом встановлено, що позивач, як власник майна, відповідно до державної реєстрації її права власності на земельні ділянки, не подавала заяву державному реєстратору про внесення будь-яких змін, виправлень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності на земельні ділянки за іншою особою. Також судом встановлено, що договір оренди землі з урахуванням умов додаткової угоди від 06.04.2004 року строком на 12 років закінчив свою дію 06.04.2016 року, жодних інших умов договір оренди землі чи додаткові угоди до нього не містять, тому речове право на земельні ділянки (право оренди) було помилково внесене до Реєстру речових прав строком на 12 років, починаючи з 2018 року з моменту оформлення [PERSON] спадщини. Отже позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Доводи на які посилається представник відповідача в поясненнях є неспроможними, оскільки даний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Належним відповідачем по справі має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного суду від 04.09.2018 року (справа № 823/2042/16,провадження № 11-377 апп18). Таким чином,оскільки [PERSON] пред`явила позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Жукова», яке не є суб`єктом владних повноважень та є належним відповідачем по справі, тому справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, спір, що був розглянутий судом, не є спором між учасниками публічно-правових відносин. Крім того слід зазначити, що у відповідності до п.2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання, що саме і було зроблено представником позивача шляхом подачі уточненої позовної заяви, тому доводи представника відповідача щодо повернення даної заяви є необґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved