Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким поділити спільне з відповідачем майно, виділивши їй 2/3 частини будинковолодіння та земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS] . Стягнути з відповідача в її користь судові витрати. В основу своїх позовних вимог [PERSON] зіслалася на те, що вона з відповідачем з 18 грудня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. В 2010 році їхній сім`ї було надано земельну ділянку в розмірі 0,25 га. під будівництво житлового будинку і господарських споруд. В тому ж році вони розпочали будівництво житлового будинку та в 2014 їхня сім`я перейшла на проживання в новозбудований будинок. ЇЇ батьки надавали посильну допомогу в будівництві житлового будинку. Практично всі роботи по будівництву здійснював її батько [PERSON] . Відповідач в серпня 2018 року залишив її та став проживати окремо, тому вона змушена звернутись в суд для розподілу спільного майна. Поскільки із нею проживають їхні діти, а її батьки вкладали кошти та працю, то вважає, що суд може відступити від рівності часток, та присудити їй 2/3 частини будинковолодіння та земельної ділянки. У судове засідання [PERSON] не прибула, направила суду заяву про розгляд справи в її відсутності, просила задовольнити її позов та провести розподіл по 2 або 3 варіанту експертизи. Представник [PERSON] - адвокат Гутник П.М., подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності та ухвалити заочне рішення. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін по справі, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18 грудня 2008 року (а.с.5) Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №918494 [PERSON] , є власником земельної ділянки площею 0,2486 га в [ADDRESS] . Згідно довідки №1073 від 27 листопада 2018 року житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] . Отже, судом встановлено, що за час спільного проживання в шлюбі сторони збудували домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] , що є їхньою спільною сумісною власністю і підлягає розподілу між ними. За змістом ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України). Згідно висновку № 19020 судової будівельно-технічної,оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 27 червня 2019 року (а.с.38-127) ринкова вартість по [ADDRESS] , визначена за порівняльним підходом станом на дату оцінки 27.06.2019 року становить: 405834 (чотириста п`ять тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні, в тому числі: житловий будинок - 229750 (двісті двадцять дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень та земельна ділянка - 176084 (сто сімдесят шість тисяч вісімдесят чотири) гривні. Крім того, висновком № 19020 судової будівельно-технічної,оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 27 червня 2019 року запропоновано варіанти розподілу даного домоволодіння. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. За таких обставин, житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , який є спільною сумісною власністю позивачки та відповідача, слід розділити між ними порівну. Суд приходить до переконання, що розподіл спірного житлового будинку слід провести відповідно до варіанту розподілу ІІІ, запропонованого висновком будівельно-технічної експертизи, оскільки саме при вказаному варіанті реальна та ідеальна частка обох співвласників мають найменше відхилення, позивачка просить провести розподіл згідно вказаного варіанту. ІІІ варіант є найбільш прийнятним для ухвалення законного рішення. Крім того, слід розділити між сторонами земельну ділянку на якій знаходиться спірний житловий будинок, згідно таблиці № 13, що відповідає даному варіанту розподілу будинку. Крім цього, слід зобов`язати сторін провести переобладнання житлового будинку: ліквідувати дверні прорізи між приміщеннями II і III, 1-1ІІ і 1-4 та 1-6ІІ та 1-11; влаштувати перегородку приміщенні 1-1, розділивши нею вказане приміщення на 2 (два) окремі приміщення: приміщення 1-1І площею 7,7 кв.м. та приміщення 1-1ІІ площею 6,0 кв.м.; влаштувати перегородку приміщенні 1-6, розділивши нею вказане приміщення на 2 (два) окремі приміщення: приміщення 1-6І площею 8,7 кв.м. та приміщення 1-6ІІ площею 6,4 кв.м.; розділити енергоносії та їх облік. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно позовних вимог вартість майна (ціна позову) становить 405834 (чотириста п`ять тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні. Позивачці судом визначено частку в майні загальною вартістю 214090 гривень, а відповідачу - 191744 гривні. Отже з кожної сторони по справі необхідно достягнути несплачений судовий збір згідно вартості присудженого їм майна відповідно до положень Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 355, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст.60, 69, 70, 71 СК України,

Outcome: approved