Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

у січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 14 586,20 грн., а також судових витрат у справі. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що через недотримання відповідачем ПДР України 02 грудня 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено застрахований відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № ТП8409Г-а/11КР від 30 березня 2011 року автомобіль «Тойота» державний номерний знак [NUMBER]. Оскільки страховою компанією були повністю виконані умови договору добровільного страхування № ТП8409Г-а/11КР від 30 березня 2011 року та 13 січня 2012 року виплачено власникові пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 14 586,20 грн., посилаючись на норми ст. 993 ЦК України, на підставі ст. 1191 ЦК України просив стягнути на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» з [PERSON] в порядку регресу відшкодовані збитки у сумі 14 586,20 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 30 березня 2011 року між АТ «СК «АХА Страхування», яке відповідно до статуту змінило найменування на ПрАТ «СК «АХА Страхування», та власником автомобіля марки «Тойота Лендкрузер» державний номерний знак [NUMBER] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № ТП8409Г-а/11КР (а.с. 12-19). 02 грудня 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Опель Кадет» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача та «Тойота Ландкрузер» державний номерний знак [NUMBER] під керування [PERSON] (а.с. 21-23). Згідно постанови Київського районного суду м. Сімферополя від 20 грудня 2011 року [PERSON] є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки 02 грудня 2011 року о 16:35 годині, керуючи автомобілем «Опель Кадет» державний номерний знак [NUMBER] по вул. Київській, 163 у м. Сімферополі не виконав вимог п. 13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Тойота Ландкрузер» державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 20). ПрАТ «СК «АХА Страхування» даний випадок був визнаний страховим. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. 11 січня 2012 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» складено страховий акт № 2011/V/MOD04336/VESKO594 про виплату страхувальнику автомобіль «Тойота Ландкрузер» державний номерний знак [NUMBER] суми страхового відшкодування в розмірі 14 586,20 грн. та 13 січня 2012 року проведено виплату зазначеної суми (а.с. 24-27). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідачем не було заявлено клопотань про призначення експертизи з приводу визначення розміру матеріального збитку, завданого автомобілю марки «Тойота Лендкрузер» державний номерний знак [NUMBER], тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо розміру сплаченого ним страхового відшкодування. Крім того, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. ст. 257, 261 ЦК України). Як було встановлено в ході розгляду справи, позивачем були виконані умови договору добровільного наземного транспорту № ТП8409Г-а/11КР від 30 березня 2011 року та здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 14 586,20 грн. страхувальнику за третю особу, в даному випадку, за відповідача [PERSON] Отже, у страхової компанії з моменту сплати вказаної суми, а саме: 13 січня 2012 року згідно платіжного доручення № 1256, виникло право зворотної вимоги, тобто, право регресу до [PERSON] За регресним зобов'язанням перебіг позовної давності починається з моменту виконання основного зобов'язання, а переміна осіб в зобов'язанні не спричинює зміну терміну позовної давності (ч. 6 ст. 261, ст. 262 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява була подана ПрАТ «СК «АХА Страхування» до суду 16 червня 2014 року, що дає підстави суду вважати про те, що позивачем була пред'явлена вимога в межах строку позовної давності (а.с. 3). Тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, вимоги позивача, пред'явлені ПрАТ «СК «АХА Страхування», про стягнення 14 586,20 грн. є обґрунтованими, оскільки останнім доведено необхідність та обов'язковість стягнення вказаних коштів для відновлення його (страхової компанії) прав. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України та з врахуванням останніх, сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial