Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання зареєстрованого шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 23 липня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дві доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, між ними відсутні почуття взаємопорозуміння та поваги. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з липня 2014 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. До початку судового засідання позивачка звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутністю та розірвати шлюб. На позовних вимогах наполягає, вказавши в заяві, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спору про майно подружжя та місце проживання дитини не має, проти надання судом строку для примирення позивачка категорично заперечує. Відповідач до початку судового засідання надав письмову заяву, в якій просив вищевказану справу розглянути за його відсутності, з позовними вимогами позивача згодний у повному обсязі та просив розірвати шлюб, заперечуючи проти надання строку для примирення. Підтвердив фактичне припинення шлюбних відносин з липня 2014 р. та відсутність спорів про майно і місце проживання дітей. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2011 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 906, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 23.07.2011 р. (арк.спр.4). Сторони по справі є батьками малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (арк.спр.5-6). Шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2014 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. На час розгляду справи діти мешкають з позивачкою. Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, сторони проживають окремо один від одного та категорично заперечують проти надання зазначеного терміну. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст.24 ч.1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до відділу ДРАЦС Подільського РУЮ м.Києва для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому запису про шлюб від 23.07.2011 р. № 906, складеному відділом РАЦС Святошинського РУЮ у м.Києві. На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 24, 105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved