Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 014/0138/82/0243755, відповідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 19 088,29 гривень з процентною ставкою 49,9 % процентів річних, строком на 24 місяці. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. 03.05.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «ОКСІ БАНК» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/58-F, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/0138/82/0243755. В свою чергу, 10.05.2018 року між ПАТ «ОКСІ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги № 1, в тому числі й права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 04 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; кількість сторін та інших учасників справи (ч. 2 ст. 274 ЦПК України). При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено,що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 014/0138/82/0243755, відповідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 19 088,29 гривень з процентною ставкою 49,9 % процентів річних, строком на 24 місяці. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. 03.05.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «ОКСІ БАНК» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/58-F, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/0138/82/0243755. 10.05.2018 року між ПАТ «ОКСІ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги № 1, в тому числі й права вимоги до відповідача [PERSON] , за кредитним договором № 014/0138/82/0243755. Як зазначає у своїй позовній заяві позивач, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 014/0138/82/0243755 від 01 березня 2017 року заборгованість за ним склала 18 188,53 грн., яка складається з наступного: 12 645,06 грн., - суми заборгованості за основною сумою боргу; 2 324,09 грн., - суми заборгованості за відсотками (включаючи нараховані); 3 219,38 грн., - суми заборгованості за пенею. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору, чим порушив право позивача на кошти за кредитним договором та суд вважає, що виниклі спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд вважає встановленим, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/0138/82/0243755 від 01 березня 2017 року заборгованість за ним склала 18 188,53 грн., яка складається з наступного: 12 645,06 грн., - суми заборгованості за основною сумою боргу; 2 324,09 грн., - суми заборгованості за відсотками (включаючи нараховані); 3 219,38 грн., - суми заборгованості за пенею. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved