Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У січні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Управління держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області, Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: Головне управління держгеокадастру у м. Києві, Київська міська Рада про визнання державного акту про право власності на земельну ділянку недійсним та усунення порушень прав власника. Позивач вказує, що відповідно до рішення Київської міської ради за № 327/5139 від 02.12.2010р. їй було надано у приватну власність із земель відведених в постійне користування садовому товариству «Святище» земельна ділянка, площею 0,0600га. для ведення колективного садівництва розташована в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. На підставі даного рішення на ім'я позивача було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.11.2011р., який був внесений до державного реєстру за вищезазначеним кадастровим номером органом державної реєстрації 10.11.2011р. Як зазначає позивач, на даній земельній ділянці нічого не будувалося і будівлі відсутні, проте відповідно до визначених розмірів та межових знаків нею була встановлена огорожа, яка в подальшому була зруйнована невідомими особами. В процесі з'ясування обставин руйнування огорожі, в липні 2015р. позивачу стало відомо, що про своє право на належну їй земельну ділянку заявив незнайомий їй чоловік, який назвався власником суміжної земельної ділянки, площею 0,12га. При цьому він на підтвердження свого права на земельну ділянку та встановлення його особи ніяких документів не надав і не повідомив. Звернувшись до даних публічної кадастрової карти України ДП «Центру державного земельного кадастру» позивачу стало відомо, що на належну їй земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] повністю накладається ділянка сусіда, площею 0,12 га. кадастровий номер [NUMBER], а також частково накладається земельна ділянка іншого сусіда кадастровий номер [NUMBER]. Управління Держгеокадастру у Бориспільскому районі Київської області своїм листом від 01.12.2015р. повідомило, що через існуючу помилку в індексно-кадастрових картах, а саме кадастровий квартал «[NUMBER]» Гнідинська сільська рада Бориспільського району Київської області знаходиться за межами дії повноважень Державного кадастрового реєстратора Бориспільського району Київської області, а тому немає можливості сформувати витяги з Державного земельного кадастру на запитувані земельні ділянки, а тому була надана роздруківка із Національної кадастрової системи та копії державних актів на право власності на запитувані земельні ділянки. Відповідно до копій вищезазначених документів земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], площею 0,1200 га. була передана у приватну власність відповідачу [PERSON] для ведення індивідуального садівництва на підставі розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської обл. за № 3351 від 03.11.2009р. та виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.11.2009р. Інша земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], площею 0,1200 га. була передана у приватну власність відповідачу [PERSON] для ведення індивідуального садівництва на підставі розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської обл. за № 3351 від 03.11.2009р. та виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.11.2009р. Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, що на належну позивачу земельну ділянку, площею 0,0600 га кадастровий номер [NUMBER] повністю накладається земельна ділянка відповідача [PERSON], площею 0,12 га. кадастровий номер [NUMBER], а також частково накладається земельна ділянка відповідача [PERSON], площею 0,1200 га. кадастровий номер [NUMBER], позивач вважає своє право на земельну ділянку оспорюваним, а тому просить суд: визнати протиправним та скасувати розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 03.11.2009р. №3351 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки, розташованих на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області для ведення і індивідуального садівництва громадянам [PERSON] та [PERSON], площею 0,1200 га кожному. Визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки розташовані на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області серії [NUMBER] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], площею 0.1200 га для ведення індивідуального садівництва виданого на ім'я [PERSON] та серії [NUMBER] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], площею 0.1200 га для ведення індивідуального садівництва виданого на ім'я [PERSON]. Позивач надала до суду заяву про заочний розгляд справи, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача Управління держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області в письмових запереченнях наданих до суду (а.с. 60-61) зазначив, що відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до державного земельного кадастру присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Державний класифікатор об'єктів адміністративно-територіального устрою України (КОАТУУ) є складовою частиною єдиної системи класифікації і кодування техніко-економічної та соціальної інформації (ДСК ТЕСІ). Відповідно, КОАТУУ [NUMBER], який є складовою частиною кадастрового номеру земельної ділянки [PERSON] взагалі не відноситься до Бориспільського району Київської області. Даний КОАТУУ відноситься до м. Києва. В той же час, згідно державного акту [PERSON] отримала державний акт на підставі рішення Київської міської ради від 02.12.2010 року, а зміна меж міста Києва відбулася лише у 2013 році, оскільки, рішенням Київської міської ради від 28.02.13 №62/9119 було погоджено проект землеустрою щодо встановлення та зміни меж міста Києва, розроблений комунальним підприємством «Київський інститут земельних відносин». Тобто, фактично вищевказану спірну земельну ділянку було віднесено до міста Києва лише у 2013 році, до вказаного періоду землі відносились до Бориспільського району, а саме до території Гнідинської сільської ради. Таким чином, з урахуванням того, що на час передачі у власність земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] знаходились на території Бориспільського району, то і повноваження щодо розпорядження ними були наявні на той час лише у Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, а Київська міська рада таких повноважень не мала. Крім того, на запит суду зазначив, що наявність проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення громадянам [PERSON] та [PERSON] для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району в архіві Управління не виявлено. За викладених обставин, представник відповідача просить відмовити у задоволенні прозову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судові засідання повторно не з`явлись, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку, за місцем реєстрації, вказаної за даними адресно-довідкового підрозділу ГУ/ДМС в м. Києві (а.с. 80, 118), заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Представник відповідача Бориспільської районної державної адміністрації Київської області до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, письмових заперечень на позов не надав. Представник третьої особи Головного управління держгеокадастру у м. Києві надав до суду письмові пояснення (а.с. 19-20) в яких зазначив, що відповідно до рішення Київської міської ради від 25.12.2012 № 715/8999, у зв'язку з припиненням повноважень виконавчого органу Київської міської ради з ведення Державного земельного кадастру у місті Києві та з метою забезпечення його ведення центральним органом з питань земельних ресурсів і його територіальним органом у місті Києві до Державного агентства земельних ресурсів України передано інформацію про земельні ділянки в межах міста Києва, зареєстровані Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) до 01.01.2013 в електронному вигляді у форматі обмінного файлу уніфікованої форми. Згідно з переданою інформацією Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) зареєстровано наступні земельні ділянки: з кадастровим номером [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], площа - 0.0600 га, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби та перебуває у власності за гр. [PERSON]. З кадастровим номером [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], площа- 20.3022 га, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення та перебуває у власності Київської міської ради. Отже, відповідно до даних Державного земельного кадастру, вищезазначені земельні ділянки знаходяться на території міста Києва. Крім того, проінформовано, що Рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 № 62/9119 погоджено проект землеустрою щодо встановлення та зміни міста Києва, який розроблено КП «Київський інститут земельних відносин». Станом на 04.02.2016 межі міста Києва не встановлені. Представник третьої особи Київської міської Ради надав до суду письмові пояснення (а.с. 56-58) в яких зазначив, що рішенням Київської міської ради від 02.12.2010 № 357/5139 позивачу у приватну власність надано земельну ділянку площею 0,06 га по [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]). Разом з тим, земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення та перебуває у власності Київської міської ради. Суд вивчивши заяву позивача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів та задовольнити позовні вимоги. Як встановлено судом, позивач була прийнята 02.04.2006, членом садівничого товариства «Святище», де для ведення колективного садівництва за нею була закріплена земельна ділянка [ADDRESS], про що свідчить книжка члена садівничого товариства. За нею була закріплена саме спірна земельна ділянка із числа земель відведених садовому товариству «Святище» розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 11.12.1995р. №306 «Про надання Головному управлінню капітального будівництва Київської міської державної адміністрації земельних ділянок під забудову другої черги житлового масиву «Осокорки», право постійного користування якими посвідчено державним актом на право постійного користування землею від 18.02.1997р. № 90-4-00011. В 2010 році позивачка приватизувала спірну земельну ділянку в складі члена садівничого товариства «Святище» і знову ж таки із числа земель, які були надані у постійне користування саме садовому товариству членом якого вона являлася. Зокрема, рішенням Київської міської ради за №327/5139 від 02.12.2010р. їй була передана у приватну власність із земель відведених в постійне користування садовому товариству «Святище» земельна ділянка, площею 0,0600 га. для ведення колективного садівництва розташована в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. На підставі даного рішення було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.11.2011р., який був внесений до державного реєстру за вищезазначеним кадастровим номером органом державної реєстрації 10.11.2011р. За даними публічної кадастрової карти України ДП «Центру державного земельного кадастру» на належну позивачці земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] повністю накладається ділянка сусіда, площею 0,12 га. кадастровий номер [NUMBER], а також частково накладається земельна ділянка іншого сусіда кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до наданих Управлінням Держгеокадастру у Бориспільському районі копій державних актів на право власності на землю, земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER]. площею 0,1200 га. була передана у приватну власність відповідачу [PERSON] для ведення індивідуального садівництва на підставі розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської обл. за № 3351 від 03.11.2009р. та виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.11.2009р. Інша земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], площею 0,1200 га. була передана у приватну власність відповідачу [PERSON] для ведення індивідуального садівництва на підставі розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської обл. за № 3351 від 03.11.2009 та виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.11.2009 р. Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, що на належну позивачці земельну ділянку, площею 0,0600га кадастровий номер [NUMBER] повністю накладається земельна ділянка відповідача [PERSON], площею 0,12 га. кадастровий номер [NUMBER], а також частково накладається земельна ділянка відповідача [PERSON], площею 0,1200 га. кадастровий номер [NUMBER] вона вважає своє право на земельну ділянку оспорюваним, а тому вимушена звернутися до суду за захистом. Як вбачається із наданих Управлінням Держгеокадастру у Бориспільському районі копій державних актів на право власності на земельну ділянку, відповідачі [PERSON] та [PERSON] приватизували спірні земельні ділянки на підставі розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 03.11.2009р. із числа земель на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. Проте позивачка з таким рішенням непогодилася, оскільки земельні ділянки, які були передані у власність відповідачів не входять до складу земель Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. Зазначені доводи підтверджуються наступним. Про невходження належної позивачу земельної ділянки до складу земель Гнідинської сільської ради і навпаки про входження спірної земельної ділянки до складу земель Київської міської ради слугують дані публічної кадастрової карти України ДП «Центру державного земельного кадастру» з якої вбачається, що лінія розмежування земель Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області та земель Київської міської ради проходить за межами належної позивачці на праві власності земельної ділянки із кадастровим номером [NUMBER], а також те, що належна їй земельна ділянка розташована в межах земельної ділянки, площею 20,3022 га. із кадастровим номером [NUMBER], яка відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права перебуває у комунальній власності Київської міської ради та розташована за адресою [ADDRESS]. Крім того, за даними публічної кадастрової карти України кадастровий квартал [NUMBER] в межах якого знаходяться зареєстровані за відповідачами земельні ділянки входить до складу земель Київської міської ради. Про невходження земель даного кадастрового кварталу до земель Гнідинської сільської ради свідчить і лист Управління Держгеокадастру у Бориспільскому районі Київської області від 01.12.2015р. в якому суд повідомляється про існуючу в індексно-кадастрових картах помилку, а саме, що кадастровий квартал «[NUMBER]» Гнідинська сільська рада Бориспільського району Київської області знаходиться за межами дії повноважень Державного кадастрового реєстратора Бориспільського район Київської області. Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Відповідно до статті 125 ЗК України (далі - земельний кодекс України) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України (в редакції на час отримання земельної ділянки позивачем) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України). Статтею 393 ЦК України передбачено, що власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади або органом місцевого самоврядування, має права вимагати відновлення того становища, яке існувало до видужання цього акта. За положеннями глави 16 ЦК України правочин може бути визнано недійсним з підстав визначених законом. У випадку визнання недійсним правочину може бути визнано недійсними і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області за таких обставин було прийнято рішення про передачу у власність відповідачів [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок, які не входять до складу земель ні територіальної громади Гнідинської сільської ради, ні взагалі до складу земель Бориспільського району Київської області з порушенням повноважень, зокрема ст. 17 ЗК України, а отже таке рішення є протиправним і підлягає скасуванню. Крім того визнанню недійсними підлягають також і виготовлені та видані на підставі зазначеного рішення державні акти про право власності на земельні ділянки. За викладених обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Управління держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області, Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: Головне управління держгеокадастру у м. Києві, Київська міська Рада про визнання державного акту про право власності на земельну ділянку недійсним та усунення порушень прав власника є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів судові витрати, на загальну суму 1102,40 грн. (1102.40/4=275,60 з кожного відповідача).

Outcome: approved