Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно; третя особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора, в якій позивач просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після померлого [PERSON] та померлої [PERSON] , на 11/12 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,1 кв.м., житловою 26,8 кв.м., що складається з господарських споруд: сарай Б, погріб б, сарай б1, вбиральня б2, огорожа № 6, ворота огорожі № 2, огорожа № 3, водопровід № 4, вимощення № 5. В обґрунтування вимог позивач вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . [INFO] - померла мати позивача [PERSON] 23.07.2019 року до Першої полтавської нотаріальної контори від імені [PERSON] О.Г. через представника по довіреності надійшло звернення щодо оформлення спадкових справ за заповітом на ім`я [PERSON] після померлого батька [PERSON] та після померлої матері [PERSON] на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.07.2019 року №1354/02-31, відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом, зазначено, що спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] заведена 27 лютого 2008 року в Першій полтавській державній нотаріальній конторі за №127/2008 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, зареєстрованої в книзі обліку та реєстрації спадкових справ Першої полтавської державної нотаріальної контори 27.02.2008 року за порядковим №247. Спадкоємцем за заповітом, посвідченим Новоселівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 20 лютого 2001 року, зареєстрованого у реєстрі за № 23 на спадкове майно, а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, є дочка спадкодавця [PERSON] . Згідно довідки, виданої ЖЕО № 4 від 24.11.2011, разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини були зареєстровані: донька - [PERSON] , дружина - [PERSON] , (яка має право на обов`язкову частку в порядку ст.ст. 1241, 1268 Цивільного кодексу України), син - [PERSON] (при цьому в матеріалах спадкової справи відсутні документи щодо наявності у нього права на обов`язкову частку в порядку ст. 1241 Цивільного кодексу України), [PERSON] , [PERSON] . Від інших осіб заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходили. Спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] згідно архівних даних Першої полтавської державної нотаріальної контори не заводилась. Згідно довідки, виданої ЖЕО № 2 від 25.04.2019 року, разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини були зареєстровані: донька - [PERSON] , син - [PERSON] , [PERSON] . Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем не надано документи, що посвідчують право власності спадкодавця на заявлене спадкове майно, а саме - Акт про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затверджений рішенням виконкому Полтавської міської ради депутатів трудящих від 23.05.1968 року за №293. В результаті чого, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку заявленого спадкового майна яке належало померлому [INFO] батькові [PERSON] , та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку заявленого спадкового майна яке належало померлому [INFO] батькові [PERSON] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , (яка має право на обов`язкову частку в порядку ст.ст. 1241, 1268 Цивільного кодексу України, яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, в зв`язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. При житті [PERSON] склав заповіт, посвідчений Новоселівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 20 лютого 2001 року, зареєстрованого у реєстрі за №23 на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, на [PERSON] . Однак, його дружина [PERSON] мала право на обов`язкову частку (в порядку ст.ст. 1241, 1268 Цивільного кодексу України), а саме 1/6 частину житлового будинку, свідоцтво про право на спадщину при житті вона не отримала. Після смерті [PERSON] спадкова справа щодо майна померлої, згідно архівних даних Першої полтавської державної нотаріальної контори, не заводилась. На момент смерті батьків позивач проживала та була зареєстрована за місцем відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, шляхом додавання належних часток позивачу, можна зробити висновок, що [PERSON] має право на 11/12 (5/6 це 10/12 + 1/12 = 11/12) частки житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 27.09.2019 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні. 25.10.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Кулішов В.П. в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, не подав відзив на позов, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду. Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 130 ЦПК України. Представник третьої особи Першої полтавської державної нотаріальної контори до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 20 свідоцтво про смерть). За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача [PERSON] (а.с. 12- копія заповіту). Згідно довідки, виданої ЖЕО № 4 від 24.11.2011 року, разом зі [PERSON] на момент відкриття спадщини були зареєстровані: донька - [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . ( а.с. 13 довідка). [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 19 свідоцтво про смерть). До Першої полтавської державної нотаріальної контори Кулішов В.П., що діяв від імені та в інтересах [PERSON] , подав заяву про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не видано, 23.07.2019 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлене спадкове майно, а також не подано документів щодо встановленого розміру спадкового майна та складу спадкоємців (а.с.26). Згідно\~з ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1217\~та ст.1218 ЦК України). Відповідно до вимог\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 вказаної статті спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття. Частиною 1\~ст.1297 Цивільного кодексу України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на нерухоме майно. У встановлений законом строк позивач подала заяву до Першої полтавської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом було відмовлено. Як слідує із зазначених обставин, інших заяв про прийняття спадщини, чи про відмову від прийняття спадщини, у спадковій справі немає. Інших осіб, окрім позивача, які вважаються в порядку ч.3., ч.4 ст.1268 ЦК України\~такими, що прийняли спадщину, немає. В контексті звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, суд зазначає наступне. Стаття 321\~ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319\~цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved