Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У серпні 2020 р. Комунальне некомерційне підприємство «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів в розмірі ј частини доходу, мотивуючи тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2020 року малолітній [PERSON] був усиновлений [PERSON] зі зміною прізвища, імені та по батькові на « [PERSON] », [PERSON] було записано матір`ю дитини. [INFO] [PERSON] привезла усиновлену дитину до КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» з метою залишити малолітнього в закладі, пояснивши це тим, що дитина вередлива та вона не може з ним справитись, в зв`язку з чим було складено акт про підкинуту чи знайдену дитину та малолітнього [PERSON] було влаштовано до КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради». 28.05.2020 року [PERSON] написала заяву на ім`я начальника служби у справах дітей Одеської міської ради про те, що вона не має наміру повертати дитину та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. З часу влаштування дитини до державного закладу [PERSON] жодного разу не звернулася ні до КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради», ні до служби у справах дітей Одеської міської ради з приводу повернення дитини, жодного разу дитину не відвідала, не поцікавилась її долею та станом здоров`я. Представник позивача подала до суду заяву відповідно до якій уточнила вимоги щодо стягнення аліментів, а саме, просила стягнути з відповідача 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, завірену нотаріально, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Представник відповідача подав заяву, згідно якій відповідач не проти стягнення аліментів в розмірі, що уточнено. Треті особи про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 30.04.2020 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.4). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Разом з тим, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується наступними доказами: актом органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 18.04.2020 року, згідно якому знайдено дитину відповідача [PERSON] - [PERSON] в [ADDRESS] , зі слів начальника служби у справах дітей дитину залишила усиновлювач [PERSON] , дитина доставлена до дитячого відділення міської лікарні (а.с.13); актом прийому дитини у будинок дитини від 30.04.2020 року, відповідно до якого неповнолітнього [PERSON] було влаштовано до Комунального некомерційного підприємства «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» (а.с.15); заявою [PERSON] від 28.05.2020 року, відповідно до якій вона не має наміру повертати дитину, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с.16); актом про результати відвідування та піклування дитиною № 02/06-36 від 03.08.2020 року, згідно з яким відповідач дитину жодного разу не відвідувала, не цікавилась її долею ні в усній, ні в письмовій формі, самоусунулась від виховання та утримання дитини (а.с.17). Відповідно до ст.164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим, таким, що відповідає нормам діючого законодавства та найвищим інтересам неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується нормами ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved