Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано 17.07.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 43. Подружнє життя не склалось, вважає неможливим подальше сумісне життя та збереження сім`ї. Позивач в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17.07.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 43 (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеpiали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на якi посилається позивач, являються поважними, між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про розподіл судових витрат на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved