Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

У серпні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» (далі ПАТ «Страхова Група «ТАС») звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просили стягнути сумму страхового відшкодування в розмірі 73000грн. та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2102грн. Свої вимоги мотивували тим, що 10.06.2018 року між ПАТ «Страхова Група «ТАС» та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ7200507, забезпечений транспорт Тойота д/н [NUMBER] . 08.08.2018 року о 13 годині 18 хвилин водій [PERSON] , на автодорозі «Одеса-Кучурган» 31км+100м, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21061» реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом, який рухався у зустрічному напрямку «MERCEDES -BEENZ» реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області у справі № 511/2138/18 (провадження 3/511/919/18 від 22.11.2018 року) [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Крім того, [PERSON] , 08.08.2018 року о 13 год.18 хв., на а/д Одеса-Кучурган 31 км.+100м., керував автомобілем ВАЗ 21061, д/з [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, згідно результатів токсикологічного дослідження № 2864 виявлено етанол в крові 2,78 ‰, чим порушив п.п.2.9а ПДР. Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області у справі № 511/2139/18 (провадження 3/511/920/18 від 26.10.2018 року ) [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 10200грн, без позбавлення права керування транспортними засобами. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/7200507 від 10.06.2018 року, на підставі звіту № 1581-08-18 від 13.11.2018 року, страхового акту № 806В/21/2019 від 10.01.2019 року, заяви про страхове відшкодування від 18.12.2018 року та зібраних документів, позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 73000грн. Позивач просив на підставі ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-15 від 01.07.2004 року стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування шкоди 73000 грн, так як у страхової компаній виникло право на регрес, виходячи з того, що відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду у стані алкогольного сп`яніння. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.08.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.10.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. (а.с.57) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась відповідачу разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про невручення відповідачу повідомлення, позовної заяви та доданих до неї документів, в зв`язку з відсутністю відповідача за адресою реєстрації. ( а.с.53, 56,59) Судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 08.08.2018 року о 13 годині 18 хвилин водій [PERSON] , на автодорозі «Одеса-Кучурган» 31км+100м, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21061» реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом, який рухався у зустрічному напрямку «MERCEDES -BEENZ» реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області у справі № 511/2138/18 (провадження 3/511/919/18) від 22.11.2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.(а.с.6-7) Крім того, [PERSON] , 08.08.2018 року о 13 год.18 хв., на а/д Одеса-Кучурган 31 км.+100м., керував автомобілем ВАЗ 21061, д/з [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, згідно результатів токсикологічного дослідження № 2864 виявлено етанол в крові 2,78 ‰, чим порушив п.п.2.9а ПДР. Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області у справі № 511/2139/18 (провадження 3/511/920/18 від 26.10.2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 10200грн, без позбавлення права керування транспортними засобами.( а.с.8) Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода підлягає відшкодуванню в повному об`ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина даної особи. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. 10.06.2018 року [PERSON] застрахував належний йому а/м ВАЗ 210612 д/н [NUMBER] в ПАТ «Страхова Група «ТАС» та йому було видано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ/7200507. Термін дії полісу до 15.06.2019 року. Згідно Полісу страхова сума шкоди, заподіяна майну складає 100000,00 грн. (а.с.45) Протоколом огляду транспортного засобу від 17.08.2018 року, був оглянутий транспортний засіб «MERCEDES -BEENZ» реєстраційний номер [NUMBER] , встановлені механічні пошкодження отримані в результаті ДТП. (а.с.25-26) Відповідно до звіту ФОП [PERSON] № 1581-08-18 від 13 листопада 2018 року з фотофіксацією, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «MERCEDES -BEENZ», д/н [NUMBER] , ( з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу ) становить 141007,34грн. ( а.с. 12-24) ПАТ «Страхова Група «ТАС» визнала подію, що мала місце 22.11.2018 року із застрахованим автомобілем «ВАЗ-21061» реєстраційний номер [NUMBER] , страховим випадком. [PERSON] 18.12.2018 року звернувся до ПАТ «Страхова Група «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 31) Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту № 806В/21/2019 від.10.01.2019 року розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 73000грн. (а.с.10) Згідно страхового акту № 806В/21/2019 від.10.01.2019 року до ПАТ «Страхова Група «ТАС» здійснило страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 73000грн. ( а.с.9), що також підтверджується копією платіжного доручення №118315 від 11.01.2019 року. (а.с.11) Тобто ПАТ «Страхова Група «ТАС» відшкодувала розмір матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] водієм [PERSON] . Позивач просить відшкодувати з відповідача виплачену суму страхового відшкодування на підставі ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, так як у них виникло право регресу до водія [PERSON] . Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. За ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із підпункту а) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-15 від 01.07.2004 року, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На теперішній час доказів того, що в добровільному порядку відповідачем компенсовано витрати ТДВ «Експрес Страхування» суду не подано. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2102,00 грн судового збору. На підставі ст. 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved