Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з цим позовом, посилаючись на те, що у 1963 році їх батькові, [PERSON] була виділена земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] для побудови житлового будинку. У 1964 році [PERSON] за власні гроші збудував на вищезазначеній земельній ділянці житловий будинок. У 1965 році спадкодавець [PERSON] разом з матір'ю позивачів зареєстрували шлюб. За час проживання у спірному будинку, спадкодавець [PERSON] не зареєстрував право власності на нього у бюро технічної інвентаризації. У 1965 році вулицю [INFO] було перейменовано на [PERSON], а у 2015 році на [INFO] Нумерація спірного будинку була змінено з [NUMBER] на [NUMBER] [INFO] року помер [PERSON] [INFO] року померла [PERSON], яка була дружиною спадкодавця. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається, зокрема з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці. Позивачі є спадкоємцями майна [PERSON] за заповітом. Позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за цією адресою було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на це спадкове майно. Позивачі зазначають, що за вищезазначених обставин за ними має бути визнано право власності на спірний житловий будинок. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали за обставин зазначених у ньому, попросили позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Представник Долинської міської ради Кіровоградської області [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] року у м. Долинській Долинського району Кіровоградської області помер [PERSON] (а. с. 27). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна [PERSON] за заповітом, що 1 березня 2002 року посвідчений Маловодянською сільською радою Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований у реєстрі за № 23 (а. с. 57). З матеріалів спадкової справи приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] видно, що 21 липня 2014 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] та цього ж дня з такою ж заявою звернувся [PERSON] 21 липня 2016 року позивачам [PERSON] та [PERSON] вищезазначеним приватним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0588 га (присадибна земельна ділянка) за адресою: [ADDRESS]. Дружина спадкодавця [PERSON], [PERSON] померла [INFO] року (а. с. 28). Таким чином, можливо стверджувати, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями майна [PERSON], які прийняли спадщину. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на це спадкове майно (а. с. 35). З матеріалів справи видно, що рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради народних депутатів трудящих Кіровоградської області від 27 лютого 1963 року № 22 наділено [PERSON] земельну ділянку площею 600 кв. м для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). Згідно договору укладеного 27 березня 1963 року між виконавчим комітетом Долинської міської ради народних депутатів та [PERSON], останньому надано у безстрокове користування земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] площею 600 кв. м згідно плану земельної ділянки. Цей договір посвідчено державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, реєстр № 624 (а. с. 6-7). За змістом п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року) документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Таким чином, технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудований до 5 серпня 1992 року визнавався правовстановлюючим документом на об'єкт нерухомості. Згідно архівної довідки обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» № 50 від 12 березня 2016 року, не зареєстровано право власності на будинок за адресою: [ADDRESS]. З технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] видно, що житловий будинок побудований у 1964 році (а. с. 36-40). Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] єдині спадкоємці спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за заповітом, які прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], відповідно набули права на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що належало спадкодавцю. На підставі викладеного,

Outcome: approved