Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 листопада 2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 6515,89 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач свої зобовязання не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 21 грудня 2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість 13775,72 грн., яку позивач просить стягнути з неї. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09 листопада 2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 6515,89 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-9). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими «Тарифами банку», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач умови Договору не виконав і відповідно до Розрахунку заборгованості за договором станом на 21 грудня 2015 року заборгував позивачу суму у розмірі 13775,72 грн., яка складається з наступного: -6348,47 грн. заборгованість за кредитом; -1971,75 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -3808,95 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -1646,55 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Враховуючи те, що Відповідач не виконав умов Договору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому позов про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 13775,72 грн. задовольняється у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1378,00 грн. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved