Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просила визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 258 в будинку №18 по проспекту Миру у м. Полтаві. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Житлово експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] та зареєстрована і проживає у ній з 11.05.1993 року. У вказаній квартирі також, зареєстрований з 11.05.19993 року чолові позивачки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивачкою вказувалось про те, що в звязку з сімейними негараздами [PERSON] фактично не проживає в даній квартирі з лютого 2016 року, участі у сплаті комунальних послуг не приймає. При цьому, як вказувалось в позові позивачем, реєстрація відповідача у даній квартирі тягне за собою додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, які змушена нести позивач. Згідно довідки від 1231 року у квартирі № 258, що у м. Полтава по проспекту Миру, 18 зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що з лютого 2016 року відповідач [PERSON] не проживає у квартирі № 258 будинку по проспекту Миру, 18 у м. Полтава, що підтверджується Актом - підтвердженням з поясненнями сусідів, які засвідчені начальником КП «ЖЕО№2» Полтавської міської ради (а.с.6). Поряд з цим, ч.1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Поряд з цим, статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів сімї. Таким чином, наведені вище обставини підтверджують той факт, що [PERSON] у квартирі № 258, що у м. Полтава по проспекту Миру, 18 не проживає з лютого 2016 року та при цьому не несе будь-яких витрат по оплаті комунальних послуг за проживання у даному житлі, тому за таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved