Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У січні 2016 року публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з вказаним позовом щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.11.2013 року, яка утворилася станом на 26.11.2015 року у розмірі 15 тис. 605 грн 03 коп. та стягнення судових витрат 1378 грн (а.с. 3-4). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача, на заочне рішення позивач згоден. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають із підстав, установлених ст. 11 ЦК України, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є відповідальність за порушення виконання договору банківського кредитного договору без номеру від 2 грудня 2010 року. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Як встановлено ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи встановлено, що 07.11.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (Кредитор), з одної сторони, та [PERSON] (Позичальник), з другої сторони, було укладено кредитний договір без номеру, за умовами якого Кредитор видав Позичальнику кредит у розмірі 2 тис. 800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30,00% процентів річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7-38). Відповідач частково сплачувала кредит та припинила виконання своїх зобов'язань. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 26.11.2015 року складає розмір 15 тис. 605 грн 03 коп., яка складається з: - 2798,11 грн заборгованість за кредитом; - 9441,44 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2146,19 грн заборгованість за пенею та комісією; - 500 грн штраф (фіксована частина); - 719,29 грн штраф (процентна ставка). Розмір заборгованості, який надав позивач в своїх розрахунках до позовної заяви, сумнівів щодо його правильності не викликає та відповідачем не спростований (а.с. 5-6). Таким чином позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір в сумі 1378 грн 00 коп., який підтверджується документально, стягується з відповідача на рахунок позивача (а.с. 2).

Outcome: approved