Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

У своїй уточненій позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на квартиру №3, яка знаходиться у будинку №52 по вул. 22 Січня, смт Брошнів - [PERSON], Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 11 вересня 2015 року померла її мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належну їй квартиру №3, яка знаходиться у будинку № 52 по вул. 22 Січня, смт Брошнів-Осада. Все життя її мати [PERSON] проживала у власній кватирі, однак перед смертю переїхала проживати до неї у смт. Черняхів, Житомирської області. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Для оформлення спадщини вона звернулася до Першої Ржнятівської державної нотаріальної контори, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність документа про право власності на спадкове домоволодіння. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримує, а представник відповідача визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, визначеному ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У смт. Брошнів-Осада по вул. 22 Січня, 52 Рожнятівського району, Івано-Франківської області знаходиться квартира № 3, яка складається з кімнати, кухні, вбиральні, санвузла, коридору, вбудованої шафи, веранди та комори, що підтверджується копією технічного паспорта на квартиру, виданого приватним підприємцем [PERSON] (а. с. 26, 27). [PERSON] була постійною жителькою селища Брошнів-Осада, квартира [ADDRESS], в якій вона проживала і була зареєстрована, знаходилася у її власності (приватизована), що підтверджується довідкою № 1205, виданою Брошнів-Осадською селищною радою 08 липня 2016 року (а. с. 24). [PERSON] на день смерті проживала без реєстрації разом з позивачкою у смт. Черняхів, вул. Соборності (Постишева), 18, Черняхівського району, Житомирської області, остання доглядала за матірю та здійснила її поховання на кладовищі у смт. Черняхів, що підтверджується довідкою № 5749 від 04 серпня 2016 року, виданою Черняхівською селищною радою Черняхівського району, Житомирської області та копією свідоцтва про смерть (а. с. 23). [PERSON] була власником квартири № 3, яка знаходиться у будинку № 52 по вул. 22 Січня у смт. Брошнів-Осада на підставі свідоцтва про право власності від 22 жовтня 2006 року, виданого Брошнів-Осадаською селищною радою, що підтверджується копією приватизаційного платіжного доручення № 26 від 20 вересня 2006 року (а. с. 22) та інформаційною Довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а. с. 25). [PERSON] померла 11 вересня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 10). Померла доводилася матірю позивачки, що підтверджується копіями її свідоцтв про народження та про одруження (а. с. 8). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачкою письмові докази судом встановлено, що [PERSON] була власником спірного спадкового майна. Позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті спадкодавця, оскільки на час смерті матері проживала разом з нею. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, що підтверджується листом нотаріуса Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори № 718/02-14 від 13 липня 2016 року (а. с. 7). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивачка захистити не може, а тому право власності на спадкове майно за нею необхідно визнати за рішенням суду.

Outcome: approved