Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] бабусі [PERSON] на земельну частку (пай) у вигляді земельної ділянки, площею 3.6429 га з складовими у вигляді земельних ділянок площею 3.1036 га з кадастровим номером 5922380400:03:001:0029 та площею 0.5393 га з кадастровим номером 5922380400:03:001:0178 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Брамнцівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, що належала за життя [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №044395, виданого Краснопільською районною державною адміністрацією 13.05.2004р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за №0104629001. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є рідною онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай) із земель спільно-часткової (колективної) власності членів колишнього САПТЗТ ім. Паризької комуни на території Брамнцівської сільської ради Краснопімльського райомну Сумської області і 10.06.2004 року склала на ім`я позивачки заповіт на цю земельну ділянку, вказавши у заповіті «належний мені земельний пай заповідаю своїй внучці [PERSON] ». В подальшому спадкодавець отримала державний акт на право власності серії СМ №044395 від 13.05.2004р на цю земельну ділянку площею 3.6429 га з складовими у вигляді земельних ділянок площею 3.1036 га з кадастровим номером 5922380400:03:001:0029 та площею 0.5393 га з кадастровим номером 5922380400:03:001:0178 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Брамнцівської сільської ради Краснопільського району Сумської області. Позивач після смерті заповідача звернулась до приватного нотаріуса Краснопімльського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В. В. із заявою про прийняття спадщини. Була заведена спадкова справа №186/2019.Але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 10.06.2004 рокупозивач не може, оскільки постановою приватного нотаріуса Краснопімльського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з неможливістю встановити спадкове майно. Сторони в судове засідання не прибули, повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача - адвокат Нежевело В.В. позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнає повністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору з позовними вимогами згодна. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. [INFO] померла [PERSON] (ас.24). [PERSON] та [PERSON] є онуками померлої [PERSON] ( ас.11-14,20,22,23). За життя, [PERSON] працювала в САПТЗТ ім.Паризької комуни на території Брамнцівської сільської ради Краснопімльського райомну Сумської області, та після розпаду САПТЗТ ім.Паризької комуни, як колишній член колгоспу, стала власником земельної частки (паю) із земель спільно-часткової (колективної) власності членів колишнього САПТЗТ на території Брамнцівської сільської ради Краснопімльського райомну Сумської області. Розпорядженням голови Краснопімльської районної державної адміністрації від 8.04.2004р. №135 «Про затвердження зведеного списку громадян - власників земельних часток (паїв) колишнього САПТЗТ ім.Паризької комуни», яким затверджено зведений список громадян - власників земельних часток (паїв), на підставі чого сформовано Витяг з додатку до розпорядження голови райдержадміністрації від 8.04.2004р. №135, де [PERSON] включена під №382 з отриманням сертифікату серії СМ №00130 на право на земельну частку (пай) (а.с.15, 16) 15.04.2004р. Розпорядженням голови Краснопімльської районної державної адміністрації за №142 «Про затвердження технічної документації» затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) із земель спільно-часткової (колективної) власності членів колишнього САПТЗТ на території Брамнцівської сільської ради Краснопімльського райомну Сумської області. Одночасно вирішено видати громадянам - власникам земельних часток (паїв) державні акти на право приватної власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.17-18) На підставі даного розпорядження [PERSON] приватизовано земельну ділянку загальною площею 3.6429 га у межах згідно з планом на території Брамнцівської сільської ради Краснопімльського райомну Сумської області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з оформленням права власності на землю згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №044395 від 13.05.2004р. (а.с.26) Згідно плану меж земельної ділянки в одному державному акті на право власності на земельну ділянку серії СМ №044395 від 13.05.2004р. закріплено дві окремі земельні ділянки площею 3.1036 га за окремим кадастровим номером 5922380400:03:001:0029 та площею 0.5393 га за окремим кадастровим номером 5922380400:03:001:0178, що разом складають єдину набуту у власність ділянку згідно державного акту серії СМ №044395 від 13.05.2004р. площею 3.6429 га. Крім того, [PERSON] за життя набула у власність (успадкувала) після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] земельну ділянку площею 3.6194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Бранцівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, та отримала Державні акти на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ №904049 та ЯЛ №904050 від 15.07.2011р (а.с.93-95, 98) Заповітом, посвідченим секретарем виконкому Бранцівської сільської ради 10 червня 2004 року [PERSON] заповіла належний їй земельний пай своїй онукі [PERSON] (а.с.29). Згідно заповітів від 08.01.2009 року [PERSON] заповідала належний їй будинок з земельною ділянкою, та вклади в Мезенівській філії Краснопільського відділення ощадбанк №3239 [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с.30-32). За заповітом від 05.12.2013 року [PERSON] заповідала належну їй земельну ділянку площею 3.6194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Бранцівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, яка належала їй на підставі Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ №904049 та ЯЛ №904050, виданих Краснопільською районною державною адміністрацією 15 липня 2011 року та зареєстрованих в книзі записів реєстрації державних актів за №592238041000382 та за №592238041000381 [PERSON] ( а.с.33-35) Відповідно до довідки Бранцівської сільської ради № 228-02-31 від 22.05.2019 року [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована та проживала в селі Барилівка Краснопільського району Сумської області, сама. Заповіти виконавчим комітетом Бранцівської сільської ради посвідчувались за реєстровим номером № 37 від 10.06.2004 року, №2 та № 3 від 08.01.2010 та № 179 від 05.12.2013 року. Заповіти виконавчим комітетом не змінювались, не доповнювались та не відмінялись ( а.с.124). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, і на майно зазначене в заповіті від 10 червня 2004 року.Друга онука [PERSON] отримала спадщину, нотаріально оформила земельні ділянки зазначені в державних актах серії ЯЛ №904049 та ЯЛ №904050 та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом №179 від 05.12.2013 року (ас.128-139) [PERSON] є спадкоємицею на майно померлої [PERSON] за заповітом від 10 червня 2004 року. Позивач спадщину прийняла шляхом звернення в шестимісячний строк до державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини (а.с.40-42) Постановою приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. 22 липня 2019 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] її баби [PERSON] на земельну ділянку, у зв`язку з неможливістю встановлення спадкового майна згідно заповіту посвідченого 10.06.2004р. за Р.№ 37 Бранцівською сільською радою Краснопільського району Сумської області ( а.с.39) У відповідності із положеннями статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес шляхом визнання права та правочину недійсним. Згідно ст. 1216 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків / спадщини/ від фізичної особи , яка померла / спадкодавця/, до інших осіб / спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст.1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ч.2 ст. 373 Цивільного Кодексу України передбачено , що право власності на землю / земельні ділянки / набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Земельна частка (пай) умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Відповідно до Указів Президента України від 10 листопада 1994 року Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва та від 8 серпня 1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянину державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Таким чином земельна частка (пай) є передумовою отримання земельної ділянки в натурі, тобто це різні предмети правових відносин. Із державного акту на земельну ділянку серії СМ № 044395 вбачається, що він був виданий на ім`я [PERSON] [INFO] . Тобто на час складання заповіту вона реалізувала своє земельне право і отримала у власність в натурі земельну ділянку, площею 3,6429 га., тобто на момент оформлення заповіту вона вже мала у власності земельну ділянку, але помилково зазначила в заповіті земельний пай. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що на час складання заповіту у спадкодавиці не існувало земельної частки (паю), а була земельна ділянка, виділена в натурі і саме вона входить до складу спадщини після її смерті при спадкуванні за заповітом, складеним 10 червня 2004 року року на користь [PERSON] , а тому в порядку спадкування повинна відійти їй як спадкоємиці за заповітом. Також на момент складання заповіту 10.06.2004 року [PERSON] не мала у власності інших земельних ділянок, оскільки спадщину (земельну ділянку площею 3, 6194 га) після смерті свого чоловіка отримала лише у 2011 році, і 5.12.2013 року заповіла її іншій онуці [PERSON] . Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивачка не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом. Судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved