Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 26 березня 2013 року було укладено Договір про відкриття карткового рахунку та випуск кредитної картки № VC32882, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу право на відкриття та обслуговування картрахунку та здійснення операцій за платіжною картою Позичальника. Розмір ліміту кредитування - 1000,00 грн., з процентною ставкою у розмірі - 36% річних. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, а відповідач в свою чергу свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем, яка станом на 31.03.2016р. становить в загальному розмірі 10091,94 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 4773,95 грн.; заборгованість за відсотками - 3584,16 грн. та штрафу у розмірі 1733,83 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про відкриття карткового рахунку та випуск кредитної картки № VC32882 від 26.03.2013 року в сумі 10091,94 грн. та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про відкриття карткового рахунку та випуск кредитної картки № VC32882, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу право на відкриття та обслуговування картрахунку та здійснення операцій за платіжною картою Позичальника (а.с. 5-15). Відповідно до Додатку 1 до Договору про відкриття карткового рахунку та випуск кредитної картки № VC32882 від 26.03.2013 року, де зазначено індивідуальні умови надання та обслуговування ліміту кредитування за поточним (картковим) рахунком, а саме: розмір ліміту кредитування становить 1000,00 грн., з процентною ставкою у розмірі - 36% річних; зі строком користування лімітом кредитування з 26.03.2013р. по 26.03.2014р. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що позивач свої обов'язки за договором виконав в повному обсязі. Факт надання грошових коштів відповідачу за Договором підтверджується випискою з особового рахунку з 01.03.2013 року по 14.12.2014 року (а.с.18-23). Проте, відповідач покладені на себе зобов'язання за Договором про відкриття карткового рахунку та випуск кредитної картки № VC32882 від 26.03.2013 року не виконує. Позивач звертався до відповідача з вимогою від 23.10.2014 року про сплату заборгованості за Договором про відкриття карткового рахунку та випуск кредитної картки № VC32882 від 26.03.2013 року, яка залишена без задоволення (а.с. 33-34). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про відкриття карткового рахунку та випуск кредитної картки № VC32882 від 26.03.2013 року, який міститься в матеріалах справи, заборгованість станом на 31.03.2016р. становить в загальному розмірі 10091,94 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 4773,95 грн.; заборгованість за відсотками - 3584,16 грн. та штрафу у розмірі 1733,83 грн. (а.с.24). Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за Договором про відкриття карткового рахунку та випуск кредитної картки № VC32882 від 26.03.2013 року належним чином не виконує, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг по договору в розмірі 10091,94 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1378,00 грн. (а.с. 4).

Outcome: approved