Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивує тим, що рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2016 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], 06 травня 2008 року. На даний час аліменти з відповідача стягуються у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку із змінами у законодавстві в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, позивач просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, зазначив, що його матеріальний стан не змінився, він отримує мінімальну заробітну плату та хворіє. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 26). Дитина [PERSON] проживає разом з матірю позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні, про що та зазначено у довідках Сосницької селищної ради Сосницького району Чернігівської області № 3143 від 01 серпня 2017 року (а.с. 8, 9). Згідно з рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 27-28). У довідці, виданій Сосницьким районним відділом ДВС ГТУЮ в Чернігівській області №21-41/1831 від 01 серпня 2017 року зазначено, що за період з 01 січня 2017 року по 01 травня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Як вбачається з обставин справи, змісту позовної заяви та змісту положень закону, якими врегульовано питання зміни розміру аліментів, позивач фактично ставить питання не про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, а просить привести їх розмір у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року. Виходячи зі змісту пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем не надано доказів про зміни у матеріальному чи сімейному стані сторін, які б впливали на розмір аліментів після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів з відповідача. Відповідач, заперечував проти позову, посилаючись на те, що його матеріальний стан не покращився, оскільки він отримує заробітну плату у мінімальному розмірі, хворіє та надав довідку КЗ «Сосницька центральна районна лікарня Сосницької районної ради» № 185 від 27 вересня 2017 року, згідно з якою [PERSON] з липня 2017 року знаходиться під наглядом з діагнозом «хронічний пієлонефрит, неактивна фаза», і довідку ФГ Швед [PERSON]» від 28 вересня 2017 року, згідно з якою [PERSON] отримує заробітну плату в розмірі 3200,00 грн. (а.с. 36, 39). За таких обставин, враховуючи матеріальний стан відповідача, його стан здоровя, а також розмір аліментів, які сплачує відповідач, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed