Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 2014 року вона є інвалідом першої групи по зору. Вже рік вона має онкологічне захворювання і потребує постійного лікування. Пенсії, яку я отримую не достатньо для сплати за лікування. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 20 000,00 грн. (а.с. 56 т.1). Ухвалою суду від 02.04.2018 року задоволено заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення та вищевказане заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2017 року скасовано (а.с.144 т.1). 21.09.2018 р. позивач змінила спосіб (розмір) стягнення аліментів та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини його доходу (а.с.88-89 т.2). 05.11.2018 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області об`єднано в одне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на лікування та догляд із даними позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.131 т.2). У позовній заяві про стягнення аліментів на лікування та догляд позивач зазначила, що її син, [PERSON] (відповідач) повнолітній, працездатний та має постійний заробіток, працює капітаном на судах іноземних власників і отримує великий дохід, але допомоги їй на лікування онкологічного захворювання не надає. Оскільки пенсії, яку вона отримує, на лікування онкологічного захворювання їй не вистачає, а після операції, яку їй було проведено в Одеському обласному онкоцентрі, вона має періодично проходити лікування, вона вимушена була на період з 22.04.2018 р. по 12.05.2018 р. погодитись на експериментальне лікування у Київському інституті. Зазначила, що з 2014 року вона інвалід першої групи, у 2016 році перенесла мікроінсульт, у січні 2017 року у неї було виявлено онкологічне захворювання. Після операції у Одеському обласному онкоцентрі їй призначають проходження періодичного лікування на яке постійно потрібні гроші. Пенсії яку вона отримує не достатньо для сплати за лікування. За весь цей час її син ніяких грошей їй не давав на лікування. Абсолютно не цікавиться її станом здоров`я. Її син працює капітаном на іноземних судах кампанії, має постійний графік праці та відпочинку весь цей час, про що свідчать контракти іноземної офшорної кампанії, куди вона його влаштувала ще у 2010 році, дохід отримує у євро, не має ні сім`ї, ні дітей. Жодних зобов`язань зі сплати аліментів у нього немає. Відповідач працює за контрактом, тривалість якого складає 1,5 місяця роботи і один місяць відпочинку. Добовий дохід відповідача складає 165 євро за добу, а за місяць - 5 115 євро., що за курсом НБУ складає 159 525 грн. (а.с.92-93, 111- 112 т.2). У зв`язку з чим просила зобов`язати [PERSON] сплачувати на її користь 278 000,00 грн. на лікування та реабілітацію. Остаточно уточнивши вимоги щодо стягнення аліментів на лікування та догляд, просила стягувати аліменти з відповідача на її користь у розмірі 100 % частин витрат, пов`язаних з лікуванням і доглядом (а.с.220 т.2). У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача зазначив, що вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів безпідставними, оскільки позивач має пенсію в розмірі 5 000 грн., крім того, у березні 2017 р. без його відома зняла з його картки 4 900 євро, що за курсом складало 140 140 грн. та у квітні 2017 р. - 5 500 євро, що складало 158 125 грн. Разом з тим, згоден сплачувати 1 500 грн. щомісячно (а.с.148-151 т.1). Щодо позовних вимог в частині аліментів на лікування та догляд, з урахуванням того, що у позивача є ще повнолітня дочка, яка також може брати участь в утриманні позивача тощо, вважає за можливе стягнути з нього 1/3 частину витрат, що необхідні на лікування (а.с.225 т.2). Позивач, у свою чергу, зазначила, що гроші вона знімала з картки сина за його згодою, які усі йшли на ремонт будинку, в якому він теж мав намір жити. Заслухавши позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо часткового задоволення позовних вимоги, а саме: відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів та задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на лікування та догляд в розмірі 99,8/100 частин таких витрат, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є інвалідом 1 групи, що підтверджується її пенсійним посвідченням № [NUMBER] (а.с.95, том ІІ). Позивач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.10.1985 року (а.с.5, том І). Статтею 51 Конституції України закріплено обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами. У відповідності до ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Отже, обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:1) походження дитини від матері, батька 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. З огляду на вищевикладене вбачається, що право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. А необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Також суд має враховувати, що право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 301/160/17. Згідно, зокрема, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум у 2019 році для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 січня 2019 року - 1497 грн., з 1 липня - 1564 грн., з 1 грудня - 1638 грн. Як вбачається з довідки Ізмаїльського об`єднаного управління ПФУ в Одеській області № 261 за січень 2018 р., станом на серпнь 2017 р. позивач отримувала пенсію по інвалідності в розмірі 2 490,70 грн. (а.с.96 р.1). Згідно довідці № 3221 9224 6249 6210 від 24.06.2019 р., - позивач отримує пенсію по інвалідності в розмірі: січень 2019 р. - 3 409,81 грн., з березня по червень 2019 р. - по 3 945,35 грн. (а.с.206 т.2). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач [PERSON] має у власності земельну ділянку, площею 4,18 га за адресою: Одеська область, Ізмаїльський р-н, с/рада Новопокровська , цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка надана у оренду строком 10 років з правом пролонгації, додаткові відомості: орендна плата у розмірі - 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, орендар: ФГ « Стоянов А . А.», а також земельну ділянку, площею 5,64 га за адресою: Одеська область, Ізмаїльський р-н, с/ рада Новопокровська, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка надана у оренду строком 10 років з правом пролонгації, додаткові відомості: орендна плата у розмірі - 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, орендар: ФГ «Стоянов А.А.» (а.с.69-72, том І). Як вбачається з довідки від 12.01.2018 року, виданої [PERSON] , Фермерським господарством «Стоянов А.А.», розташованим на території Новопокровської сільської ради у 2017 році земельну ділянку, у розмірі 9,82 га здано в оренду ФГ «Стоянов А.А.». Річний дохід з орендною платою на земельний пай складає 9 900,23 грн. (а.с.98, том І). Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач має дохід, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів суд має відмовити. При чому, добровільна допомога позивачу з боку відповідача, з урахуванням наявності такого бажання, судом не виключається, оскільки вказане є правом відповідача. Разом з тим, в силу ст. 203 цього Кодексу, дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. У виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними (ст. 206 СК України). Судом встановлено, що позивачу [PERSON] поставлено діагноз: С-r правої молочної залози рТп №2 Мо St ІІІ В Кл. гр. ІІІ. 24.01.2017 р. було здійснено трепан-біопсію опухлі правої молочної желези, хіміотерапія - з 01.02.2017 р. по 20.04.2017 р. 4 курси (м.Київ), підлягає нагляду районколога за місцем проживання (а.с.196 т.2). Згідно витягам з довідки Головного центру обробки спеціальної інформації, відповідач протягом: серпень 2018 р. - червень 2019 р. перетинав кордон 13 разів, напрямком: Париж, Стамбул, Рига, Анталія, Стамбул тощо (а.с.181 т.2). Відповідно до аналізу даних запитаних судом Банків, відповідач має достатній розмір доходу для надання допомоги позивачу на лікування та, у разі необхідності, її догляду (а.с.145 - 210 т.2). При чому, доводи представника відповідача щодо існування іншої повнолітньої платоспроможної дитини у позивача, суд до уваги не приймає, оскільки відповідачем не надано суду відповідних доказів у підтвердження останнього. Крім того, суд може ухвалити рішення про стягнення аліментів на лікування одноразово або протягом певного строку на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за батьками. Порядок такого стягнення може здійснюватись одноразовим платежем, наприклад, на проведення операції. Якщо батьки потребують догляд у післяопераційний період чи період видужання від тяжкої хвороби, то такі кошти можуть стягуватись протягом певного строку. Якщо батьки перебувають тривалий час на лікуванні, то на ліки та догляд за ними (сиділка, медсестра) потрібні додаткові кошти, які можуть сплачуватись періодично до видужання батьків. На підставі викладеного,,

Outcome: partial