Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме інструментів для ремонту житлових приміщень. Крім того, просив стягнути з відповідача кошти за упущену вигоду за період незаконного володіння майном і судові витрати. Свої позовні вимоги позивач та його представник обґрунтовували тим, що він надавав відповідачу послуги з ремонту приміщень, зокрема виконував завершальні й оздоблювальні роботи. 21 червня 2014 року між сторонами в усній формі було укладено договір по виконанню робіт з встановлення керамічної плитки. Після виконаної роботи, відповідач висунув позивачу претензії щодо недоліків у роботах і відібрав належні [PERSON] інструменти, за допомогою яких, останній виконував роботи. Наведне стало підставою для подання позову про витребування майна із чужого незаконного володіння, стягнення невиплачених грошових коштів у розмірі 1000 грн. і відшкодування збитків у формі упущеної вигоди у розмірі 7000,00 грн. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити. Разом із тим, у межах судового засідання позивач і його представник, відповідно до заявлених позовних вимог, просили стягнуті з відповідача вартість вказаних інструментів. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи на те, що він не чинив перешкод у тому, щоб позивач забрав свої інструменти; крім того, відповідач наголошував на тому, що позивач до нього не звертався із вимогою повернути вказане майно. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 21 червня 2014 року [PERSON] за усною домовленістю із [PERSON] виконував ремонтні оздоблювальні роботи з встановлення керамічної плитки на об'єкті відповідача. Також встановлено, що позивач надав для зберігання відповідачу інструменти, про що сторони написали відповідну розписку (а.с. 10). Належність інструментів [PERSON], які позивач просить витребувати з незаконного володіння відповідача, підтверджуються наявними у матеріалах справи квитанціями. Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Водночас, [PERSON] у межах судового засідання не заперечував того, що вказані інструменти знаходяться у нього на зберіганні, однак вказував на те, що він не чинив перешкод тому, щоби [PERSON] їх собі повернув. Разом із тим, у межах судового засідання позивач і його представник вказували на те, що є ймовірність того, що протягом часу, за який інструменти перебувають у відповідача, вони могли зіпсуватись із втратою їх технічних характеристик, з огляду на що позивач наполягав на стягненні з [PERSON] вартості вказаного майна у розмірі 9 800,00 грн. Разом із тим, на запитання суду про те, чи вважає за необхідне позивач змінити свої позовні вимоги, представник позивача вказав суду про те, що вимога про стягнення вартості вказаного майна заявлена у межах первісно сформульованих вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння. Однак, при винесенні судового рішення, суд виходить із того, що матеріально-правові вимоги про повернення майна з чужого незаконного володіння і стягнення компенсації вартості майна мають різну правову природу. Так, позов про стягнення вартості майна є позовом із деліктними вимогами про відшкодування шкоди, у тому числі, внаслідок пошкодження чи знищення майна. У даному ж випадку позивачем було заявлено віндикаційний позов про витребування майна з чужого незаконного володіння; у такому разі може ставитись питання лише про повернення майна, яке незаконно утримується особою, а не стягнення із такої особи його вартості. Таким чином, судом встановлено, що відповідач незаконно утримує вказані інструменти без правових підстав і не вчиняє дій щодо повернення його позивачу. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав задоволення даного позову у частині витребування у відповідача зазначених позивачем інструментів, законним власником яких він є. Водночас, не підлягають задоволенню вимоги даного позову про стягнення із [PERSON] невиплачених грошових коштів за усним договором у розмірі 1000 грн. і відшкодування збитків у формі упущеної вигоди у розмірі 7000,00 грн., внаслідок простою інструментів для здійснення ремонтних робіт. Так, звертаючись до суду із даними вимогами, позивачем у порушення статті 60 ЦПК України не було надано належних і допустимих доказів наявності бору відповідача у вказаному розмірі, а також заподіяння [PERSON] збитків, внаслідок простою інструментів для здійснення ремонтних робіт. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого нею судового збору 243,60 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 800,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial