Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому зазначав про те, що із 06 червня 1992 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Разом із тим, сімейне життя у нього з [PERSON] не склалося, через різні погляди на подружнє життя та обовязки, в результаті чого між сторонами почали погіршуватися відносини, і в кінцевому результаті вони стали зовсім чужими людьми. З травня 2013 року позивач і відповідач не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Від спільного шлюбу мають повнолітню дочку - Яну, [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, оскільки він суперечить його інтересам та носить лише формальний характер. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися. Представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність та задовольнити позов. Вказав, що понесені позивачем судові витрати з відповідача стягувати не потрібно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Надала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, просить його задовольнити та розглянути справу без її участі. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 06 червня 1992 року, про що відділом ЗАГСу Броварського міськвиконкомом Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 198. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Позивач та відповідач неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони з травня 2013 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують. Продовжувати подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З огляду на викладене, та з урахування визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що він підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved