Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до укладеної [PERSON] угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 23.04.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5620,13 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 18,00% на рік. Відповідач порушив умови укладеного договору, в звязку з чим станом на 15.12.2016 року виникла заборгованість у розмірі 12789,52 грн., а саме: 4712,98 грн. заборгованість за кредитом, 2368,28 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 4901,26 грн. заборгованість по пені за користуванням кредитом, 807,00 грн. штраф за п. п. 2.2 генеральної угоди. Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 12789,52 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] 23 квітня 2013 року уклав з позивачем [PERSON] угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток. Згідно даної [PERSON] угоди банк надає [PERSON] строковий кредит у сумі 5620,13 грн. на строк з 23.04.2013 року до 30.04.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобовязання [PERSON] по поверненню коштів, сплати процентів у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця у сумі 203,80 грн. Дата останнього погашення заборгованості не повинна бути пізніше 30.04.2016 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем заявлено, що відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 15.12.2016 року виникла заборгованість у розмірі 12789,52 грн., а саме: 4712,98 грн. заборгованість за кредитом, 2368,28 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 4901,26 грн. заборгованість по пені за користуванням кредитом, 807,00 грн. штраф за п. п. 2.2 генеральної угоди. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, не вбачається, з якого часу почала утворюватися заборгованість. Згідно п. 2.2. [PERSON] угоди при порушення відповідачем строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день по зобовязанням, строк яких не наступив, сторони узгодили , що строк повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою та відповідач сплачує штраф у розмірі 807,00 грн. Згідно п. 2.8. при порушення відповідачем зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку пеню, розмір якої зазначено в Умовах та правилах за кожний день прострочення. Щодо стягнення з відповідача штрафу, суд вважає дану вимогу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх судів України, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднані до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладання на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Тому суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо стягнення штрафу відповідача. Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становитиме 11982,52 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати стягуються з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial