Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], де третя особа Акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк», про встановлення порядку користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та реєстрацію права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2012 року позовні вимоги [PERSON] про поділ спільного майна задоволено частково. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2013 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2012 року скасовано в частині визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] та визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним по ? частині квартири [ADDRESS]. Однак після вказаного рішення апеляційного суду Дніпропетровської області позивач не може користуватися ? частиною вказаної квартири, оскільки відповідач чинить перешкоди в користуванні квартирою. У 2013 році позивач неодноразово звертався до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції з заявою про реєстрацію права власності на ? частину спірної квартири на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області. Однак рішенням державного реєстратора від 10 липня 2013 року йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на зазначену частку квартири, оскільки не була зазначена загальна та житлова площа квартири; відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна та інше. Це пов'язане з тим, що відповідач не надає позивачу технічний паспорт на квартиру. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив суд встановити порядок користування житловим приміщенням, виділивши йому у користування ізольовану кімнату площею 72,2 кв.м на другому поверсі квартири [ADDRESS], кухню-вітальню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, вбудовані шафи залишивши у спільному користуванні; зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні квартирою; зняти з реєстрації [PERSON] у праві власності на всю квартиру; зареєструвати право власності за позивачем на ? частину квартири та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.; вирішити питання про розподіл судових витрат на підставі ст.88 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, на задоволення уточненої позовної заяви наполягав. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, підтримала надані письмові заперечення, пояснивши, що спірна квартира має дві суміжні житлові кімнати, а тому при запропонованому варіанту порядку користування будуть порушуватися права відповідача. Що стосується інших позовних вимог, що вони підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства (а.с.32-34). Третя особа Акціонерний комерційний банк «Укрсоцбанк» свого представника до суду не направила, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 60 ЦПК України встановлено обов'язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що сторонам по справі - [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS], по ? частці кожному, що підтверджується рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2013 року (а.с.10-11). У судовому засіданні також встановлено, що між позивачем та відповідачем склалася конфліктна ситуація, у зв'язку з чим вони не можуть дійти згоди щодо користування спірним житлом. В силу положень ст.ст. 21,24,41 Конституції України, ст.ст. 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечується рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Outcome: dismissed