Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON]. У серпні 2013 року [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на житло. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.09.2013 року позови об»єднані в одне провадження. [PERSON] суду пояснив, що не проживає в спірній кімнаті у гуртожитку з серпня 2007 року через поважні причини - неправомірну поведінку щодо нього з боку [PERSON], а також тому, що [PERSON] поміняла замки у вхідних дверях. [PERSON] зазначав, що ніякого іншого житла він не має. Проти зустрічного позову заперечував. В якості компромісного варіанту вирішення спору заявляв про готовність отримати від [PERSON] грошову компенсацію за ? частку кімнати по її ринковій вартості. [PERSON] позов [PERSON] не визнала, свої позовні вимоги підтримала. Вона та її представник [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] влітку 2007 року пішов із сім»ї до іншої жінки - [PERSON], з якою він жив в її квартирі до літа 2012 року Непроживання [PERSON] у спірній кімнаті протягом такого тривалого часу без поважної причини є достатньою підставою, на думку [PERSON], для визнання його таким, що втратив право на житло. [PERSON] підтвердила, що її дорослий син [PERSON] не проживає у спірній кімнаті з 2009 року, його місцезнаходження їй невідомо. Просила суд визнати колишнього чоловіка втратившим право на спірне житло та зняти його з реєстрації. Треті особи - ТОВ «Житлорембудсервіс» та УДМС України у Полтавській області - надіслали суду листи з проханням слухати справу без участі їх представників (а.с. 51,53). Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: 23 грудня 2003 року [PERSON], як працівнику ЗАТ «Укртатнафта», була надана кімната [ADDRESS] на склад сім»ї три особи: він, дружина [PERSON] та її син [PERSON] (а.с. 11). Житлова площа кімнати становить 15,50 кв.м. (а.с. 13); всі троє зазначених осіб продовжують бути зареєстрованими за цією адресою, хоча фактично у спірній кімнаті проживає тільки [PERSON] Будинок перебуває на балансі ТОВ «Житлорембудсервіс»; спірна кімната неприватизована. [PERSON] і сам не заперечив, що не проживає у спірній кімнаті з серпня 2007 року, бо з цього часу і до літа 2012 року він перебував у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] та проживав у її квартирі за адресою: [ADDRESS]. 30 серпня 2013 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], та разом з нею та її дитиною проживає то у квартирі її батьків, то в квартирі своєї матері. Відповідач [PERSON] у період з 10 грудня 2008 року по 10 березня 2010 року відбував покарання в Установі Державної кримінально-виховної служби; після звільнення у спірній кімнаті не проживає. [PERSON] сплачував 1/3 частку витрат на утримання спірного житла у період з листопада 2010 року по травень 2013 року, що підтверджується відповідними квитанціями. Оплата [PERSON] частини комунальних витрат за попередні періоди не визнається [PERSON], і документально нічим не підтверджується. [PERSON] не заперечувала, що міняла замки у дверях в кімнату -вперше у 2009 або 2010 році, але тільки тому, що замки виходили з ладу. [PERSON] вперше заявив про бажання мати ключ від кімнати у лютому 2012 року після процедури розірвання їх шлюбу у органах ДРАЦСу. Допитані в судовому засіданні свідки з боку [PERSON] [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що [PERSON] приходив і просив у [PERSON] ключ від кімнати, але було це у вересні-жовтні 2013 року. Свідок [PERSON] пояснила, що її син [PERSON] пішов із спірної кімнати через складні стосунки із сином колишньої дружини. Свідки з боку [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили, що непроживання [PERSON] у спірній кімнаті пояснюється тим, що влітку 2007 року він пішов із сім»ї до іншої жінки. Свідок [PERSON], про допит якої просили обидві сторони, підтвердила, що з 2007 року до 2012 року вона проживала однією сім»єю з [PERSON]; жили вони в її квартирі [ADDRESS]. Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. [PERSON] не надав суду належних, допустимих та достовірних доказів того, що [PERSON] або [PERSON] чинили йому перешкоди у користуванні спірним житлом. Його тривале непроживання у спірному жилому приміщенні не викликалось поважними причинами, які дають підстави для збереження за ним права на користування цим житлом. Спільне з [PERSON] майно - телевізор і холодильник, [PERSON], як він сам пояснив, не було куди забрати. Часткова сплата комунальних послуг за певний період пояснюється тим, що цього вимагала [PERSON], в іншому випадку погрожувала судовим позовом. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування спірною кімнатою. Позовні вимоги в частині знятття його з реєстрації задоволенню не підлягають, оскільки спору між [PERSON] та УДМС України в Полтавській області щодо зняття [PERSON] з реєстрації не виникало. Оскільки суд визнав [PERSON] таким, що втратив право на спірне житло, у задоволенні його позову слід відмовити у повному обсязі, в тому числі і в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право на житло. У відповідності до статті 88 ЦПК України та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу» з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати в сумі 614,70 грн. (500грн. витрат на правову допомогу + 114,70грн. судового збору). На підставі викладеного, відповідно до статей 212-215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: partial