Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано, проте у шлюбі в них народився син, [INFO] , в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком, та який на даний час, перебуває на утриманні матері проживаючи з нею. Разом з тим, безпосередньо відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в підготовче засідання не з`явилася проте подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності підтримуючи позовні вимоги, та просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного, щомісячно. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, проте подав на адресу суду клопотання, в якому позовні вимоги, з викладених в позовній заяві підстав, визнав повністю. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що сторони не перебувають у шлюбі, що підтверджується рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 вересня 2019 року про розірвання шлюбу. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні своєї матері, при цьому батьком дитини, згідно дослідженого в судовому засіданні копією свідоцтва про народження, є відповідач, тому він, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, дійсно, згідно положень ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Крім того, у відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Водночас, згідно ч. 2 ст. 77 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі, а відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, судом приймаються до уваги положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також положення ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», відповідно до якого прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року -1779 гривень. З`ясовуючи обґрунтованість таких доводів позивачки, судом враховується, що відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, беруться до уваги наведені позивачкою в обґрунтування позову доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки такі доводи відповідачем не спростовані, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З аналізу вказаної статті вбачається, що аліменти можуть бути присуджені судом у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Крім того, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на наведене, вимога позивача про стягнення аліментів з 20 грудня 2019 року є безпідставною та в її задоволенні слід відмовити, стягнувши при цьому аліменти у новому розмірі з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 10 січня 2020 року. Разом з тим, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу своїй дитині, оскільки при відсутності даних про його поганий стан здоров`я, який би перешкоджав йому у виконанні батьківських обов`язків щодо його малолітньої дитини, тому суд приходить до висновку про можливість визначення та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Згідно із ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial