Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У серпні 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Також просить визначити місце проживання дітей з ним. Вказує, що 12 жовтня 2007 року уклав шлюб із відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 1052. Від сумісного шлюбу мають дітей - синів : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. У судовому засіданні позивач вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову щодо розірвання шлюбу не заперечувала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], 12.10.2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 1052. Від сумісного шлюбу мають дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Щодо позовної вимоги щодо визначеня місця проживання дітей з батьком необхідно зазначити, що Декларація прав дитини від 20.11.1959 р. містить принцип 6, за яким дитина не може бути розлучена з матір»ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що з урахуванням віку дітей, відсутність виняткових обставин відносно матері для визначення місця проживання синів саме з батьком в частині задоволення позовної вимоги щодо визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком необхідно відмовити. Судові витрати розподілені відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial