Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 01 січня 2018 року та до досягнення сином повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося, тому шлюб між ними розірвано за рішенням суду. Їхній з відповідачем син повністю перебуває на її утриманні. Рішенням суду з відповідача стягуються аліменти в розмірі 600 гривень. На даний час, розмір аліментів стягуваних за рішенням суду на утримання дитини є занадто низький. Вона не має змоги на нормальне матеріальне утримання дитини. Відповідач надає послуги з перевезення пасажирів та вантажу, має значні доходи, добровільно сплачувати аліменти у більшому розмірі відмовляється, тому вона змушена звернутися в суд з позовом. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю просила заслухати справу у її відсутності. В судове засідання відповідач не прибув, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, згідний на стягнення з нього аліментів в розмірі 930 гривень, просить справу заслухати у його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.7) видно, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2012 року (а.с.9) вбачається, що з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно. За змістом ст. 192 СК розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та\~ в\~ інших\~ випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час у позивачки виникла потреба в наданні їй матеріальної допомоги, оскільки збільшилися витрати на дитину у звязку з ростом, відповідач, як батько повинен надати таку матеріальну допомогу у вигляді аліментів. З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача слід збільшити до 1200 гривень на місяць. Що стосується вимог про стягнення з відповідача аліментів з 01 січня 2018 року, суд відмічає наступне. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено\~ст. 194-197 СК України\~та\~ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на користь позивачки на утримання сина на підставі рішення суду, яким з нього стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, без привязки до встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Тобто у даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини з одного з подружжя відбувалося за рішенням суду. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Докази, які б підтверджували, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати суду не надані. Враховуючи вищенаведене, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів починаючи з 01 січня 2018 року є безпідставними, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed