overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні інтереси та погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явився, з позовної заяви вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред`явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 3). Відповідач у судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи міститься її заява, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 11). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 квітня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач своє прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Росвен Інвест Україна» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року позов [PERSON] задоволено. У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року позов [PERSON] задоволено (а.с. 119-122). Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 10 липня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрований в реєстрі за № 1568. Стягнуто з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. Рішення набрало законної сили. Заявник зазначає про те, що при зверненні до суду ним було сплачено судові витрати у розмірі 1261 гривні 20 копійок, з яких: 840 гривень 80 копійок - судовий збір за подання позовної заяви та 420 гривень 40 копійок - судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. У резолютивній частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року питання про стягнення судового збору вирішено лише частково. З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2020 року позивач сплатив 420 гривень 40 копійок судового збору за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 13) та 24 квітня 2020 року позивач сплатив 840 гривень 80 копійок за подання позовної заяви (а.с. 53). Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, а саме стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок. Встановлено, що у резолютивній частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 420 гривень 40 копійок не вирішено. З огляду на наведене, в справі підлягає ухваленню додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

у січні 2020 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2010 року, мають двох неповнолітніх дітей: доньку Раду, [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, тривалий час кожен з них живе окремим життям, фактично сім`я припинила своє існування. На даний час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Спір про поділ майна відсутній. Враховуючи вищенаведене, позивач просить задовольнити позов та розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб, судові витрати покласти на нього (а.с.24), відповідачка позовні вимоги визнала повністю та не заперечує проти їх задоволення (а.с.25). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст. ст. 200 ч. 4, 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому засіданні та дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 10.12.2010 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Згідно з довідкою виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області №957 від 11.12.2019 року, позивач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] та разом з ним зареєстровані: [PERSON] , 2011 р.н. донька, [PERSON] ,2015 р.н. (а.с.8). За повідомленням Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області №02-33/01 від 11.01.2020 р. відповідачка [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачкою не склалося, протягом останніх років стосунки погіршилися, тривалий час вони живуть кожен своїм життям, фактично сім`я припинила своє існування, на даний час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємної поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому суд доходить висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Прізвище відповідачки [PERSON] на її прохання не змінювати. Судові витрати покласти на позивача на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до військової частини (далі в/ч) [NUMBER] , третя особа - Київське квартирно-експлуатаційне управління, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] від 12 грудня 2019 року, оформлене протоколом №16 в частині відмови перенесення дати зарахування його та членів сім`ї на квартирний облік з 04 лютого 2000 року на 29 жовтня 1992 року та залишення без змін дати зарахування на квартирний облік при військовій частині [NUMBER] його та членів сім`ї - 04 лютого 2002 року. Також просив зобов`язати відповідача поновити його разом з членами сім`ї в загальній черзі на отримання житла на квартирному обліку з 29 жовтня 1992 року. Свої вимоги обгрунтовував тим, що з 05.08.1981 року по 09.09.2002 року він проходив військову службу в Збройних Силах України. З 29.10.1992 року, під час проходження військової служби в Київському інституті військово-повітряних сил, його було взято на квартирний облік, з 26.03.1995 року включено до списків осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень, що підтверджується довідкою, виданою житловою комісією Київського інституту військово-повітряних сил від 23.03.1999 року № 19. За період проходження військової служби житловою площею Міністерства оборони України він не забезпечувався. У 2000 році його було переміщено для подальшого проходження військової служби до Васильківського гарнізону, зокрема, до військової частини служби [NUMBER] в м. Васильків, на даний час військова частина [NUMBER] . Згідно з наказом Головнокомандуючого військово-повітряних Збройних Сил України від 31.07.2002 року його було звільнено з військової служби в запас, на підставі пункту 67 пункту «Б» Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу , прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, з залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини. Рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] його було зараховано на квартирний облік у загальній черзі з 29.10.1992 року. Згодом з листа військової частини [NUMBER] від 28.11.2019 року №1/1/72/1101 дізнався, що він разом зі складом сім`ї чотири особи перебуває на квартирному обліку з 04.02.2000 року. У зв`язку з цим, [PERSON] звернувся до відповідача з заявою, в якій просив змінити дати зарахування його на квартирний облік у військовій частині [NUMBER] , і вважати датою зарахування його на квартирний облік в загальній черзі 29.10.1992 року, а не 04.02.2000 року. Листом від 27.12.2019 року військова частина [NUMBER] його повідомила, що рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] від 12.12.2019 року, оформленого протоколом № 16, враховуючи надані документи та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 11.11.1995 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між сторонами у справі був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №405. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 27.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не з`явився. До суду подав заяву у якій підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні та просив справу слухати без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. У заяві вказала, що позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 1995 року між [PERSON] та [PERSON] Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище у подружжя [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 25.09.2014 року виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області між сторонами у справі був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №9. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 27.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не з`явився. До суду подав заяву у якій підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні та просив справу слухати без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. У заяві вказала, що позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище у подружжя [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 04 липня 2007 року між ним та [PERSON] , яка була зареєстрована в [ADDRESS] , було укладено шлюб. Після чого його дружина переїхала до нього, де постійно проживали разом. [INFO] його дружина [PERSON] померла, заповіту не залишила. Він після смерті дружини продовжив користуватися рухомим і нерухомим майном, яке перебувало у спільній власності (було набуто в шлюбі), так і майном, яке належало на праві особистої приватної власності. 22 березня 2016 року було відкрито спадкову справу 105/2016 в Бородянській районній державній нотаріальній конторі. Просив суд встановити факт, що він - [PERSON] , [INFO] (ІПН: [NUMBER] ), який проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із своєю дружиною - [PERSON] ([INFO] - [INFO] ), яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, що лишилася після смерті останньої. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі та задовольнити заяву. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , виконкомом Озерської сільської ради Бородянського району Київської області було зареєстровано шлюб 04 вересня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №3. Із копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] в с.Озера Бородянського району Київської області. Як убачається із копії довідки №86 від 28 березня 2016 року виданої Озерською сільською радою Бородянського району Київської області, яка була надана Бородянською районною державною нотаріальною конторою разом з іншими матеріалами спадкової справи, [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] , а проживала разом з чоловіком в [ADDRESS] . Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом, на час відкриття спадщини, що лишилася після смерті [PERSON] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . 27 січня 2020 року, він звернувся до Бородянської державної нотаріальної контори Київської області із письмовою заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті батька та надав всі необхідні документи. Проте було встановлено розбіжність в написанні прізвища батька, а саме у свідоцтві про його народження вказано прізвище « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть вказано прізвище « [PERSON] », що можливо сталось через різне написання даного прізвища в українській та російській інтерпретації. Просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що [PERSON] і [PERSON] являється однією і тією ж особою і його - [PERSON] , батьком. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надіслав до суду заяву, з проханням розглядати справу без його участі та задовольнити заяву. Заінтересована особа - Пісківська селищна об`єднана територіальна громада в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Веприн Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України. Із копії довідки про причину смерті №59 від 21 грудня 2019 року вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] ; причина смерті - хронічна легенева недостатність ІІІ ступеня, ішемічна хвороба. Атеросклеротичний кардіосклероз. Артеріальна гіпертензія ІІІ стадії. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] в с.Веприн Радомишльського району Житомирської області, і батьками його вказані - [PERSON] та [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] в с.Більче-Золоте Борщевського району Тернопільської області. Як убачається із копії свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в смт Пісківка Бородянського району Київської області. Із копії довідки №290 від 24 січня 2020 року виданої виконавчим комітетом ради Пісківської селищної ОТГ Бородянського району Київської області вбачається, що [PERSON] , 1957 року народження, був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за даною адресою зареєстрований син [PERSON] , 1981 року народження. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що [PERSON] і [PERSON] являється однією і тією ж особою і батьком - [PERSON] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] . Крім нього у цій квартирі зареєстрований син [PERSON] , який з 2000 року в даній квартирі не проживає, оскільки переїхав до Російської Федерації, де проживає разом із сім`єю, можливості приїхати, щоб подати заяву про зняття з реєстрації, у нього не має. Оскільки [PERSON] виїхав зі спірної квартири, в ній не проживає понад рік, але залишається зареєстрованим в цій квартирі, [PERSON] просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1999 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] в рівних долях (а.с. 8). Як вбачається із змісту заяви від 21/01/2020 року, [PERSON] звертався до Відділу з питань реєстрації місця проживання Оболонської РДА про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , проте в задоволенні вказаної заяви йому було відмовлено (а.с. 10). Статею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин понад рік, домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням в указаній квартирі. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved