Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовною заявою до Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначила, що [INFO] у с. Лозова Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, із земельної ділянки, площею 1,7151 га, яка розташована на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за заповітом. Під час оформлення спадщини, з'ясувалось, що позивач пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON], у зв'язку із чим нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач тривалий час хворіла, а тому не мала можливості оформити спадкові права. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з'явилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте у письмовій заяві Лозівський сільський голова Гринчак О.С. просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. [INFO] у с. Лозова Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 5). Згідно з довідкою Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 15 лютого 2017 року № 301 на час відкриття спадщини з [PERSON] ніхто не проживав (а.с. 6). Спадкоємцем після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом є [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 05 грудня 2001 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, площею 1,7151 га, розташована на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] (а.с. 10). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніна О.О. № 1965/02-31 від 21 вересня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 11). Судом установлено, що позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки тривалий час хворіла, що підтверджується медичними довідками (а.с. 12, 13). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved