Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

У січні 2017 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.11.2013 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП БАНК», правонаступником якого за всіма правами та обовязками є АТ «ОТП Банк», був укладений договір №001/51492/13 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Згідно з договором,а також на підставі заяви на картковий рахунок в національній валюті від 08.11.2013 року, банк відкрив картковий рахунок і видав платіжну Visa Platinum із встановленим кредитним лімітом в розмірі 120\~000,00 грн., який може бути змінений у разі надання держателем на адресу банку заяви на зміну розміру кредитного ліміту. Відповідач в свою чергу зобовязався вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобовязань, але не менше суми мінімального платежу, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом. Згідно з п.5 договору та тарифів на обслуговування кредитної картки Visa Platinumза користування кредитом відповідач зобовязаний сплатити банку відповідну плату. Станом на 24.11.2016 року заборгованість відповідача по кредиту за договором складає 127272, 01 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Просить суд позов задовольнити, стягнути заборгованість за договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить суд слухати справу без участі представника позивача, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином \~та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, 08.11.2013 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП БАНК», правонаступником якого за всіма правами та обовязками є АТ «ОТП Банк», був укладений договір №001/51492/13 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (а. с.6-10). Згідно з договором, а також на підставі заяви на картковий рахунок в національній валюті від 08.11.2013 року, банк відкрив картковий рахунок і видав платіжну Visa Platinum із встановленим кредитним лімітом в розмірі 120\~000,00 грн., який може бути змінений у разі надання держателем на адресу банку заяви на зміну розміру кредитного ліміту. Відповідач в свою чергу зобовязався вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобовязань, але не менше суми мінімального платежу, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом. В звязку з тим, що відповідачем не було дотримано зазначених вище умов договору, відповідно до п.5.7. договору, позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання відповідачем своїх боргових зобовязань за цим договором. 31 березня 2015 року позивачем було здійснено вимогу дострокового виконання відповідачем його зобовязань за договором в повному обсязі шляхом направлення досудової вимоги. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дати надіслання відповідної вимоги, але станом на дату подання цього позову вона відповідачем не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені. Згідно з пунктом 5 договору та тарифів на обслуговування кредитної картки Visa Platinum за користування кредитом відповідач зобовязаний сплатити банку відповідну плату. Станом на 24.11.2016 року заборгованість відповідача по кредиту за договором складає 127272, 01 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с.13). Позовна заява подана Товариством з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна», що є новим кредитором за договором №001/51492/13 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток від 08.11.2013 року. Згідно з умовами договору факторингу №24/12/14/1 від 24 грудня 2014 року та у відповідності до статей 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за договором №001/51492/13 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток від 08.11.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем (а. с.14-17). Відповідно до частини 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст.525,\~526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами цивільного законодавства передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1\~статті 626 Цивільного кодексу України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до вимог статті 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а договір відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України\~є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 Цивільного кодексу України\~передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на\~ користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~ судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved