Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У серпні 2014 року ПАТ «БМ Банк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. У позові вказувало, що 08 вересня 2008 року Банк та [PERSON] уклали договір іпотеки, згідно умов якого остання передала Банку в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS]. На виконанні Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ перебуває виконавчий лист № 2-3172, виданий Ленінським районним судом м. Полтави 08 лютого 2011 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості в сумі 110591 грн. 20 коп. Крім того, на вказаний житловий будинок накладено арешт 08 грудня 2009 року на підставі ухвали про забезпечення позову Ленінського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2009 року по справі № 2з-11/09 та 10 червня 2011 року на підставі постанови про накладення арешту на майно від 27 травня 2011 року слідчого СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області. Зважаючи на те, що житловий будинок та земельна ділянка передані Банку в іпотеку раніше ніж винесенні Ленінським районним судом м. Полтави ухвала про забезпечення позову від 02 грудня 2009 року та слідчим СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області постанова про накладення арешту на майно від 27 травня 2011 року, тому позивач просив задовольнити позовні вимоги. До початку розгляду справи представник позивача подала заяву про зміну позову, в якій остаточно Банк просив зняти арешт з нерухомого майна, яке належить відповідачу [PERSON], а саме з гаражу літ. «В», розташованого по [ADDRESS], житлового будинку А-1, гаражу В, сараю Б, сараю б, вбиральні І, огорожі № 1 та земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS]. Представник позивача в останнє судове засідання не з'явилась, але суду надала заяву про розгляд справи без участі представника Банку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про день і час розгляду справи. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, Першої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, але суду надано заяву про розгляд справи без участі представника нотконтори. Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, ПМУ УМВС України в Полтавській області, Ленінський ВДВС Полтавського МУЮ в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу без участі вказаних осіб. Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи та, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 06 червня 2008 року ВАТ «БМ Банк» та [PERSON] уклали договір іпотеки № 21/23/060608, згідно якого відповідач передав позивачу в іпотеку гараж літ. «В», розташований по [ADDRESS] та 08 вересня 2008 року ВАТ «БМ Банк» та [PERSON] уклали договір іпотеки № 21/60/080908, згідно якого відповідач передав позивачу в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку площею 1110,00 кв.м., які розташовані по [ADDRESS]. ПАТ «БМ Банк» є правонаступником ВАТ «БМБ Банк», тому ПАТ «БМ Банк» та належним позивачем по справі. Відомості про обтяження нерухомого майна - гаражу по [ADDRESS], житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що підтверджується витягом з вказаного реєстру. Ухвалою про забезпечення позову Ленінського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2009 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві приватної власності [PERSON] Відомості про обтяження нерухомого майна, що належить на праві власності [PERSON], внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що підтверджується витягом з вказаного реєстру. Як вбачається з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підставі постанови слідчого СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області Павлова Т.М. про накладення арешту на майно без номеру від 27 травня 2011 року накладено арешт на гараж по [ADDRESS], житловий будинок по [ADDRESS]. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; Стаття 16 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачає, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Стаття 23 цього ж Закону визначає, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Зважаючи на те, що договори іпотеки від 06 червня 2008 року та від 08 вересня 2008 року укладені раніше ніж Ленінським районним судом м. Полтави постановлено ухвалу про забезпечення позову від 02 грудня 2009 року та винесено слідчим СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області Павловим Т.М. постанову про накладення арешту майна без номеру від 27 травня 2011 року, суд вважає, що арешт з гаражу літ. «В», розташованого по [ADDRESS], житлового будинку літ. «А-1» та земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS], необхідно зняти, а позовні вимоги в цій підлягають задоволенню. Беручи до уваги, що по договору іпотеки від 08 вересня 2008 року в іпотеку передано житловий будинок та земельна ділянка по [ADDRESS], тому позовні вимоги в частині зняття арешту з гаражу В, сараю Б, сараю б, вбиральні І, огорожі № 1, розташованих по [ADDRESS], задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial