Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

У січні 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Експобанк» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19 грудня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником якого є ПАТ «Експобанк», було укладено договір кредиту і забезпечення № 281/АК-2007, відповідно до умов п. 1.1., 1.2. якого [PERSON] був наданий кредит у розмірі 19 000 доларів США, з процентною ставкою за користування кредитом 12 % річних на строк до 18 грудня 2014 року. З метою забезпечення виконання зобовязання [PERSON] за договором кредиту 19 грудня 2007 року між [PERSON] та банком було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON]. поручилася перед банком за виконання позичальником договору кредиту. Боржники свої зобовязання за кредитним договором не виконують. Внаслідок невиконання умов кредитного договору у [PERSON] перед банком станом на 27 грудня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 18035,23 доларів США, що еквівалентно 473\~727,23 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 6\~673,69 доларів США, що еквівалентно 175\~296,25 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 3\~162,61 доларів США, що еквівалентно 83\~071,54 грн.; пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 30 грудня 2013 року по 27 грудня 2016 року 7\~566,85 доларів США, що еквівалентно 198\~756,56 грн.; пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 30 грудня 2013 року по 27 грудня 2016 року 632,09 доларів США, що еквівалентно 16\~602,88 грн.. Враховуючи викладене, позивач ПАТ «Експобанк» просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Експобанк» заборгованість за договором кредиту і забезпечення № 281/АК-2007 від 19 грудня 2007 року у розмірі 18035,23 доларів США. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON], [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», та [PERSON] було укладено договір кредиту і забезпечення № 281/АК-2007, відповідно до умов п. 1.1. якого банк надав позичальнику кредиту у сумі 19 000 доларів США, на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення та платності. Відповідно до умов п. п. 1.2., 1.3, 1.5. договору кредиту у порядку, що передбачений цим договором, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних від суми кредиту. Позичальник повертає банку кредит у строк/терміни, що визначені прогнозним графіком, але не пізніше 18 грудня 2014 року. Кредит надається позичальнику на купівлю автомобіля. Відповідно до умов п. 2.2. договору кредиту для забезпечення своїх зобовязань за цим договором позичальник передає банку у заставу наступне майно позичальника разом із правом витребування його від будь-яких осіб за правочинами позичальника, а саме автомобіль Daewoo Lanos TF69Y, 2007 року випуску, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ААС № 222134 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 18 грудня 2007 року. Згідно умов п. 3.5. договору кредиту розрахунковим періодом для сплати процентів є період сплати з першого по останнє число місяця, що передує місяцю сплати процентів. Позичальник щомісяця, до 18 числа кожного місяця, сплачує проценти за користування кредитом на рахунок банку № 22087601293201. Проценти нараховуються за весь період користування кредитом. Проценти нараховуються, виходячи із умовної кількості днів у році (360 днів). Відповідно до умов п. 3.8. договору встановлено наступну черговість виконання позичальником грошових зобовязань за цим договором: якщо строк повернення кредитів ще не настав, у першу чергу сплачуються штрафи, прострочена заборгованість за комісією, що нарахована згідно п. п. 4.5.1, 4.5.2 цього договору, та пеня на її несвоєчасну сплату, прострочена заборгованість за процентами та пеня за їх несвоєчасну сплату, строкова заборгованість за процентами, прострочена заборгованість за кредитом та пеня за несвоєчасне повернення кредиту, а потім строкова заборгованість за кредитом. Залишок коштів може бути спрямований на дострокове повернення кредиту або сплату процентів; якщо строк повернення кредиту сплинув, то черговість виконання позичальником грошових зобовязань визначається банком самостійно, згідно чинного законодавства України та правил банку. Відповідно до умов п. п. 5.1., 5.2., 5.3 договору простроченням повернення кредиту або його частини (при встановленні банком графіку повернення кредитів) та/або сплати процентів є порушення позичальником строків, що передбачені цим договором або встановлені банком відповідно до цього договору, або передбачені угодами/додатками до цього договору для повернення кредитів та/або сплати процентів. На суму прострочених кредитів проценти не нараховуються. За несвоєчасне повернення кредитів та/або несвоєчасну сплату процентів позичальник сплачує пеню у розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення. За несвоєчасну сплату комісії за кредитне обслуговування по кредиту (п. 4.5 цього договору) позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення. Згідно умов п. 7.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до закінчення строку користування кредитом та належного виконання сторонами цього договору. Банк виконав у повному обсязі свої зобовязання та надав [PERSON] грошові кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 07 від 19 грудня 2007 року на суму 19 00 доларів США, що еквівалентно 95\~950 грн., яка міститься в матеріалах справи. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором кредиту і забезпечення № 281/АК-2007 від 19 грудня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки від 19 грудня 2007 року, відповідно до умов якого поручитель зобовязався відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання кредитних зобовязань. Відповідно до умов п. 1.2. договору кредиту поручитель відповідає перед кредитором, як солідарний боржник, у повному обсязі, як і позичальник, зокрема за повернення кредиту 19\~000 доларів США, у встановлений договором термін (строк), сплату процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному договором кредиту, комісійних, згідно з умовами договору кредиту, неустойки у випадках та розмірах, що передбачені договором кредиту. Станом на 27 грудня 2016 року заборгованість [PERSON], [PERSON] за договором кредиту в загальному становить 18035,23 доларів США, що еквівалентно 473\~727,23 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 6\~673,69 доларів США, що еквівалентно 175\~296,25 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 3\~162,61 доларів США, що еквівалентно 83\~071,54 грн.; пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 30 грудня 2013 року по 27 грудня 2016 року 7\~566,85 доларів США, що еквівалентно 198\~756,56 грн.; пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 30 грудня 2013 року по 27 грудня 2016 року 632,09 доларів США, що еквівалентно 16\~602,88 грн.. В подальшому представник банку подав до суду детальний розрахунок пені, згідно якого станом на 27 грудня 2016 року банк нарахував відповідачам [PERSON], [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 162\~418 грн. 85 коп., та пеню за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в розмірі 13\~219 грн. 17 коп.. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, у звязку із спливом строку звернення з позовом ПАТ «КБ «Експобанк» до суду. Представник відповідачів просила застосувати строк позовної давності та у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Експобанк» до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. У наданих до суду запереченнях представник відповідачів посилався на те, що оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Сторонами було встановлено строк дії договору до моменту виконання сторонами в поновному обсязі взятих на себе зобовязань. Також сторони встановили строк виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягає виконанню у строк до 18 грудня 2014 року. Оскільки позивач ПАТ «КБ «Експобанк» звернувся до суду лише у січні 2017 року, а дата виникнення заборгованості за договором кредиту обраховується з 30 грудня 2013 року, тому на підставі вимог ст. ст. 257, 265 ЦК України банк пропустив встановлений строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог банку. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. За правилом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності повязаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобовязаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи ст. 261 ЦК України. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Судом встановлено, що згідно умов кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту у строки/терміни, що визначені графіком, але не пізніше 18 грудня 2014 року, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами до 18 числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником зобовязання. Як вбачається з матеріалів справи, згідно виписки по особовому рахунку № 22087601293201 останній платіж по погашенню заборгованості за кредитним договором відповідач [PERSON] здійснив 20 жовтня 2014 року. До суду з позовом ПАТ КБ «Експобанк» звернувся у січні 2017 року. Також слід зазначити, що позивач звертався з даним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості у травні 2016 року, однак згідно ухвали судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року позовну заяву ПАТ КБ «Експобанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості було повернуто на підставі вимог ст. ст. 109, 115 ЦПК України, для подачі позову до належного суду. Аналізуючи умови кредитного договору № 281/АК-2007 від 19 грудня 2007 року та зміст зазначених правових норм, суд дійшов висновку, що згідно умов вказаного договору кредиту і забезпечення установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту. Перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позивач ПАТ КБ «Експобанк» не пропустив строк звернення з позовом до суду. Також слід зазначити, що представником позивача до матеріалів справи було надано копію заяви відповідача [PERSON] від 08 лютого 2016 року, яка адресована банку, в якій він просив надати йому розяснення щодо можливості отримання розстрочки/відстрочення сплати заборгованості, або часткового списання боргу, оскільки він не має змоги сплатити всю суму боргу. Дана заява підтверджує, що відповідач [PERSON] в 2016 році знав про наявну заборгованість та намагався врегулювати питання щодо її погашення в позасудовому порядку. Щодо посилань представника відповідачів про припинення дії договору поруки від 19 грудня 2007 року, у відповідності до вимог ст. ст. 251, 559 ЦК України слід зазначити наступне. Відповідно до вимог\~ст. 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 543 ЦК України\~ у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо. Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що згідно умов п. 1.1. договору поруки поручитель [PERSON] поручилась перед кредитором ПАТ «КБ «Експобанк» за виконання позичальником [PERSON] договору кредиту. Відповідно до умов п. 3.5. договору поруки сторони встановили, що строк позовної давності за цим договором складає 5 років. Згідно п. 4.4. договору поруки цей договір набирає чинності з дати його укладення і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків. У відповідності до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно вимог ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Слід зазначити, що згідно договору кредиту і забезпечення № 281/АК-2007 від 19 грудня 2007 року, строк дії якого встановлений до 18 грудня 2014 року, позичальник [PERSON] з жовтня 2014 року припинив внесення щомісячних платежів щодо повернення кредиту. Предявлені банком у грудні 2016 року вимоги до позичальника та поручителя про повернення заборгованості не були виконані, а в січні 2017 року банк звернувся із зазначеним позовом до суду. Оскільки умовами договору поруки сторони визначили, що строк позовної давності за договором поруки складає 5 років, тому суд дійшов висновку, що порука поручителя [PERSON] не припинилася, і поручитель має виконати взяті на себе зобовязання перед кредитором як солідарний боржник. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач виконав свої зобовязання по договору, надавши кредит, проте ні відповідач, ні його поручитель у встановлені строки борг не повертають та не сплачують відсотки за користування кредитом. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] не виконують взятих на себе за договором зобовязань, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість, яка в загальному становить в розмірі 9\~836,30 доларів США, що еквівалентно 258\~367,79 грн. Судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з [PERSON], [PERSON] у розмірі по 3\~255,05 грн. з кожного в дохід держави, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: partial