overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 22 жовтня 2016 року Долинським районним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області за актовим записом №229. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. У них різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, що призвело до розпаду сімї. На даний час вони разом не проживають, шлюбні відносини між ними існують тільки формально. Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим і воно суперечило б їхнім інтересам, надії на нормалізацію відносин між ними немає. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі. В судове засідання відповідач не прибув, про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки, причини неявки не відомі. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку,\~ передбаченому ст. 247 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище відповідачці залишити попередньо обране. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, який зареєстрований 15 лютого 2010 року виконавчим комітетом Петранківскої сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №6, дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], залишити на проживання з матір'ю. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який став зловживати спиртними напоями, у нетверезому стані влаштовує сварки та скандали, в ході яких неодноразову застосовував до неї фізичне насильство. Відповідач ставиться до неї зневажливо та агресивно, сім'ю утримує на дуже низькому рівні. На даний час вони разом не проживають, шлюбні відносини між ними існують тільки формально. Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим і воно суперечило б їхнім інтересам, надії на нормалізацію відносин між ними немає. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. В судове засідання відповідач не прибув, про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки, причини неявки не відомі. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Неповнолітніх дітей залишити проживати з відповідачкою. Прізвище відповідачці залишити попередньо обране. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 180000 (сто вісімдесят тисяч) гривень по договору позики. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15 березня 2012 року вони з [PERSON], згідно укладеного договору позичили відповідачу 180000 (сто вісімдесят тисяч) гривень. Позичені грошові кошти відповідач зобов'язувався повернути до 31 грудня 2012 року. Однак в зазначений термін і до теперішнього часу відповідач свого зобов»язання не виконав. Позивач у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Третя особа, [PERSON], у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоч про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності, та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно заяви від 15 березня 2012 року (а.с.4) [PERSON], отримав від [PERSON], та [PERSON], кошти в сумі 180000 (сто вісімдесят тисяч) гривень. Відповідач зобов'язався повернути позичену суму до 31 грудня 2012 року. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в простій письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошову суму, що була передана останньому в строк, встановлений договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення (а.с.7), і згідно п ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору він звільнений, тому на відповідача необхідно покласти сплату судового збору в розмірі 1800 гривень. На підставі ст.ст. 1048,1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним йому житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Крім нього, у цьому будинку зареєстрований, але фактично не проживає відповідач [PERSON] - його син. Відповідач у належному йому житловому приміщення не проживає з 2009 року. Місце його фактичного проживання йому не відоме. У добровільному порядку знятися з реєстрації в квартирі відповідач не бажає, чим порушує його майнові права. Сторони у судове засідання не з'явилися, позивач направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом повідомлення в газеті «Галичина». За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а. с. 10). У належному позивачу будинку зареєстрований його син [PERSON] - відповідач по справі, як член його сім'ї, що підтверджується копією будинкової книги (а. с. 5, 6). Останній у будинку не проживає більше одного року, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов проживання позивача від 14 квітня 2016 року, довідкою № 411, виданою Рожнятівською селищною радою 14 березня 2016 року (а. с. 8, 9). За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на житло внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Оскільки відповідач не живе у належному позивачу житловому будинку більше одного року, не надав суду будь - яких доказів про те, що там не проживає з поважних причин, то він втратив право на проживання у спірному житлі і підлягає зняттю з реєстрації у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на будинковолодіння, що знаходиться в с.Сваричів по вул.Хмельницького,28 Рожнятівського району Івано-Франківської області. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що 28 січня 1994 року померла його тітка [PERSON], яка була власником будинковолодіння, яке знаходиться с.Сваричів по вул.Хмельницького,28 Рожнятівського району. Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказане будинковолодіння. Він, згідно заповіту, є спадкоємцем всього майна. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за заповітом, він звернувся в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушений звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву, в якій просить заслухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідачка [PERSON], у судове засідання не прибула подала заяву, в якій просить заслухати справу у її відсутності, позов визнає повністю. Представник відповідача Сваричівської сільської ради у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просить справу за позовом [PERSON], заслухати без представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обємі. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про смерть (а.с.9) підтверджено, що [PERSON], померла 28 січня 1994 року. Копією заповіту від 20 березня 1990 року (а.с.8) підтверджено, що [PERSON], на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження в користь позивача. Згідно довідки № 645 виданої виконкомом Сваричівської сільської ради 27 жовтня 2015 року (а.с.13) [PERSON], була власником будинковолодіння, яке знаходиться с.Сваричів по вул.Хмельницького, 28. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина і відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом, на спадкове майно, що залишилося після її смерті. Постановою нотаріуса від 17 листопада 2015 року № 1229/02-14 підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено, у звязку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння. Отже судом встановлено, що [PERSON], була власником будинковолодіння, яке знаходиться с.Сваричів по вул.Хмельницького,28 Рожнятівського району Івано-Франківської області, склала в користь позивача заповіт, позивач прийняв спадщину, інших спадкоємців не має, а тому за позивачем слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст.16, 392, 393, 1218, 1223 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS]. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що [INFO] помер його дядько, який був власником будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказане будинковолодіння. Він, є спадкоємцем за правом представлення. Більше ніхто з спадкоємців другої черги не претендує на спадкове майно, відмовилися від своєї частки у спадщині. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за законом, він звернувся в Першу Рожнятівську державну нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на майно на спадкодавця. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з»явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідачі позов визнають у повному об'ємі, а позивачка підтримує. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про смерть (а.с.7) підтверджено, що [PERSON], помер [INFO]. Довідкою № 1351 від 24 вересня 2014 року (а.с.6) виданою Ясенською сільською радою підтверджено, [PERSON], який помер [INFO] проживав в [ADDRESS]. Постановою нотаріуса від 09 грудня 2014 року № 342/02-14 (а.с.12) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено, у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове майно. Отже судом встановлено, що [PERSON], на день смерті був власником будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS], позивач, який має право на спадщину за правом представлення, звернувся в нотаріальну контору, з заявою про прийняття спадщини, таким чином прийняв спадщину, інші спадкоємці спадщину не прийняли, тому за позивачем слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст.16, 392, 393, 1218, 1261,1266 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на будинковолодіння, що знаходиться по вул. Шевченка,28 в с.Ріпне Рожнятівського району Івано-Франківської області. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що 20 серпня 2011 року померла його сестра [PERSON], яка була власником будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Шевченка,28 в с.Ріпне Рожнятівського району. Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказане будинковолодіння. Він згідно заповіту є спадкоємцем всього майна. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за заповітом, він звернувся в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушений звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивач, не прибув, направив до суду заяву, в якій просить заслухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача Ріпненської сільської ради у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просить справу за позовом [PERSON], заслухати без представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обємі. За таких обставин, суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про смерть (а.с.8) підтверджено, що [PERSON], померла 20 серпня 2011 року. Заповітом від 03 серпня 2011 року (а.с.6) підтверджено, що [PERSON], на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження в користь позивача. Згідно довідки №369 виданої виконкомом Ріпненської сільської ради 30 червня 2015 року (а.с.9) [PERSON], являлася власником будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Шевченка,28 в с.Ріпне, позивач вступив в управління спадковим майном. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина і відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом, на спадкове майно, що залишилося після її смерті. Постановою нотаріуса від 03 вересня 2013 року № 468/02-14 (а.с.10) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено, у звязку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння. Отже судом встановлено, що [PERSON], яка день смерті була власницею домоволодіння, яке знаходиться в с.Ріпне, вул.Шевченка,28 Рожнятівського району Івано-Франківської області, склала в користь позивача заповіт, позивач фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], інших спадкоємців не має, а тому за позивачем слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст.16, 392, 393, 1218, 1223 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], який був власником будинковолодіння, яке знаходиться [ADDRESS] Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказане будинковолодіння. Він, мати брати та сестри є спадкоємцями першої черги. Згідно складеного його батьком заповіту він є спадкоємцем всього його майна. Відповідачі не претендують на спадкове майно. Він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і таким чином прийняв спадщину. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за заповітом, він звернувся в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушений звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. Сторони у судове засідання не з»явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідачі позов визнали у повному об'ємі, а позивач підтримав. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про смерть (а.с.11) підтверджено, що [PERSON], помер [INFO]. Копією заповіту від 25 червня 2013 року (а.с.8) підтверджено, що [PERSON], на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження в користь позивача. Копією технічного паспорта (а.с.12-15) підтверджено, що домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] складається з житлового будинку площею 107.3 кв.м., вартістю 25246 грн., сараю площею 20,9 кв.м., вартістю 4915 грн., сараю площею 25,2 кв.м, вартістю 1829 грн., криниці, воріт, огорожі, а всього інвентаризаційною вартістю 34504 грн. Постановою нотаріуса від 27 травня 2014 року № 338/02-14 (а.с.9) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже судом встановлено, що [PERSON], на день смерті був власником домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], позивач є спадкоємцем по заповіту, подав заяву про прийняття спадщини, таким чином прийняв спадщину, тому за позивачем слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 392, 1217, 1218, 1223 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що [INFO] помер його батько, який був власником будинковолодіння, яке знаходиться в в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказане будинковолодіння. Він є спадкоємцем першої черги, оскільки інші спадкоємці відсутні. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за законом, він звернувся в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушений звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву, в якій просить заслухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача - Перегінської селищної ради у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просить справу, заслухати без представника селищної ради, позовні вимоги визнає у повному об'ємі. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про смерть (а.с.13) копією свідоцтва про народження (а.с.12) підтверджено, що батько позивача [PERSON], помер [INFO]. Копією справи (а.с.15-19), довідкою №68 від 25 березня 2015 року (а.с.9) довідкою №1348 та актом виданими Перегінською селищною сільською радою 15 квітня 2015 року (а.с.10,11) підтверджено, що домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] належало [PERSON] Постановою нотаріуса від 18 квітня 2015 року № 62/01-16 (а.с.5) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено, у зв'язку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння. Отже судом встановлено, що [PERSON], на день смерті був власником будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], його син звернувся в нотаріальну контору, з заявою про прийняття спадщини, таким чином прийняв спадщину, інших спадкоємців немає, тому за позивачем слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст.16, 392, 393, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved