Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

У серпні 2020 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась з позовом представник [PERSON] - адвокат Богданова Ю.В. до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи - Одеська муніципальна біржа про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В обґрунтування своєї заяви, позивачка зазначає, що 10.03.1998 року між [PERSON] та [PERSON] , який діяв від власного імені та від імені [PERSON] , [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу майна № Н-00290/98, а саме трьокімнатної квартири, загальною площею 66,5 кв.м, в тому числі житлової 37,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала продавцям - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1997 року за № [NUMBER] , виданого УЖКХ виконкому Одеської міської ради, та зареєстроване в МБТІ за №2609, кн. 204 пр. стр. 68 від 22.04.1997 р. Договір купівлі-продажу був укладений на Одеській муніципальній біржа. Право власності за позивачкою було зареєстровано КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 11.03.1998 року за № 2609 стр. 172-кн 263 пр. Відповідно до довідки ОСББ «Колизей» від 14.08.2020 року № 14/08 позивачка [PERSON] постійно мешкає та являється власницею квартири [ADDRESS] з 10.03.1998 р. У зв`язку з чим просить суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 03.09.2020 року по справу було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 01.10.2020 року. Вирішено питання щодо залучення третіх осіб. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 02.11.2020 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.12.2020 року. Позивачка, представник позивачки в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву, в якій вказали, що позовні підтримують в повному обсязі, просять суд справу слухати за їх відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлявся шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно до ст.128 ч.11. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась про час та місце судового засідання повідомлялась шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно до ст.128 ч.11. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлявся шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно до ст.128 ч.11. Третя особа - представник Одеської муніципальної біржі в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. За відсутності заперечень позивача суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.03.1998 року [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] , який діяв від власного імені та від імені [PERSON] , [PERSON] на підставі довіреності ААК №746055 з другої на Одеській муніципальній біржі уклали договір купівлі-продажу майна № Н-00290/98, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] . (а.с.19-20) Відповідно до договору № Н-00290/98 квартира [ADDRESS] має загальну площу 66,5 кв.м., корисну площу 64,1 кв.м., та складається з трьох кімнат. (а.с. 19 зв) 11.03.1998 року право приватної власності було зареєстровано за [PERSON] в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в реєстр. 2609-стр. 172-нк. 263 пр. (а.с.20 зв.) Відповідно до довідки ОСББ «Колизей» від 14.08.2020 року № 14/08, вбачається, що [PERSON] постійно мешкає та являється власницею квартири [ADDRESS] з 10.03.1998 р. (а.с.23) З довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 02.10.2020 року № 4417-10/315-77 вбачається, що станом на 31.12.2012 року право вланості на квартиру [ADDRESS] зареєстровано (рос.) - [PERSON] на праві приватної вланості на підставі договору № Н-00290/98 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській Муніципальній біржі 263 пр на стор. 172, р. № 2609 (а.с.50) Отже, суд приходить до висновку, що сторони повністю виконали угоду відповідно до умов договору: продавець отримала кошти, а покупцям було передано нерухоме майно і до них перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ним зареєстровано. Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли у 1996 році, то враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. За положеннями ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. З урахуванням наведених правових норм та фактичних обставин справи суд приходить до висновку про те, що при укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам, виконання договору відбулося: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ним зареєстровано. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У відповідності із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При таких обставинах суд вважає, що даний договір підлягає визнанню дійсним.

Outcome: approved