Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дочки. Позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], однак відповідач, який є батьком дитини, ухиляється від її утримання, матеріальну допомогу не надає, тому просить стягнути на свою користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1000 грн щомісячно. У судове засідання позивачка [PERSON] не з’явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що дочка [PERSON] дійсно у період з 18 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року тимчасово проживала у своєї бабусі [PERSON], однак жодної матеріальної допомоги від батька дитини [PERSON] вона не отримувала. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 360-380 грн на місяць, оскільки відповідач [PERSON] офіційно не працює, постійного заробітку не має. Також додала, що дитина у період з 18 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року знаходилася на повному її утриманні, вона піклувалася про дівчинку та виховувала її. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи установлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка у період часу з 18 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року проживала з бабусею [PERSON] та знаходилася на її утриманні, на теперішній час дитина знаходиться з матір'ю та перебуває на її утриманні. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду засіб на утримання дитини (аліменти) присуджується в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Статтями 182, 183, 191 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та присуджується з дня пред'явлення позову. Згідно з ч.1 ст.184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі може бути визначений судом за заявою платника або одержувача у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що відповідач не має постійного місця роботи та регулярного доходу, суд вважає, що наявні підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає, що достатнім та справедливим буде стягнення з відповідача, якій є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], аліментів на її утримання у розмірі 400 грн. При цьому суд враховує й той факт, що у період з 18 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року дитина перебувала на повному утриманні батьків відповідача, тому у зазначений період часу позивачка не має права на отримання аліментів. Тобто, на користь позивачки підлягають стягненню аліменти з відповідача у час, коли дитина проживала разом з нею та знаходилася на її утриманні. Враховуючи, що позов пред'явлений до суду [PERSON] 15 серпня 2013 року, аліменти слід стягнути за період з 15 серпня 2013 року по 17 вересня 2013 року, а також з 01 січня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у доход держави.

Outcome: partial