Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] до [PERSON] АзізаУзаковича, третя особа Виконавчий комітет Мерефянської міської ради, в якому просила ухвалити рішення, яким Визнати [PERSON] Узаковичатаким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою Харківська область Харківський район, м. Мерефа, вул. Спортивна, б. 19. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 18.03.1998 року, належить житловий будинок, розташований за адресою Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Спортивна, б. 19. 29 вересня 1990 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем і після того, як отримала зазначений житловий будинок у дар, вони із відповідачем почали там проживати та вона дала згоду на його реєстрацію у цьому житловому будинку. Позивач зазначає, що у 2016 році вони припинили шлюбні відносини, відповідач поїхав із будинку, адресу його проживання вона не знає. 27 травня 2017 року шлюб між ними було розірвано. З лютого 2016 року по цей час відповідач у спірному будинку не проживає, особистих речей його там не має, комунальні витрати не сплачує, всі витрати, повязані з утриманням будинку несе вона. У зв'язку з викладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, заявлений позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином , причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст. ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Виконавчий комітет Мерефянської міської ради у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином , причина неявки суду не відома. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України\~передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог\~ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 18 березня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], реєстровий № 572, на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою Харківська область Харківський район, м. Мерефа, вул. Спортивна, б. 19. Як вбачається із будинкової книги та довідки №5299/2 від 14.08.2017 року про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, в житловому будинку № 19 по вул. Спортивна у м. Мерефа зареєстровані [PERSON], її син [PERSON], чоловік [PERSON]. Зазначена інформація підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області, сформованими станом на 31.08.2017 року. Позивач вказує, 29 вересня 1990 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] і після того, як отримала зазначений вище житловий будинок у дар, вони із відповідачем почали там проживати та вона дала згоду на його реєстрацію у цьому житловому будинку. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27 травня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ВЛ №180806, виданого 27 травня 2017 року, актовий запис №51. Відповідно до актів від 30.05.2017 року та 06.08.2017 року депутата Мерефянської міської ради [PERSON], за адресою: Харківська область Харківський район, м. Мерефа, вул.. Спортивна, 19, зареєстровані [PERSON], її син [PERSON], чоловік [PERSON] З лютого 2016 року та по теперішній час [PERSON] за даною адресою не проживає. Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача, у належному їй житловому будинку, порушує її права, як власника, оскільки вона змушена сплачувати рахунки відповідача за надані комунальні послуги, що є порушенням її прав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Також, враховуючи ту обставину, що відповідач за місцем реєстрації тривалий час не проживає, позивач вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У пункті 33 ППВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння). Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 72 Житлового кодексу України, у судовому порядку особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені\~ст. 71 Житлового кодексу України\~строки, а саме понад шість місяців. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разу відсутності члена сімї без поважним причин понад один рік, якщоінше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є дії (бездіяльність) відповідача, не повязані з позбавленням володіння, якими порушується право власності власника житла. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації за адресою Харківська область Харківський район, м. Мерефа, вулиця Спортивна, б. 19, його реєстрація за вказаною адресою носить формальний характер, та порушує права власника [PERSON] Відтак, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved