Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У своєму позові [PERSON] посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 16.09.2005 року, розірваному 19.07.2010 року, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач з моменту розірвання їхнього шлюбу ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку. В даний час він є здоровим, працездатним, матеріально забезпеченим, хоч офіційно не працює, однак отримує доходи, займаючись сільським господарством. [PERSON] неофіційно працює будівельником, має мінливий дохід. 27.07.2010 року нею було подано до Сокирянського районного суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів та надано довіреність на ведення справи в суді адвокату [PERSON] Однак, без її на те згоди адвокат 10.08.2010 року подав до суду заяву про залишення позову без розгляду і ухвалою суду від 10.08.2010 року дану заяву задоволено. Дана обставина, на її погляд, доводить те, що вона вживала заходів щодо отримання від відповідача аліментів, однак досі їх не отримує. Просить суд: стягувати з відповідача на її користь на сина [PERSON] [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, від дня подання заяви до суду і до повноліття сина; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON] [INFO], за минулий час, за період з 05.12.2011 року і по 04.12.2014 року в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, а її уповноважений представник [PERSON] подала до суду письмові заяви, якими уточнила позовні вимоги та просить суд: ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на сина [PERSON], [INFO], аліменти за минулий час, за останніх три роки, у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Також, просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, а його уповноважений представник [PERSON] подав до суду письмове заперечення на позов та заяву, якими позовні вимоги в частині стягнення аліментів з моменту подання позову до суду і до повноліття дитини визнав повністю, а позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий період не визнав з наступних підстав: Позивач не подала до суду доказів на підтвердження того факту, що дитина в минулий час фактично проживала з нею. Однак, неповнолітній син сторін - [PERSON] в період з лютого 2009 року по серпень 2010 року фактично проживав з відповідачем і повністю перебував на його утриманні. З 2009 року і по даний час позивач перебуває за кордоном в Республіці Італія та з тих пір фактично вона з дитиною не проживають за зазначеною в наданій нею довідці адресою, а квартира здається в оренду. Неправдивим є твердження позивача [PERSON] про те, що шляхом подання до суду позову в 2010 році вона вживала заходів щодо отримання аліментів, оскільки на той час дитина проживала з відповідачем і позивач не мала права на стягнення аліментів на дитину. Зі змісту наданої позивачем на ім»я адвоката [PERSON] довіреності вбачається, що останньому були надані позивачем повноваження на залишення позову без розгляду. У серпні 2010 року позивач вивезла сина за кордон і з того часу позбавила його спілкування з дитиною та її утримання. З того часу йому невідомо, де знаходиться його син. Просить суд відмовити в позові в частині стягнення аліментів за минулий час та розглянути справу за відсутності відповідача та його представника. З досліджених судом наданих сторонами доказів: копії ухвали Сокирянського районного суду від 10.08.2010 року по справі №2-1346/10, копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого відділом РАЦС Сокирянського РУЮ 19.07.2010 року, копії повторного свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконкомом Комарівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 16.06.2010 року, довідки КП «Новодністровський житловик» №2808 від 20.11.2014 року, фотокопії довіреності, наданої 24.06.2010 року [PERSON] на ім»я [PERSON] та [PERSON], судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який на день подання позову до суду проживає зі своєю матір»ю [PERSON] та перебуває на утриманні останньої. З наданих відповідачем доказів та визнаних ним обставин встановлено, що останній є здоровим, працездатним, однак не працює, не має у власності жодного нерухомого майна та транспортних засобів, з його доходів не проводяться стягнення коштів на утримання інших осіб, він не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання сина. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього непрацездатних батьків та інших дітей. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження передбачених ст.182 СК України обставин, зокрема: щодо стану здоров»я та матеріального становища дитини. У відповідності з ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ч.4 ст.174 ЦПК України передбачено, що у разі відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів з дня подання позову до суду і до повноліття дитини, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Положеннями ч.1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. З аналізу ч.2 ст. 191 СК України слідує, що для задоволення вказаної вимоги позивачеві слід насамперед довести, що він вживав заходів щодо добровільної сплати аліментів (звертався до керівника підприємства, де працює відповідач, чи до його батьків з проханням вплинути на нього, направляв йому листи, тощо). Крім цього має бути доведено, що відповідач ухилявся від сплати їх (обіцяв платити аліменти після затвердження на вищу посаду чи після повернення з відрядження або приховував місце проживання). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Та обставина, що мати дитини сама утримувала дитину, не пред'являючи до батька жодних претензій, а пред'явивши до суду позовну заяву про стягнення аліментів, за заявою свого уповноваженого представника залишила її без розгляду, не свідчить про вживання нею заходів щодо отримання аліментів та не є підставою для присудження аліментів за минулий час. При цьому суд вважає, що правовідносини [PERSON] зі своїм представником [PERSON] виходять за межі повноважень суду під час розгляду даної справи. Також, з долученої позивачем копії позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів вбачається, що її складено 27.07.2010 року, а ухвала суду про залишення позову без розгляду винесена 10.08.2010 року. В той час із наданих відповідачем доказів вбачається, що дитина [PERSON] по 15.07.2010 року проживав разом з батьком, [PERSON] У зв'язку з наведеним, позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час не підлягають до задоволення. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі стягненням з відповідача на користь держави судових витрат. На підставі ст.ст. 181-182, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial