Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

У серпні 2021 року позивач, АТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що на підставі договору № б/н від 05.01.2010 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між ним та Банком Договір. Позичальник зобов`язалася погашати кредит, сплачувати відсотки за користуванням ним у терміни та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши [PERSON] доступ до коштів на її картковому рахунку. Однак, [PERSON] своїх обов`язків за угодою не виконала, оскільки кредитні кошти витратила та не повернула. [PERSON] померла [INFO] . В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Оскільки відповідач не відмовився від спадщини, то саме на нього покладається зобов`язання задоволення вимог кредиторів. Станом на дату смерті позичальника, за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 11 513 грн. 00 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами у сумі 2270 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 28.08.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи. Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи, ухвалою судді від 15 вересня 2021 року було відкрито провадження у справі та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї. Відповідно до вимог ст. 190, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з таких підстав. Судом встановлено, що 05.01.2010 року АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № б/н, згідно з яким позичальнику надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умови кредитного договору визначені у заяві позичальника від 05.01.2010 року, яка містить посилання на те, що вона (заява), разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між банком та позичальником договір про надання банківських послуг. Позичальник [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Дніпропетровській області 25.11.2019 року. Станом на дату смерті позичальника утворилася кредитна заборгованість у сумі 11 513 грн. 00 коп. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Позивач в своєму позові зазначає, що спадкоємцем позичальника, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Разом з цим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували те, що саме [PERSON] прийняв спадщину після померлої, позивач в свою чергу не звертався до суду із клопотанням про витребування спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Наданий до позовної заяви лист Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори за вих.№54 від 21.01.2021 року не містить даних щодо прийняття або відмови від прийняття спадщини [PERSON] . Надані позивачем докази на обґрунтування своїх позовних вимог позбавляють суд можливості з`ясувати чи прийняв відповідач спадщину та чи покладається на нього, в порядку ст.1218 ЦК України, зобов`язання задоволення вимог кредиторів. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України). В наслідок недоведеності факту прийняття відповідачем спадщини після смерті [PERSON] , позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк», що спрямовані на захист права кредитора, задоволенню не підлягають. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору при поданні позову до суду, не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed