Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом посилаючись на те, що 07 грудня 2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11477464000 від 07 грудня 2015 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 420996,73 грн. шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобов`язувався щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів 20 числа кожного місяця у розмірі 7486,19 грн., але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 07 вересня 2034 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 263689 від 07 грудня 2015 року (основний борг), відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язався відповідати за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором щодо виконання основного зобов`язання. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 263689 від 07 грудня 2015 року (проценти та інші платежі), відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язався відповідати за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором щодо виконання зобов`язань по сплаті відсотків та інших платежів за користування кредитними коштами. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 08 серпня 2018 року становить 475363,83 грн., яка складається з: 416333,10 грн. - заборгованість за кредитом, 55508,34 грн. - заборгованість за процентами, 194,31 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 08 вересня 2017 року по 08 серпня 2018 року, 3328,08 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 08 вересня 2017 року по 08 серпня 2018 року, яку і просить суд стягнути солідарно з відповідачів у справі, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Відзив на позовну заяву на адресу Шевченківського районного суд ум. Києва не надходив. Повно та всебічно дослідивши надані докази, заслухавши надані пояснення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 грудня 2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11477464000 від 07 грудня 2015 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 420996,73 грн. шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобов`язувався щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів 20 числа кожного місяця у розмірі 7486,19 грн., але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 07 вересня 2034 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 263689 від 07 грудня 2015 року (основний борг), відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язався відповідати за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором щодо виконання основного зобов`язання. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 263689 від 07 грудня 2015 року (проценти та інші платежі), відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язався відповідати за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором щодо виконання зобов`язань по сплаті відсотків та інших платежів за користування кредитними коштами. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 08 серпня 2018 року становить 475363,83 грн., яка складається з: 416333,10 грн. - заборгованість за кредитом, 55508,34 грн. - заборгованість за процентами, 194,31 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 08 вересня 2017 року по 08 серпня 2018 року, 3328,08 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 08 вересня 2017 року по 08 серпня 2018 року, що підтверджується розрахунком наданим суду. Відповідно до п. 1.3 договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п. 1.4 договорів поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Позивачем за вих. №23-1-02/780 від 23 червня 2018 року та вих. №23-1-02/781 від 23 червня 2018 року надсилалися вимоги на поштову адресу [PERSON] та [PERSON] про повернення кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що відповідачі свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №11477464000 від 07 грудня 2015 року належним чином не виконали, а отже зобов`язані повернути позивачу заборгованість по кредиту, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved