overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що з 14 січня 1999 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований Вовчанським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 05. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із ним. Вказав, що нормальні сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, повністю втрачено почуття поваги та любові. На даний час шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо з грудня 2015 року. Просив вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Про поважність причин неявки суд не повідомила. Клопотань, заяв про відкладення розгляду справи не надала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 14 січня 1999 року Вовчанським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 05 (а.с. 4). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем (а.с. 5-6). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого подружжя весь час сварилося, втрата у сімейних відносинах почуттів взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Шлюб існував формально, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо з грудня 2015 року, спільного господарства не ведуть, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що він з дружиною перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, однією сім'єю не проживають, просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним, [PERSON], та [PERSON] 11 вересня 2011 року у виконавчому комітеті Панфильської сільської ради Яготинського району Київської області, актовий запис № 02. [PERSON] у судове засідання 26 липня 2016 року не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, разом із тим, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 вереся 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер. Вжиті судом заходи для примирення подружжя результату не дали. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що він з дружиною перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, однією сім'єю не проживають, просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним, [PERSON], та [PERSON] 26 січня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 05. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що він майже створив нову сім`ю, примирення між ним і [PERSON] неможливе, їхня спільна донька проживає з матір`ю відповідачки. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду спарви повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення [PERSON]., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер. Вжиті судом заходи для примирення подружжя результату не дали. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що він з дружиною перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, однією сім'єю не проживають, просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним, [PERSON], та [PERSON] 28 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 106. [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив шлюб розірвати. [PERSON] у судовому засіданні визнала позовні вимоги, проти розірвання шлюбу не заперечувала, пояснила, що вона з позивачем близько року не проживають разом, вона має намір створити іншу сім`ю. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 березня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що він з дружиною перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, однією сім'єю не проживають, просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним, [PERSON], та [PERSON] 31 березня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 34. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу слухати у його відсутність. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу слухати у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 березня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 16). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 17). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 березня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивач подала заяву, в якій просить не змінювати своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 11.11.1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки подружжя має різні погляди на життя, зникло почуття любові. В сім'ї постійно виникають сварки та суперечності. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливі. В судове засідання позивач надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 листопада 1995 року відділом РАГС Каховського міськвиконкому Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 272. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу мають двох дітей, що вбачається з свідоцтв про їх народження (а.с.3, 4). Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що подружжя окремо проживають, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що при подачі позову, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 551 гривень 20 коп. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 2008 по 2010 рік перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач протягом останніх років не спілкується з донькою, ніякої допомоги на її утримання та виховання відповідач не надавав, має заборгованість по сплаті аліментів. Не цікавиться благополуччям дитини. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги за вищевказаними обставинами. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання та належного утримання малолітньої дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю. Органом опіки і піклування Ірпінської міської ради Київської області надано листа, з якого вбачається, що не можливо надати висновок з питання позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки на неодноразові виклики та телефонні дзвінки останній не реагує, за місцем реєстрації тривалий час не проживає, нової адреси проживання з'ясувати не вдалось. В зв'язку з наведеним та оскільки матеріалами справи підтверджується обґрунтування позовних вимог, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. У обгрунутвання вимог зазначила, що вона є дочкою [PERSON]. Понад 30 років [PERSON] страждає на хронічне захворювання та перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері. Відповідно до довідки МСЕК №051601 від 18 листопада 1996 року [PERSON] є інвалідом 1 групи за психічним захворюванням безстроково. Внаслідок захворювання праця їй протипоказана,вона потребує постійного стороннього догляду і нагляду. Заявниця має можливість і бажання доглядати за своєю матірю, проживає разом з нею, опікується нею весь час. Просила визнати свою мати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном. Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради та Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, надала суду подання про доцільність призначення у судовому порядку [PERSON] опікуном над [PERSON] Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця є дочкою [PERSON], [INFO]. Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи № 236 від 20 квітня 2017 року, наданого КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, [PERSON], [INFO] виявляє ознаки деменції внаслідок органічного ураження головного мозку судинного ґенезу ( нейроінфекція, церебральний атеросклероз). Внаслідок цього не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Потребує постійного стороннього нагляду та опіки. Поданням Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 13 липня 2017 року визнано за доцільне призначення [PERSON] опікуном над [PERSON]. Статтею 39 ЦПК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Частиною 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] та встановлення над нею опіки і призначення її опікуном дочку [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] за адресою: с. Розкішне Лутугинського району Луганської області. Заяву обґрунтовує тим, що факт його смерті підтверджують наступні документи: Довідка про причину смерті №49 від 24.09.15 року, Свідоцтвом про смерть від 25.09.15 року, виданим Артемівським відділом ДРАЦС РС Луганського МУЮ. З огляду на зазначене, а також у зв'язку з необхідністю в подальшому отримати витяг з Реєстру, що є неможливим без встановлення факту смерті у судовому порядку, заявник просить встановити факт смерті матері. У судовому засіданні представник заявника просив заяву про встановлення факту смерті задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. [PERSON] помер [INFO] за адресою: с. Розкішне Лутугинського району Луганської області, що підтверджується такими документами: Довідка про причину смерті №49 від 24.09.15 року, Свідоцтвом про смерть від 25.09.15 року, виданим Артемівським відділом ДРАЦС РС Луганського МУЮ. Згідно статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та її діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у заявника є перешкоди в отриманні витягу з Реєстру без встановлення факту смерті в судовому порядку, оскільки свідоцтво про смерть, видане органом, передбаченим на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створює правових наслідків на території України. З урахуванням зазначеного, заява про встановлення факту смерті є такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що спільного життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, фактичні шлюбні відносини припинені. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.04.1995 року. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO] Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично проживають окремо. Ухвалою суду від 10.05.2016 сторонам надавався строк для примирення відповідно до приписів ст. 111 СК України, разом з тим, у наданий строк останні не дійшли порозуміння. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved