Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» звернувся з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що між\~\~позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №007-20132-140707 від14.07.2007 року, відповідно до якого позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок №26259900912500 в національній валюті України, та надав відповідачеві платіжну картку на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 500,00 грн. Проте відповідач належним чином не виконував зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.07.2015 року дорівнює 4804,71 грн., що складається з тіла кредиту у сумі 1871,70 грн., простроченого тіла кредиту у сумі 323,01 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 2610,00 грн. Зазначали, що в добровільному порядку відповідач суму боргу за договором кредиту не сплачує, у зв'язку з чим позивач звернувся з зазначеним позовом до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 18.05.2015 року (а.с.14) не зявився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, в позові зазначив, що просить суд розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.28-29, 31), надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, 14.07.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №007-20132-140707, відповідно до якого відповідачеві було відкрито картковий рахунок №26259900912500 в національній валюті України, та надано платіжну картку. Отже, позивач надав відповідачеві кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 500,00 грн. (а.с. 3-4) Відповідно до умов договору відповідач зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в позовному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням - ст. 610 ЦК України. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦПК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач, згідно розрахунку заборгованості за договором №007-20132-140707 від14.07.2007 року станом на 31.07.2015 року має заборгованість у сумі 4804,71 грн., що складається з тіла кредиту у сумі 1871,70 грн., простроченого тіла кредиту у сумі 323,01 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 2610,00 грн. (а.с. 9). Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 22 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», який був чинним на момент подачі позовної заяви,\~від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб -у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно з відповідача на користь держави стягуються судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1218,00 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved