Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] через представника звернулася до суду з позовом у якому зазначила, що вона за двома договорами купівлі-продажу від 17.05.2016 та 19.05.2016 придбала житловий будинок з надвірними будівлями в с.Петрушин по вул.Лісова, 27, а тому, на підставі ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України, до неї перейшло право на земельну ділянку за даною адресою площею 0,29 га, яке мала попередній власник будинку. Відповідач є власником сусідньої ділянки і частково самовільно захопив земельну ділянку позивача, а тому вона просила зобовязати відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою шляхом зобовязання його здійснити відновлення меж між земельною ділянкою, що знаходиться по вул.Лісова, 27, та вул..Лісова, 29, в с.Петрушин Чернігівського району та області. В судовому засіданні, після проведення експертизи уточнив позовні вимоги та просив зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки шляхом зобовязання його здійснити відновлення меж, шляхом виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з урахуванням висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи. В обґрунтування позову додав, що відповідач безпідставно розширив свою земельну ділянку за рахунок ділянки позивача та поставив стовпчики для паркану на ділянці позивача. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову та зазначив, що земельна ділянка на якій розташований будинок позивача не приватизована та її межі не визначені, попередня власниця цього будинку погодила межу земельної ділянки [PERSON] та не заперечувала проти приватизації відповідачем його земельної ділянки в існуючих межах. Третя особа Петрушинська сільська рада представника в судове засідання не направила, справу просила розглянути без його участі. Заслухавши сторони, свідків та дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.11.2009 року (а.с. 29, 30) позивачу належить земельна ділянка розміром 0,2386 га в с.Петрушин, Чернігівського району та області, по вул.Лісна, 29, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. За договорами купівлі-продажу від 17.05.2016 та 19.05.2016 позивач купила в [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями в с.Петрушин, Чернігівського району та області, по вул.Лісна, 27, який розташований на неприватизованій земельній ділянці. Відповідно до повідомлення виконкому Петрушинської сільської ради (а.с.80), землевпорядником сільської ради був проведений обмір земельної ділянки якою користується [PERSON] за адресою с.Петрушин, вул..Лісова, 27, та встановлено, що фактичний розмір земельної ділянки за цією адресою становить 0,315 га. Згідно з рішенням виконавчого комітету Петрушинської сільської ради №50 від 17.11.1993 за цією адресою виділялася земельна ділянка розміром 0,29 га [PERSON] (а.с.83-86). Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, що [PERSON], яка раніше проживала в будинку по вул.Лісна, 27, мала з відповідачем межу, яка склалася вже давно. Коли відповідач збудував цей гараж, то він незначно виліз за цю межу. Свідок [PERSON] дав показання, що відповідач прибудував гараж та поставив нові стовпчики на ділянці, яка належить його дружині [PERSON] Тому він викопав ці стовпчики. Стара межа, яка існувала за попередніх власників там видна візуально, але відповідач сказав, що він відступив [PERSON] 2 метри на межі, бо та його попросила, коли він будувався. Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №23-17 від 25.05.2017 року (а.с.108-129) розмір меж та межі земельної ділянки №29 по вул.Лісова в с.Петрушин зазначені в державному акті та в технічній документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не співпадають між собою та не відповідають розмірам меж та межам фактичного користування. Межа ГА (межа земельної ділянки №29 в бік будинку позивача) фактичного користування не співпадає з межею ГА Державного акту та не співпадає з межею ГА кадастрового плану технічної документації: межа ГА фактичного користування менше межі ГА Державного акту на 107,72 м 104,25 м + 3,47 м, та більше межі ГА кадастрового плану технічної документації на 104,25 м 95,25 м = 9 м. За нормами ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. За нормами ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Як видно з технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості в с.Петрушин по вул.Лісна, 29, (а.с.18-45) були визначені межі цієї земельної ділянки, які були погоджені, зокрема з [PERSON], земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 7425586900:01:000:0116 та вона була зареєстрована у Державному земельному кадастрі 28.04.2016. Тобто, з цього часу земельна ділянка відповідача була сформована і її межі були визначені так як зазначено в цій документації. Позивач набула право власності на сусідній будинок №27 по вул.Лісна в с.Петрушин, лише у травні 2016 року, а тому і відповідні права на земельну ділянку на якій розташований цей будинок, відповідно до ст.120 Земельного кодексу України у неї виникли вже після того як земельна ділянка позивача була сформована і її межі були встановлені. Згідно з ст.107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Межі земельної ділянки позивача на даний час не визначені, її приватизація не проведена, а отже при визначенні межі слід брати до уваги лише межі земельної ділянки відповідача, зазначені в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості в с.Петрушин по вул.Лісна, 29, оскільки саме в таких межах ця земельна ділянка була сформована та внесена до Державного земельного кадастру. На час формування цієї земельної ділянки позивач ще не набула прав на земельну ділянку під будинком №27, а тому сформування земельної ділянки №29 у таких межах не порушувало її прав. Враховуючи зазначені обставини, суд не може зобовязати відповідача здійснити відновлення меж його ділянки шляхом виготовлення нової технічної документації із землеустрою, оскільки дійсні межі його земельної ділянки встановленні відповідно до чинного законодавства та були сформовані до набуття позивачем прав на суміжну земельну ділянку, а відновлення меж повинно відбуватися саме відповідно до земельно-кадастрової документації, на підставі якої ця земельна ділянка була сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Витрати відповідача на правову допомогу в сумі 2800 гривень не перевищують граничний розмір, встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який складає 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Так як представник відповідача адвокат [PERSON] провів у судових засіданнях по даній справі 1 годину у 2017 році та знайомився з матеріалами справи після отримання висновку експерта, що суд враховує за 1 годину 30 хвилин, а також провів у судових засіданнях у 2016 році 1 годину 30 хвилин, знайомився з позовом та готував документи, що суд враховує як 2 години вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням, то граничний розмір судових витрат буде обраховуватися наступним чином. 1600 грн. х 0,4 х 2,5 год. = 1600 грн. (граничний розмір витрат за 2017 рік); 1378 грн. х 0,4 х 2,5 год. = 1378 грн. А всього ця сума складає 1600 грн. + 1378 грн. = 2978 грн.. Оскільки позов задоволенню не підлягає, то з позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню витрати на правову допомогу відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved