Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], де третя особа Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», про визнання права первісного іпотекодержателя. В обґрунтування позову зазначив, що 20 липня 2007 року між ЗАТ «Агробанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредитної лінії №55.840.07.17.М, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит на загальну суму 830 000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за Договором про надання кредитної лінії №55.840.07.17.М між ЗАТ «Агробанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 55.840.07.17.М.1 від 20 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О.М. та зареєстрований за №3010. Предметом даного Договору іпотеки виступило належне [PERSON] на праві власності нерухоме майно, а саме: швацький цех з адміністративно-побутовими приміщеннями №1, загальною площею 1419,4 кв.м., розташованого по [ADDRESS]. Позичальник зобов'язання за Договором про надання кредитної лінії №55.840.07.17.М від 20 липня 2007 року не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 795 200,00 доларів США. 26 вересня 2011 року між ЗАТ «Агробанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги №7, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора відносно [PERSON] за Договором про надання кредитної лінії №55.840.07.17.М від 20 липня 2007 року, укладеного між ЗАТ «Агробанк» та [PERSON] 20 грудня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. було посвідчено договір між банком та ТОВ «Кредекс Фінанс» про відступлення права за договором іпотеки №55.840.07.17.М.1 від 20 липня 2007 року, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло права нового іпотекодержателя. 17.02.2014 між ТОВ «Кредекс Фінанс» та позивачем по справі був укладений Договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань, в тому числі за Договором про надання кредитної лінії №55.840.07.17.М від 20 липня 2007 року, який укладений між [PERSON] та ЗАТ «Агробанк». В свою чергу [PERSON], набувши право власності на швацький цех з адміністративно-побутовими приміщеннями №1, загальною площею 1419,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], передав дане майно в іпотеку, як забезпечення за виконання зобов'язань [PERSON] перед ПАТ «ПроКредит Банк», що було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. На підставі викладеного, позивач просить визнати за ним право первісного іпотекодержателя відносно нерухомого майна, а саме: швацького цеху з адміністративно-побутовими приміщеннями №1, загальною площею 1419,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON], з правом реєстрації даного права в Єдиному реєстрі прав на нерухоме майно та Державному реєстрі іпотек. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити позивачу у їх задоволенні. Представник 3-ї особи ПАТ «ПроКредит Банк» у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав заперечення на позов в яких просили відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі та розглянути справу за їх відсутності. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 липня 2007 року між ЗАТ «Агробанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання кредитної лінії №55.840.07.17.М, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит на загальну суму 830 000,00 доларів США. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «Агробанк» та [PERSON] 20 липня 2007 року був укладений Іпотечний договір № 55.840.07.17.М.1, відповідно до умов якого останній передав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме швацький цех з адміністративно-побутовими приміщеннями №1, загальною площею 1419,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 26 вересня 2011 року між ЗАТ «Агробанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги №7, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло прав кредитора відносно [PERSON] за Договором про надання кредитної лінії №55.840.07.17.М від 20 липня 2007 року, укладеного між ЗАТ «Агробанк» та [PERSON] 20 грудня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. було посвідчено договір між банком та ТОВ «Кредекс Фінанс» про відступлення права за договором іпотеки №55.840.07.17.М.1 від 20 липня 2007 року, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло права нового іпотекодержателя. 17.02.2014 між ТОВ «Кредекс Фінанс» та позивачем по справі був укладений Договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань, в тому числі за Договором про надання кредитної лінії №55.840.07.17.М від 20 липня 2007 року, який укладений між [PERSON] та ЗАТ «Агробанк». Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2012 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2012 року в частині відмови ТОВ «Кредекс Фінанс» у задоволенні його позовних вимогах до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно скасовано та визнано за ТОВ «Кредекс Фінанс» право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме щвацький цех з адміністративно-побутовими приміщеннями №1, загальною площею 1419,4 кв.м. у виконання зобов'язань за іпотечним договором від 20.07.2007 №55.840.07.17.М1 укладеного між ЗАТ «Агробанк» та [PERSON] 10 травня 2012 року за договором купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Поповою І.В. та зареєстрованого в реєстрі під №471 власником щвацького цеху з адміністративно-побутовими приміщеннями №1, загальною площею 1419,4 кв.м став [PERSON] 15 листопада 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Кредекс Фінанс» до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено. Дане рішення суду набрало законної сили 27.11.2012. Доказів іншого представником позивача не надано. 29 березня 2013 року в забезпечення кредитних зобов'язань ФОП [PERSON] укладено іпотечний договір з ПАТ «ПроКредит Банк», за яким [PERSON] передано спірне нерухоме майно, а саме щвацький цех з адміністративно-побутовими приміщеннями №1, загальною площею 1419,4 кв.м в іпотеку Банку. За змістом статті 55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. У разі застави майбутнього майна або створення забезпечувального обтяження в майбутньому майні нотаріусу надаються документи, що підтверджують наявність прав на набуття такого майна у власність у майбутньому. При посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна. В разі наявності заборони угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача. Доказів того, що зазначений договір іпотеки визнано недійсним, суду не надано. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено порушення його прав саме [PERSON], а тому вважає, що останній не є належним відповідачем по справі, а відтак у задоволенні позову слід відмовити, що не позбавляє позивача у разі порушення його прав звернутися до суду в іншій спосіб. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed