Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом у якому просили: - розірвати договір оренди земельної ділянки, площею 2,2683 га розташованої на території Буряківської сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області (кадастровий номер 1820880300:05:000:0041), укладений 05.07.2005 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.», який зареєстрований 01.09.2005 року за № 040520400012, з урахуванням додаткової угоди до договору оренди землі, укладеної 16.06.2006 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.», зареєстрованої 22.05.2007 року за № 040720400066; - розірвати договір оренди земельної ділянки, площею 2,0973 га на території Буряківської сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області (кадастровий номер 1820880300:02:000:0534), укладений 08.01.2008 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.», зареєстрований 21.02.2008 року за № 040820400021; - стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.» на користь [PERSON] невиплачену орендну плату за 2015 рік у розмірі 3258,08 грн., пеню за договором у розмірі 70,38 грн., три проценти річних нарахувань у розмірі 57,69 грн., інфляційні втрати у розмірі 161,24 грн; - стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.» на користь [PERSON] невиплачену орендну плату за 2015 рік у розмірі 3258,08 грн., пеню за договором у розмірі 70,38 грн., три проценти річних нарахувань у розмірі 57,69 грн., інфляційні втрати у розмірі 161,24 грн. В обґрунтування позову позивачі вказали, що на підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих 14.07.2015 року їм, [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності, кожному по ? частки земельної ділянки площею 2,0973 га на території Буряківської сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, кадастровий номер 1820880300:02:000:0534, року та по ? частки земельної ділянки площею 2,2683 га на території Буряківської сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, кадастровий номер 1820880300:05:000:0041, які належали спадкодавцю - [PERSON] на підставі державних актів на право власності на землю від 07 жовтня 2003 року. Їм стало відомо, що 05.07.2005 року між [PERSON] та ТОВ «А.Т.К.» було укладено договір оренди землі, та 16.06.2006 року додаткову угоду до договору, згідно з яким, [PERSON] передав в оренду належну йому земельну ділянку, загальною площею 2,27 га, загальним строком на 15 років, на умовах сплати щороку орендної плати до 31 грудня поточного року, в розмірі 3-6 % від нормативної грошової оцінки землі, з урахуванням коефіцієнта індексації, а також договір оренди від 08.01.2008 року, згідно з яким [PERSON] передав в оренду ТОВ „А.Т.К. належну йому земельну ділянку загальною площею 2,0973 га, строком на 15 років, на умовах сплати щороку орендної плати до 31 грудня поточного року, в розмірі 3-6 % від нормативної грошової оцінки землі, з урахуванням коефіцієнта індексації. Після смерті [PERSON] у 2015 році ТОВ «А.Т.К.», в порушення умов договору не сплатило їм ( позивачам) орендну плату за 2015 рік. Розмір орендної плати складає - 2330,85 грн. кожному. Відповідно до п. 42.1 договору оренди землі, за прострочення сплати Орендарем орендної плати передбачено пеню у розмірі 0,01 % від простроченої суми за весь час прострочення. У зв'язку з порушенням обов'язку сплати орендної плати, ТОВ «А.Т.К.» зобов'язане сплатити кожному пеню в розмірі 70,38 грн., три проценти у розмірі 57,69 грн. та інфляційні втрати у розмірі 161,24 грн. ТОВ «А.Т.К.» не здійснювало належних заходів щодо нарахування і сплати орендної плати, не направляло повідомлень на адресу орендодавців про необхідність явки та отримання орендної плати, не було відкрито депозитного рахунку у нотаріуса, на який би перераховувалась спірна орендна плата. Оскільки станом на 03.08.2016 року ТОВ «А.Т.К.» не сплатило орендну плату за 2015 рік на користь [PERSON] та [PERSON] як спадкоємців, до яких перейшло право власності на земельні ділянки - такі договори оренди землі підлягають розірванню в порядку пунктів 38, 39, 40 договорів оренди. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив оскільки ТОВ „А.Т.К. орендна плата позивачам за договорами оренди за 2015 та 2016 роки була виплачена у вересні 2016 року. ТОВ „А.Т.К. не порушувало умов договору оренди землі, так як товариству не було відомо хто прийняв спадщину після померлого [PERSON]. Спадкоємці не повідомили товариство про набуття ними права власності на земельні ділянки. Відкриття депозитного рахунку у нотаріуса на померлу особу не передбачено чинним законодавством, тому таких дій ТОВ „А.Т.К. не вчиняло. Дослідивши докази, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 липня 2015 року державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори [PERSON] після [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] набули права власності в ? частці кожен на земельну ділянку, площею 2,0973 га, розташовану на території Буряківської сільської ради, передану для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 1820880300:02:000:0534 ( а.с. 35). Вказана земельна ділянка, відповідно до укладеного 08 січня 2008 року договору оренди землі між [PERSON] та ТОВ „А.Т.К., передана в оренду ТОВ „А.Т.К. строком на 15 років. Орендна плата складає 3 % від нормативної грошової оцінки землі. Відповідно до пункту 38 Договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору, внаслідок невиконання його умов договір може бути розірвано сторонами. Пунктом 42.1. Договору оренди передбачено сплату орендарем на користь орендодавця пені у розмірі 0,01 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення ( а.с. 75-78). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], виданого державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори [PERSON] 14 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] набули права власності в ? частці кожен на земельну ділянку, площею 2,2683 га, розташовану на території Буряківської сільської ради, передану для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 1820880300:05:000:0041, ( а.с. 38). Відповідно до договору оренди землі від 05 липня 2005 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ „А.Т.К. та додаткової угоди до договору від 16 червня 2006 року, вказана земельна ділянка передана в оренду ТОВ „А.Т.К. строком на 15 років. Орендна плата за договором складає 1,5 % від нормативної грошової оцінки землі. Пунктом 13.3 Договору передбачено сплату орендарем на користь орендодавця пені у розмірі 0,01 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пунктом 12.3. Договору передбачено його розірвання за рішенням суду внаслідок невиконання його умов другою стороною ( а.с. 79-84). Правовідносини щодо укладених між ТОВ „А.Т.К. та [PERSON] регулюються положеннями ЗУ „Про оренду землі, Земельного кодексу України, Книгою пятою Цивільного кодексу України та умовами договорів оренди. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Частинами першою статті 148-1 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди. Відповідно до частин четвертої статті 34 ЗУ „Про оренду землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. А отже позивачі за вищевказаними договорами оренди землі набули прав орендодавців та, відповідно, права на своєчасне отримання орендної плати від ТОВ „А.Т.К.. Відповідно до платіжних відомостей № 95 та № 96 від 23.09.2016 [PERSON] та [PERSON] отримали кожен 6388,52 грн. орендної плати за 2015 та 2016 роки. ( а.с. 71,72). Факт отримання орендної плати за спірними договорами оренди за 2015 рік не оспорено представником позивачів. А отже, позов в частині стягнення невиплаченої орендної плати, не підлягає до задоволення через відсутність на день ухвалення рішення боргу ТОВ „А.Т.К перед позивачами по сплаті орендної плати. Суд також відмовляє в задоволенні позову в частині стягненні пені, 3% річних та інфляційної складової за несвоєчасне виконання умов договору оренди з таких підстав. Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Разом з тим, за змістом частин четвертої та першої статті 623 ЦК України боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку. Якщо боржник доведе, що не виконав грошового зобов'язання через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов'язання у вигляді його прострочення боржником не настало i в такому разі вважається, що виконання зобов'язання відстрочено на час прострочення кредитора (частина друга статті 613 цього Кодексу). Відповідно до частини другої статті 148-1 ЗК України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов'язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Крім того, відповідно до пункту 29 Договору оренди від 08.01.2008 та пункту 9.2. Договору оренди від 05 липня 2005 року орендодавець зобовязаний негайно повідомляти орендаря про зміну місця проживання чи банківські реквізити, на першу вимогу орендаря надавати документи про власні ідентифікаційні коди, інші документи та інформацію необхідну відповідно до законодавства України для виплати доходів за цим договором, державної реєстрації, перереєстрації цього договору, реєстрації обмежень прав на земельну ділянку, що встановлені цим договором, тощо ( а.с. 76, 80). Доказів про виконання позивачами, які набули права орендодавців за спірними договорами оренди, свого обовязку повідомити орендаря протягом місяця про набуття права власності на земельні ділянки, що перебувають в оренді ТОВ „А.Т.К. та повідомлення відповідно до умов договору своїх адрес, банківських реквізитів та інших відомостей, передбачених законом та умовами договору, суду не надано. Ухилення від учинення таких дій зумовлює виникнення прострочення з боку кредитора (орендодавців), тому підстав для стягнення з ТОВ „А.Т.К. пені, трьох відсотків річних та інфляційної складової за несвоєчасну сплату орендної плати за договором суд не вбачає. Доводи позивачів про обовязок відповідача внести орендну плату на депозит у нотаріуса суд відхиляє, оскільки положеннями статті 537 ЦК України передбачено право кредитора виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори у разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку, відсутності представника недієздатного кредитора. Вказаною нормою не передбачено обовязку внесення боржником грошових коштів у разі смерті кредитора ( орендодавця). Суд також відмовляє у позові в частині розірвання договорів оренди, виходячи з такого Пунктом 4.6. Договору оренди від 05.07.2005 передбачено обовязок орендаря в строк до 1 грудня сплатити орендодавцю орендну плату Пунктом 11 Договору оренди від 08.01.2008 обовязок орендаря сплатити орендну плату сторонами погоджено в строк до 31 грудня. Як зазначалося вище, ТОВ „А.Т.К. виплатило позивачам, які набули прав орендодавців за спірними договорами оренди, орендну плату за 2015 рік у вересні 2016 року. Відповідно до частини першої статті \~32\~ЗУ „Про оренду землі на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями \~24\~і\~25\~цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Як зазначалося вище, умовами спірних договорів оренди передбачено розірвання договору через невиконання стороною зобовязань за договором, в тому числі і сплати орендної плати. Згідно із п. «д» частини першої статті\~141\~ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання як договору оренди, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання (Постанова ВСУ від 28.09.2016 у справі № 6-977цс 16). Зважаючи, що несвоєчасну сплату орендної плати ТОВ „А.Т.К. допустило одноразово та через невиконання орендодавцями свого обовязку повідомити орендаря про набуття ними права власності на земельні ділянки, - підстав для розірвання договорів оренди суд не вбачає. Суд відмовляє ТОВ „А.Т.К. у стягненні судових витрат через ненадання представником відповідача доказів понесення відповідачем таких витрат. У платіжних дорученнях № 304793 та 304789 про оплату послуг адвокатів [PERSON] та [PERSON] на загальну суму 4000 грн., призначенням платежу зазначено оплату правової допомоги згідно угоди № 5 від 09.08.2016 року. Самої ж угоди представником відповідача суду не надано. Крім того, ухвалу про відкриття провадження у цій справі, разом з позовною заявою та доданими документами ТОВ „А.Т.К. отримало 12.08.2016 року ( а.с.16). Тобто укладання угоди на представництво інтересів в суді передувало отриманню з суду відомостей про те, що справа перебуває на розгляді, що ставить під сумнів факт отримання грошових коштів на представництво інтересів саме у цій справі.

Outcome: dismissed