Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

у серпні 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №966-002/07Р від 13.08.2007 у розмірі 73694 доларів США 69 центів та понесені судові витрати у розмірі 3654 грн 00 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 13.08.2007 між [PERSON] та АКБ «Правекс-банк» правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» був укладений кредитний договір №966-002/07Р згідно якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті на загальну суму 92000 доларів 00 центів терміном до 13.08.2022 року, зі сплатою 11,99 % річних для споживчих цілей, а також 13.08.2007 між банком на [PERSON] укладено договір поруки №966-002/07Р згідно умов якого поручитель зобов'язався нести солідарну відповідальність перед банком за виконання позичальником кредитних зобов'язань, однак діями відповідачів було порушено законні права позивача, зокрема, на отримання основної суми кредиту, наданої [PERSON] в тимчасове користування відповідно до умов кредитного договору, та відсотків за користування кредитом, що призвело до виникнення заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. [PERSON] у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 240). [PERSON] у судове засідання не з'явилася повторно про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 199, 200, 205, 206, 241, 242). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 13.08.2007 між АКБ «Правекс-Банк» (далі Банк), правонаступником якого є позивач, та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір №966-002/07Р (а.с. 63, 68), відповідно до п. 1.1 якого банк надає позичальникові кредит в іноземній валюті на загальну суму 92000 доларів США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна. Кредит надається позичальникові строком до 13.08.2022 зі сплатою 11,99 % річних (п. 1.2). Видача кредиту здійснюється шляхом видачі готівки з каси банку (п. 2.1). Для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором, 13.08.2007 [PERSON] та АКБ «Правекс Банк» укладено договір іпотеки №966-002/07Р (а.с. 23, 27) в силу п. 1.1 вказаного договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], Договір посвідчений ПН КМНО Антиповою І.В., зареєстровано в реєстрі за №3511, накладено заборону відчуження майна. Крім того, для забезпечення належного виконання умов кредитного договору, 13.08.2007 року між [PERSON] (Поручитель) та АКБ «Правекс Банк» (Кредитор) укладено договір поруки №966-002/07Р (а.с. 21, 22), відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №966-002/07Р від 13.08.2007. Поручитель ознайомлений зі змістом зобов'язання, яке забезпечено порукою за цим договором та не має претензій до умов кредитного договору (п. 1.2). Поручитель зобов'язується у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за крединим договором виконати за нього зобовязання перед кредитором (п. 2.1 договору). Позивач свої зобовязання за кредитним договором №966-002/07Р від 13.08.2007 відповідно до п. 1.1., виконав і надав [PERSON] кредит в сумі 92000 дол. США. В силу п. 4.1 кредитного договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом частинами в сумі 512 доларів США. щомісяця, до «10» числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця у строк до 10 числа наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент повернення, зазначений у п. 1.2 даного договору (п. 4.2 договору). Позичальник зобов'язується: використовувати кредит на передбачені в даному договорі цілі і забезпечити повернення кредиту і сплату нарахованих відсотків (п. 6.1.1 договору); погашати заборгованість за кредитом, відсотками і пеню у валюті кредиту (п. 6.1.2 договору); забезпечити своєчасне повернення грошових коштів і сплату нарахованих відсотків (п. 6.1.3 договору). На підтвердження того, що [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, не погашав заборгованість у строки, передбачені договором, відповідач надав розрахунок заборгованості (а.с. 9, 11), відповідно до якого станом на 18.06.2015 сума заборгованості за кредитом складає 45914 доларів США 00 центів пеня по кредиту 58 доларів США 56 центів, відсотки 19512 доларів США 89 центів, пеня по відсотках 8209 доларів США 24 центи. Загальна сума заборгованості становить 73694 доларів США 69 центів. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов'язань, визначених у вказаних Договорах, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов'язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. Як убачається з позовної заяви, позивач просить стягнути заборгованість по відсотках в іноземній валюті - доларах США. Згідно умов кредитного договору валютою кредитування був долар США. Згідно п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»! від 30.03.2012 №5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої ст. 533 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. 1 та 3 ст. 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету. Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 24.09.2014 у справі №6-145цс14, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Згідно ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф, пеня це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. Із розрахнку заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути з відповідачів пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 58 доларів США 56 центів, та пеню по відсотках 8209 доларів США 24 центи, що в загальному складає 8214 доларів США 80 коп. за період з 01.08.2007 по 01.06.2015, однак позовна давність щодо пені застосовується в один рік, а тому суму пені необхідно зменишити до 3346 доларів США 33 центів, що еквівалентно до курсу НБУ 21.1267 станом на 03.08.2015 у розмірі 70696 грн 91 коп. З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 1454070 грн 90 коп. (ціна позову еквівалентна у гривні) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 3412 грн 60 коп. ( 1454070,90 грн. х 100% : 1556925,61 = 93,39 % х 3654,00 грн.). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає до солідарного стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 4707 грн 77 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial