Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного Управління Національної поліції у Київській області, Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України в Київській області про відшкодування шкоди. На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 21 січня 2020 року дільничним інспектором поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області Онопрієнком С.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача за порушення громадського порядку і спокою громадян, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП. Постановою судді Обухівського районного суду від 04.03.2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 24.07.2020 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на те, що внаслідок протиправних дій працівника поліції, йому було завдано моральну шкоду та майнову шкоду, просив стягнути з держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] 20000 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. у відшкодування моральної шкоди. 10 серпня 2020 року відкрито провадження по справі, призначено у справі підготовче судове засідання. 11 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позовну заяву ГУ НП в Київській області в якому відповідач зазначаючи, що позивач не навів міркувань, підставних для визначення розміру моральної шкоди, не обґрунтував існування причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправним, на його думку, діянням, не надав документального підтвердження погіршення стану здоров`я та інших негативних наслідків, викликаних неправомірними діями або бездіяльністю органу досудового розслідування, вважав, що вимоги не підлягають задоволенню. 04 жовтня 2020 року до суду отримано відзив Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області в якому представник відповідача зазначив, що будь-яких прав та інтересів позивача не порушував, не вступав у правовідносини з ним і жодної шкоди не завдавав, а тому не є належним відповідачем у справі. 27 жовтня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та зазначив, що 21 січня 2020 року дільничним інспектором поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області Онопрієнком С.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача за порушення громадського порядку і спокою громадян, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 06.12.2019 року близько 18 год. 30 хв. [PERSON] перебуваючи у громадському місці, а саме: м. Обухів, вул. Київська, 113-А ресторан «Золотий фазан», висловлювався нецензурною лайкою на адресу [PERSON] , чим порушив громадський порядок. Даний протокол відносно нього було скеровано до суду для розгляду. Чинною постановою Обухівського райсуду від 04.03.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.173 КУпАП. Діями дільничного офіцера поліції Обухівського ВП ГУНП в Київській області [PERSON] , які проявилися в завідомо незаконному притягненні позивача до адміністративної відповідальності останньому було завдано матеріальної та моральної шкоди, а саме позивачем понесені витрати на правову правничу допомогу під час розгляду адміністративного матеріалу в розмірі 20000 грн. Моральна шкода полягає у оприлюднені події з передчасними висновками про винуватість позивача, яка була швидко та неодноразово поширена журналістом «1+1 продакшн» [PERSON] . Позивач піддався безпідставному осуду з боку широкого кола осіб, які безпідставно звинуватили позивача у вчиненні адміністративного правопорушення через що він тривалий час знаходився у пригніченому стані, піддавався критиці, був позбавлений можливостей реалізації своїх намірів, зазнав інших негативних наслідків морального характеру. Представники відповідачів Головного управління Національної поліції у Київській області, Державної казначейської служби України, Головного управляння державної казначейської служби України в Київській області в судове засідання не з`явились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Згідно протоколу серія ГР № 211860 від 21 січня 2020 року про адміністративне правопорушення, складеного дільничним офіцером поліції Обухівського ВП Онопрієнком С.В., 06 грудня 2019 року о 18 год. 30 хв. [PERSON] перебуваючи у громадському місці, а саме: м. Обухів, вул. Київська, 113-А ресторан «Золотий фазан», висловлювався нецензурною лайкою на адресу [PERSON] , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачена\~ст.173 КУпАП. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 04 березня 2020 року провадження у справі № 372/312/20 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої\~статтею 173 КУпАП\~закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення. Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року апеляційні скарги потерпілого [PERSON] , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності [PERSON] , захисника Могильницького В.Ю. залишено без задоволення, а постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 04 березня 2020 року щодо [PERSON] залишено без змін. Згідно зі\~статтею 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 56 Конституції України\~визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174\~цього\~Кодексу). Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~в особи виникає право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Пунктом 4 частини першої\~статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесені особою витрати на погашення штрафу накладеного судом. Згідно\~ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~громадянинові відшкодовуються (повертаються), зокрема, суми сплачені у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином, моральна шкода. Позивачем було сплачено 20000 грн. Адвокатському бюро «Могильницький та Партнери», за рахунком на оплату №12/09 від 01.09.2020 року до договору за надану правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи №372/312/20, що підтверджується меморіальним ордером №73427908.1 від 04.09.2020 року. Таким чином, розмір матеріальної шкоди спричинений позивачу становить 20000 грн. 00 коп. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на положення\~ст. 23 ЦК України, ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» за наявності заподіяння громадянинові моральної шкоди її розмір визначається судом з урахуванням обставин справи в межах, встановлених Законом із урахуванням вимоги розумності та справедливості. Здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень, інше), а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди відповідно до норм\~ст.1176 ЦК України. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховуючи, що незаконні дії органів поліції завдали моральних страждань позивачу, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, погіршення відносин з оточуючими людьми, вимагали додаткових зусиль для організації свого життя, мали інші негативні наслідки морального характеру, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за доцільне стягнути на користь позивача 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Посилання представника Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, на те, що органи Державної казначейської служби не вступали у правовідносини з позивачем і будь-якої шкоди останньому не завдавали відхиляються судом як такі, що суперечать положенням\~ст.1176 ЦК України,\~постанови Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року, висновку Верховного Суду висловленому у постанові №640/16169/17 від 05.02.2020 року. Доводи Головного управління Національної поліції в Київській області стосовно того, що позивачем не визначені підстави та не надані докази для відшкодування шкоди не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають дійсним обставинам справи. Суд, розглянувши справу в межах позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності,\~\~приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial