Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивача на час навчання у розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що навчається на 1-му курсі денної форми навчання Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького (IV рівня акредитації). Фактично вона знаходиться на утриманні матері, яка не в змозі забезпечити її всім необхідним. Відповідач працює та отримує дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу, але не хоче її надавати у добровільному порядку. Має у власності дороговартісне рухоме та нерухоме майно. Тому, посилаючись на норму ст. 199 СК України, просить стягнути аліменти. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги визнали частково. Не заперечували проти стягнення аліментів у розмірі в розмірі 850 гривень. Суду відповідач пояснив, що на утриманні має дружину, яке перебуває у відпустці по догляду за дитиною та трьох малолітніх дітей. У власності відповідача перебуває ? частка квартири [ADDRESS]. В особистій власності дружини відповідача [PERSON] перебуває автомобіль марки Ауді моделі Q7, 2007 року випуску, яким користується відповідач. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про доведеність обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог,, прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст.ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття, є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Борислава Львівської області від 02 березня 2000 року. Згідно довідки від 26 листопада 2017 року №668 [PERSON] навчається на 1-му курсі денної форми навчання Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького (IV рівня акредитації). Закінчує навчання в липні 2023 року. Позивач проживає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] працює на посаді контролера- приймальника товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агро МХП», має стабільний середній дохід (а.с.7), має на утриманні трьох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 20 січня 2012 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 31 липня 2014 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 02 вересня 2015 року, від іншого шлюбу. Дружина відповідача - [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною. На даний час у власності відповідача перебуває ? частка квартири [ADDRESS], а також рухоме майно мопед «Viper» модель V250-1, 2014 року випуску. В особистій власності дружини відповідача [PERSON] перебуває автомобіль марки Ауді моделі Q7, 2007 року випуску, яким користується відповідач. У відповідності дост.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того, на підставі вимог ч. 1 ст. 200 СК України суд застосовує вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим розмір стягуваних аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом України про державний бюджет на відповідний рік. Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини вікoм від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Таким чином, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж меншим ніж 972 гривень 00 копійок (на момент ухвалення даного рішення). При цьому суд не приймає до уваги подані стороною позивача докази про наявність у власності відповідача на праві спільної власності легкових автомобілів марки «Рено», «Меган», Ренж Ровер», відображених у щорічних деклараціях теперішньої дружини відповідача за 2016- 2017 роки, оскільки відповідно до п.2) ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує лише матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи, що власником вищезазначеного рухомого майна, відповідно поданих декларацій є [PERSON], теперішня дружина відповідача, даний доказ не містить інформацію щодо предмета доказування у справі про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, тобто є неналежним доказом. Разом з тим суд дійшов висновку про те, що подані позивачем докази, визнані судом належними, допустимими та достовірними, у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, а тому є достатніми для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial