Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана цивільна справа за позовом ТОВ «Ланнівська МТС», мотивованим тим, що вироком Карлівського районного суду від 05.02.2018 [PERSON] засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, також покладено обовязки відповідно до ст. 76 КК України. Потерпілим по даній справі є ТОВ «Ланнівська МТС» - позивач по справі, якому внаслідок злочинних дій спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 63 438,30 грн. Таким чином, засуджені [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідач по справі, кожен окремо, своїми злочинними діями заподіяли позивачу матеріальної шкоди в розмірі 21 146,10 грн. На даний час [PERSON] та [PERSON] виконують свої зобовязання по виплаті завданої шкоди, [PERSON] відшкодував лише 9078,37 грн., а суму 12067,73 грн. відмовляється відшкодувати. У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся. У звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача збитки завдані кримінальним провадженням в розмірі 12067,73 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві та просила його задовольнити, пояснивши, що позивачем надано суду всі наявні докази в обґрунтування позову, хоча у вироку Карлівського районного суду від 05.02.2018 зазначено розмір шкоди 36030 грн, підприємству завдану збитків в сумі 63438,30 грн, на підтвердження якої надано розрахунок. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він сплатив позивачу в рахунок відшкодування шкоди, завданої злочином, 9000 грн та на даний час в ТОВ «Ланнівська МТС» не працює, міндобрива позивачу повернуто під час розгляду кримінального провадження та вони використані при обробітку землі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2018 року [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України. Даним вироком було встановлено, що за попередньою змовою групою осіб [PERSON]Ф, [PERSON] та [PERSON] таємно викрали мінеральні добрива належні ТОВ «Ланнівська МТС», чим завдали останньому матеріальних збитків на загальну суму 36030 грн. (а.с. 4-7). Цивільний позов під час кримінального провадження потерпілим не заявлявся. Згідно з п.10 ч.1 ст.\~56\~Кримінального процесуального\~кодексу України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Частиною 7 ст.128\~Кримінального процесуального\~кодексу України передбачено, що особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному процесі, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.1177\~Цивільного кодексу\~України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України). В частині 6 ст. 82 ЦПК України вказано, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винність, у тому числі, [PERSON], у завданні ТОВ «Ланнівське МТС» матеріальних збитків доведена, оскільки зазначений вирок є преюдиціальним для суду, який розглядає справу, а тому доказуванню підлягає лише розмір спричиненої шкоди. Так, згідно розрахунку заступника головного бухгалтера ТОВ «Ланнівське МТС» [PERSON], загальна сума збитків становить 63438,30 грн. (а.с. 8). Згідно розрахунку матеріальної шкоди, наданої представником ТОВ «Ланнівська МТС» [PERSON], станом на 25.05.2018 р. загальна сума матеріальної шкоди завданої громадянами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складає 63438,30 грн., солідарно становить з кожного по 21146,10 грн. [PERSON] відшкодував 9078,37 грн., натомість сума несплаченого боргу становить 12067,73 грн.(а.с. 9). Як вбачається з довідки № 131 від 03.04.2018 р., [PERSON] працював у ТОВ «Ланнівська МТС» з 29.03.2016 р. по 01.03.2018 р. на посаді тракториста машиніста сільськогосподарського виробництва та з його доходу було утримано 9078,37 грн., залишок заборгованості складає 12067,73 грн. (а.с. 10). За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не вважає надані позивачем розрахунки щодо суми завданої злочином шкоди достатніми, оскільки вони не підтверджені належними доказами, а саме документальними на підтвердження проведення вказаних в розрахунку робіт. При цьому суд зауважує, що за змістом вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2018 року речові докази: 6 бегів азотно-фосфорного калійного добрива вагою 500 кг кожен та 1 бег карбоміду фасованого вагою 1 тонна, загальною вартістю 36030 грн, залишено у володінні ТОВ «Ланнівська МТС», тобто викрадене майно було повернуто потерпілому. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. З огляду на викладене, оскільки вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 05.02.2018, який набрав законної сили, встановлено заподіяння матеріальної шкоди позивачу злочином, вчиненим у тому числі відповідачем [PERSON], у розмірі 36 030 грн., а не 63 438,30 грн. як на цьому наполягає позивач, враховуючи, що на даний час фактично сума збитків за вироком суду потерпілому відшкодована, а саме: [PERSON] 17 089,71 грн., [PERSON] 17 278,42 грн. та [PERSON] 9\~078,37 грн., всього - 43 446,50 грн., викрадене майно повернуто потерпілому, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за безпідставністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому судовий збір у розмірі 704,80 грн. компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed