Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила скасувати арешт на квартиру [ADDRESS], накладений ухвалою Народного суду м. Бровари Київської області від 03 грудня 1990 року №\~б/н, реєстраційний номер обтяження 1233981. В обґрунтування позову зазначала, що 12 квітня 2016 року вона з метою вчинення нотаріальної дії щодо належної їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 червня 2015 року вказаної вище квартири звернулася до [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області, проте у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено та повідомлено, що на успадковану нею квартиру накладено арешт згідно із ухвалою Народного суду м. Бровари Київської області від 03 грудня 1990 року №\~б/н. Отримати копію цієї ухвали суду виявилося неможливим, оскільки у [PERSON] міській державній нотаріальній конторі Київської області ухвала відсутня. Нотаріусом їй розяснено, що для вирішення питання про зняття арешту з квартири їй необхідно звернутися до суду. Підстави накладення арешту на квартиру та номер судової справи встановити не вдалося. У подальшому вона зясувала, що згідно із Алфавітною книгою обліку заборон запис про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] накладено стосовно [PERSON]. У Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна арешт (архівний запис) зареєстровано 12 серпня 2004 року за реєстраційним номером обтяження 1233981, дата виникнення 03 грудня 1990 року. На момент накладення арешту вказана квартира перебувала у власності держави. Рішенням виконкому [PERSON] міської ради Київської області від 15 жовтня 1991 року за №\~284 замість попереднього наймача [PERSON] у звязку із засудженням до позбавлення волі наймачем квартири було визнано [PERSON], після смерті якого 05 серпня 2014 року вона успадкувала за законом належну останньому на праві власності зазначену вище квартиру. Наявність арешту на належну їй квартиру обмежує її права як власника квартири, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просить суд його задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] міська державна нотаріальна контора Київської області до суду теж не зявилася, подала заяву, у якій просила суд розглянути справу за відсутності їхнього представника у звязку із надмірним навантаженням. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 червня 2015 року, виданого державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №\~1-1996, видно, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON], який помер 05 серпня 2014 року, успадкувала на підставі ст. 1264 ЦК України належну йому на праві власності квартиру №\~106, розташовану у будинку №\~15-А по вулиці Черняховського у місті Бровари Київської області, загальною площею 50,5 м2. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №\~57169799 від 12 квітня 2016 року вбачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є запис про обтяження реєстраційний номер 1233981, зареєстрований 12 серпня 2004 року реєстратором [PERSON] міською державною нотаріальною конторою; тип обтяження: арешт (архівний запис); обєкт обтяження: квартира, стан: добудована, статус: жила, адреса: [ADDRESS]; підстава обтяження: ухвала б/н, Народний суд м. Бровари; власник: [PERSON]; дата виникнення: 03 грудня 1990 року. [PERSON] з рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради Київської області від 15 жовтня 1991 року №\~284 видно, що наймачем квартири [ADDRESS] замість попереднього наймача [PERSON] у звязку із засудженням до позбавлення волі наймачем даної квартири виконкомом міської ради визнано [PERSON]. Відповідно до листа [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області від 08 червня 2016 року за вих. №\~1414/01-16 запис про накладення арешту на вказану квартиру, власником якої зазначено [PERSON], до Алфавітної книги з обліку заборон внесено у 1990 році на підставі ухвали №\~б/н Броварського міського суду Київської області. У подальшому 12 серпня 2004 року цей архівний запис перенесено з паперового носія Алфавітної книги заборон до електронної бази Єдиного реєстру заборон. Крім цього запису в Алфавітній книзі заборон за 1990 рік будь-яка додаткова інформація відсутня. У 2005 році ця Алфавітна книга передана на зберігання до Київського обласного нотаріального архіву. Суд встановив, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON], який помер 05 серпня 2014 року, успадкувала за законом належну померлому на праві власності квартиру [ADDRESS], загальною площею 50,5 м2. У ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Наявність арешту на квартиру [ADDRESS] перешкоджає позивачу [PERSON] як власнику даної квартири вільно розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна розяснив, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки підстав для обтяження належної їй одноособово в порядку спадкування за законом квартири, судом не встановлено. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved