Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем в юридичному шлюбі, який був зареєстрований 08 вересня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району, м.Харків, актовий запис №875. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між подружжям не склалось через суперечки з різних причин, що призвели до втрати почуттів та взаємної поваги. З червня 2016 року сторони разом не проживають, позивачка постійно мешкає в республіці Білорусь, тому шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що примирення та спільне життя неможливе, в звязку з чим просила шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2018, головуючим в справі визначено суддю Ільїну Г.І. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями №01-02/101 від 06.09.2018, в звязку зі звільненням з посади судді Ільїної Г.І. головуючим в справі визначено суддю Панас Н.Л. 26 жовтня 2018 року судом була отримана інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області, згідно з якою відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 06 грудня 2018 року. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначив, що проти позову не заперечує та просить його задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії І-ВЛ №117180, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району, м.Харків, актовий запис №875 /а.с.5/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 219744 /а.с.6/ Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, різне ставлення до шлюбу та сімейних обовязків, суперечок з різних причин, як наслідок втрати любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2016 року, спільне господарство сторони не ведуть, на примирення не згодні. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно з вимогами ч.1 ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112\~Сімейного Кодексу\~України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Оскільки позов був задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме - витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн.80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved