Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює помічником оператора ТзОВ «Памібро» та має високі заробітки. Відповідач відзив на позов до суду не подавав. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 6) та копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки - сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачкою. Отже з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду доказів того, що за своїм матеріальним становищем він не може сплачувати аліменти в розмірі заявлених позовних вимог. Тому з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посиленя захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі заявлених позовних вимог. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, однак понесла документально підтверджені витрати на отримання правової допомоги. Тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved