Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Як підставу позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Вказує, що сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства і виховання дитини. Зазначає, що з липня 2017 року подружні стосунки між ними припинені, проживають окремо, спільний бюджет відсутній, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. Подальше сумісне життя з відповідачем як подружжя суперечить його інтересам На примирення з відповідачем не згодний. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки не має наміру поновлювати подружні стосунки з відповідачем. \~У підготовче судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, відповідач визнала позов у повному обсязі і не заперечувала проти його задоволення. \~У відповідності до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. \~Згідно положень ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 17 (а.с. 4). \~ Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 8), який мешкає разом з матірю, позивачем по справі (а.с. 7). \~ Судом встановлено, що сумісне життя у сторін не склалося через відсутність взаємного порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства і виховання дитини. З липня 2017 року подружні стосунки припинені, проживають окремо, спільний бюджет відсутній, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. Подальше сумісне життя сторін як подружжя суперечить їхнім інтересам. На примирення сторони не згодні. \~Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. \~ Статтею 141 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved