Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про визнання нікчемного правочину недійсним та застосування наслідків недійсного правочину, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21.07.2014 року між ПАТ «Банк Перший» правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк» та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу № АА0311, згідно якого позивач передавав у власність відповідача автомобіль [NUMBER], загальною вартістю 24872,89 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 4145,47 грн. 25.07.2014 року між сторонами було укладено акт приймання - передачі вищевказаного автотранспортного засобу. Разом з цим, позивач мотивував свої позовні вимоги тим, що згідно висновку про ринкову вартість колісного транспортного засобу, відчуження було здійснено за ціною, що більше ніж на 20% є нижчою від звичайних цін, а тому правочин є нікчемним в силу ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідач в судове засідання для розгляду справи не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду, про що в справі міститься зворотне повідомлення. 18.04.2016 року на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив проводити судове засідання у його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 24.07.2014 року між сторонами було укладено договір купівлі - продажу №АА0311 КС, згідно якого позивач передавав відповідачу у власність автомобіль [NUMBER], відповідач зобов'язався прийняти та сплатити за договором 24872,89 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 4145,48 грн. (а.с. 8-9). 25.07.2014 року на виконання договору купівлі - продажу було укладено акт приймання - передачі автотранспортного засобу - «Volkswagen Jetta» д.н.з. [NUMBER]., згідно з яким позивач передав, а покупець прийняв у власність автомобіль [NUMBER], залишок палива 0,88 л., вартість шин зимового комплексу. (а.с.10). Відповідно до висновку про ринкову вартість об'єкта незалежної оцінки, вартість автомобіля [NUMBER], рік випуску 2008, заводський номер [NUMBER], що була визначена за допомогою порівняльного підходу складає 20300,00 грн., ПДВ 4060,00 грн., разом 24360,00 грн. (а.с. 11) 27.02.2015 року прийнято рішення про початок ліквідації ПАТ «БГ Банк», що згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», стало підставою для перевірки уповноваженою особою банку правочинів (договорів) вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті. 03.06.2015 року на адресу відповідача направлено повідомлення по нікчемність правочину, з якого вбачається, що договір купівлі - продажу №АА0311 КС від 24.07.2014 року є нікчемним в силу Закону, а також з вимогою застосувати наслідки нікчемного правочину шляхом повернення автомобіля [NUMBER]. У відповідності до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема якщо банк здійснив відчуження майна за цінами нижчими або вищими від звичайних цін (якщо оплата на 20 % і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком). Згідно вимог ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, недійсність якого встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона отримала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, що існують на момент відшкодування. Згідно вимог п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року «про судову практику розгляду цивільних спорів про визнання правочинів недійсним», нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом, однак згідно п. 5 вказаної постанови, вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатись на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Відповідно до положень, ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Ст. 317 ЦК України, передбачено, що власникові належить право володіння, користування, розпорядження своїм майном. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що майно було відчужене за цінами нижчими від звичайних, а також положення ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсягу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved