Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У серпні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, в обґрунтування якого вказувала на те, що за період шлюбних стосунків з відповідачем у них народилися діти, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 14 липня 1998 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці розірвано та зобов'язано відповідача по справі [PERSON] сплачувати на її користь аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] стягувались у примусовому порядку Першотравневим ВДВС Чернівецького МУЮ до повноліття доньки [PERSON], а саме до [INFO], а починаючи з цієї дати стягнення аліментів припинено. Також вказувала на те, що на даний момент вона проживає в однокімнатній квартирі, загальною площею 47,8 кв.м., пільг щодо сплати комунальних послуг немає, земельної ділянки у власності немає й відповідно перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки на даний час офіційно не працює, має лише мінливі доходи від випадкових заробітків та її середньомісячний сукупний дохід не перевищує 30% від рівня встановленого прожиткового мінімуму. Утримувати дітей їй допомагають батьки. Натомість, відповідач [PERSON] є працездатною особою, не хворіє, іншої сім`ї та неповнолітніх дітей на утриманні немає, однак неофіційно працює та його доходи мають нерегулярний мінливий характер. 21 вересня 2013 року між нею та коледжем Буковинського державного медичного університету укладено угоду №103/105 про підготовку фахівця з медичною освітою, зокрема: молодший спеціаліст, з присвоєнням кваліфікації «медична сестра» за спеціальністю «сестринська справа», а починаючи з 01 вересня 2014 року її донька [PERSON] навчається на другому курсі Чернівецького медичного коледжу державного медичного університету на денній формі навчання за контрактом з 23 вересня 2013 року по 30 червня 2016 року. У зв'язку з наведеним, посилаючись на вказане, просила стягувати з відповідача на її користь на утримання повнолітньої [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 470 грн. щомісячно, і до закінчення навчання, тобто до 1 липня 2016 року, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, в якій вказала що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою місця його проживання, причини неявки суду не повідомив, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 1998 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції (а.с. 8). У період перебування сторін у шлюбі, у них, зокрема народилася донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] (а.с. 2). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с 3). Аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дочки стягувались у примусовому порядку Першотравневим ВДВС Чернівецького МУЮ до досягнення нею повноліття, а саме до [INFO], а починаючи з цієї дати стягнення аліментів припинено. Так, згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Крім того, як передбачено нормами ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При призначенні аліментів суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому є обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Статею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, ст. 199 Сімейного Кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи, донька сторін [PERSON] навчається в Буковинському державному медичному університеті на денній формі навчання, за контрактом, за спеціальністю - сестринська справа, що підтверджується копією угоди №103/105см про підготовку фахівця з неповною вищою медичною освітою, та копією довідки Буковинського державного медичного університету (а.с. 4,5). При цьому, починаючи з 1 вересня 2014 року донька сторін [PERSON] навчається на другому курсі Чернівецького медичного коледжу державного медичного університету на денній формі навчання за контрактом з 23 вересня 2013 року по 30 червня 2016 року. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки підлягає стягненню аліменти. Відповідно до норм ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Ураховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що заявлений позивачкою позов підлягає задоволенню у повному обсязі й відповідно з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 470 грн. щомісячно на весь період навчання, тобто до 01 липня 2016 року, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання доньки, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього, а також зважаючи на обов'язок батьків утримувати дітей в рівних частинах. Крім того, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved