Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 16 583,28 грн, 3% річних та інфляційну складову боргу у сумі 3287,54 грн, посилаючись на те, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач, однак неналежним чином здійснює оплату спожитої електричної енергії у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Відповідачем добровільно не відшкодовано вартість спожитої електроенергії, у зв'язку із чим, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом та просить захистити його право шляхом стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 23 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, відзив на позов не подав, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.11.2018 року (справа № 753/20925/18) відмовлено у видачі судового наказу за заявою ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 19 870,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) забов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) забов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 1 Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 врегульовані відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. 31.07.1996 року за №28 (далі по тексту - ПКЕЕ) та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. /а.с.26/ 13 липня 2005 року між [PERSON] та АЕК «Київенерго» було укладено Договір про користування електричною енергією, на його ім'я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], а отже він є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», як правонаступник ПАТ «Київенерго» /а.с. 12,17, 18-20/. За умовами вказаного договору енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. п. 19, 21 Правил користування електричною енергією затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами, кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно відповідачем за фактичними, показаннями приладу обліку електроенергії. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пунктом 38 Правил визначено, що споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. З наданих позивачем особової картки [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] та розрахунку заборгованості видно, що відповідач неналежним чином сплачував кошти за спожиту електричну енергію у зв'язку з чим станом на 01.08.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 16 583,28 /а.с.7,13-15/. Відповіді до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни вимоги становить 2574,90 грн. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги становить 712,64грн. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Належних доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень, відповідачем надано не було. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач не неналежним чином сплачував кошти за спожиту електричну енергію. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за спожиту електроенергію з урахування індексу інфляції та 3% річних. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved