overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 квітня 2007 року. Від спільного проживання дітей не мають. \~ \~ \~ \~Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. У них з відповідачем різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не поважає її як дружину, часто влаштовує безпідставні сварки та скандали, чим завдає їй психологічних страждань. Протягом 10 років вони спільно не проживають та сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився порвторно, про час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а. с. 5). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сімї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору, які з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача у звязку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 травня 2015 року. Від спільного проживання дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість. Протягом тривалого часу разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне проживання є неможливим і суперечить її інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивачка у судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився також, про час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, спільно не проживають, шлюб існує формально. За таких обставин збереження сім'ї стало неможливим, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору та на правову допомогу, які з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача у зв'язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримування у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення їхньою дитиною трьохрічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 червня 2011 року. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося, з травня 2013 року вони разом не живуть та жодних сімейних стосунків не підтримують. Відповідач ухиляється від її утримання, жодної матеріальної допомоги не надає. Вона потребує матеріальної допомоги, оскільки ніде не працює, зайнята доглядом дитини. Їй відомо, що відповідач працює сезонно, отримує реально високі доходи, а тому вважає, що він може надавати їй утримання, оскільки працездатний і може працювати. Сторони у судове засідання не з»явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка уточнила позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 300 гривень щомісячно. Відповідач позов визнав повністю. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що у випадку визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що для задоволення позову у порядку ст. 174 ЦПК є всі законні підстави, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають дитину, якій не виповнилося трьох років, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу (а. с. 4) та копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 5). Малолітня дочка сторін [PERSON], [INFO], на даний час проживає з матір»ю та перебуває на її утриманні, остання знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, матеріально - побутові умови проживання задовільні, що підтверджується копією довідки № 116 від 27 квітня 2014 року (а. с. 6) та актом обстеження матеріально - побутових умов проживання позивачки від 15 квітня 2014 року (а.с.7). Відповідач може надавати допомогу позивачці, оскільки є працездатним та працює. За змістом ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьохрічного віку, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Оскільки дитині сторін ще не виповнилося 3 роки, а відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці, так як є фізично здоровим та може працювати, то з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримування у розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають троє дітей: синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх трьох місяців вони з відповідачем разом не проживають. Діти проживають разом з нею та повністю перебувають на її утриманні. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за наймолодшою дочкою. Відповідач у добровільному порядку коштів на її утримання не надає, хоч має таку можливість, оскільки є фізично здоровим та працює сезонно у Львівській області, зокрема займається вирубкою лісу за що отримує заробітну плату в розмірі близько 20000 тисяч гривень на місяць. Сторони у судове засідання не з'явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримує, відповідач - визнає. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, та мають дочку [PERSON], [INFO], якій не виповнилося трьох років, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4) та копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 7). Дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, умови проживання задовільні, що підтверджується довідкою № 1875, виданою Небилівською сільською радою 07 грудня 2017 року та копією Акта обстеження матеріально - побутових умов проживання позивачки (а. с. 8, 9). За змістом ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьохрічного віку, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини позивачки, яка не досягла трьохрічного віку. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці, оскільки є фізично здоровим та може працювати. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач згідний сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, а тому суд дійшов до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у розмірі заявлених позовних вимог. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги у судовому засіданні позивачка підтримала та пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалось, тому протягом останніх двох років вони разом не проживають. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати й утримувати дочку. Відповідач у добровільному порядку коштів на її утримання не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює та має високу заробітну плату. У судове засідання відповідач, що був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Позивачка, проти постановлення заочного рішення не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача, з постановленням заочного рішення. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], яка проживає разом з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а. с. 4). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані позивачкою докази, судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивачки: дочки дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. \~ Відповідач не надав своїх заперечень та не висловив своєї позиції щодо заявленого позову, а позивачка довела, що за своїм матеріальним становищем він здатний сплачувати аліменти саме у визначеному нею розмірі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, то судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Рішення суду допустити до негайного виконання. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох дочок: Ангеліну, [INFO], та Діану, [INFO]. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює водієм ТзОВ «Свіс Кроно» та має мтабільний високий дохід. Тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Сторони у судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позов підтримує, відповідач визнає в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 5). Сторони мають дочок [PERSON], [INFO], та Діану, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 6, 7). Відповідач працює водієм транспортних засобів на ТОВ «Свіс Кроно» з 01 жовтня 2005 року по даний час, що підтверджується довідкою № 725, виданою підприємством «Свіс Кроно» 22 серпня 2016 року (а. с. 8). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки, тому з нього слід стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. \~ Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дочок у визначеному позивачкою розмірі, тому з нього слід стягнути аліменти у частці від доходу, але не менше встановленого законом мінімуму. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» \~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, то судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Судові витрати віднести за рахунок відповідача. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох синів: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, тому на даний час шлюб між ними розірвано у судовому порядку. Діти проживають разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання синів не надає, хоч має таку можливість. Сторони у судове засідання не з'явилися, позивачка направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та день розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не відомі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15 лютого 2015 року, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 13 лютого 2015 року (а.с. 8). Сторони мають синів [PERSON] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 4, 5). Діти на даний час живуть з позивачкою у будинку її батьків, умови проживання задовільні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки від 11 березня 2015 року та довідкою № 404 від 11 березня 2015 року, виданими Ясенською сільською радою (а. с. 6,7). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дітей позивачки - синів [PERSON] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, то судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 700 гривень щомісячно на одну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей . У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей. У лютому цього року відповідач покинув сімю та перейшов жити до своїх батьків. Діти перебувають на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює та має високі заробітки. Відповідач позов визнав, згідний сплачувати аліменти на утримування синів у розмірі суми позовних вимог. Не заперечує, що постійної роботи не має, однак є фізично здоровим та працює не офіційно на пилорамі, у день заробляє 100 гривень. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 4). Сторони мають двох синів: Віталія, [INFO] та Максима [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 5, 6). Діти на даний час живуть з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов проживання позивачки № 166 та довідкою № 178, виданими Ясеновецькою сільською радою 15 червня 2015 року (а. с. 7, 8). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи надані сторонами докази судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей які на даний час перебувають на утриманні позивачки. Тому з відповідача слід стягнути аліменти на їх утримання. Пунктом 1 статті 174 ЦПК України визначено, що відповідач вправі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву, а пунктом 4 зазначеної норми - що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання синів у визначеному позивачкою розмірі, а тому суд приходить до висновку, що для повного задоволення позову наявні всі законні підстави. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивачка, відповідно до закону, звільнена від сплати судового збору, то судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved