Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON], Комунальне підприємство «Житлосервіс-9» Дніпропетровської міської ради, про визнання права на приватизацію квартири та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 19 листопада 2016 року через Центр адміністративних послуг він звернувся до відповідача із заявою про приватизацію квартири [ADDRESS] (Білостоцького) в м. Дніпро, яку він займає разом з дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] на підставі ордера на житло № 01892 від 16 лютого 1999 року , виданого виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської ради народних депутатів. За результатами звернення про приватизацію квартири від 13 жовтня 2016 року через Центр надання адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради позивачу було надано відповідь про відмову у приватизації квартири у звязку з самовільним переобладнанням квартири з частини нежитлового приміщення. Крім того у поданих позивачем до заяви документах відсутня довідка про належність вказаної вище квартири до комунальної власності територіальної громади м. Дніпра. У звязку з неповним наданням документів для оформлення приватизації, позивачу відмовлено в приватизації квартири. Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати право на приватизацію та зобовязати відповідача вчинити дії щодо приватизації квартири [ADDRESS] (Білостоцького) в м. Дніпро. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив. Заслухавши думку позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 2016 року через Центр адміністративних послуг позивач звернувся до відповідача із заявою про приватизацію квартири [ADDRESS] (Білостоцького) в м. Дніпро, яку він займає разом з дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] на підставі ордера на житло № 01892 від 16 лютого 1999 року, виданого виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської ради народних депутатів. За результатами звернення про приватизацію квартири від 13 жовтня 2016 року через Центр надання адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради позивачу надано відповідь про відмову у приватизації квартири у звязку з самовільним переобладнанням квартири з частини нежитлового приміщення. У своїй відповіді відповідач зазначив, що приватизація квартири буде здійснюватися після узаконення мешканцями самовільно переобладнаного приміщення. Крім того у поданих позивачем до заяви документах відсутня довідка про належність вказаної вище квартири до комунальної власності територіальної громади м. Дніпра. У звязку з неповним наданням документів для оформлення приватизації. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільного права можуть бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки ( секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Частинами 4, 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир 9 будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які самостійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Зважаючи на те, що право громадян на приватизацію квартири гарантується Законом, враховуючи, що відповідач правомірно відмовив позивачу у приватизації у звязку з самовільним переобладнанням квартири з частини нежитлового приміщення та у звязку з відсутністю переліку документів, необхідних для приватизації, суд вважає, що позов в частині визнання права на приватизацію та в частині зобовязання відповідача вчинити дії щодо приватизації квартири задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed