Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2013 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав від банку кредит у сумі 100000 грн., строком до 09 жовтня 2018 року, під 0,01% річних. За супроводження кредиту позичальник зобов'язався сплачувати щомісячну комісію в розмірі 2400 грн., що розраховується як 2,40 % від суми кредиту та включається в суму щомісячного платежу. Відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, комісії за користування кредитними коштами, що спричинило виникнення заборгованості, розмір якої станом на 15 грудня 2015 року становив 143240,35 грн. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором на споживчі потреби від 10 жовтня 2013 року № 0862230101/T/973810 у загальному розмірі 143240,35 грн., , яка складається з кредиту - 96901,82 грн., відсотків - 18,53 грн.; комісії - 41070,00 грн.; штрафу - 5250,00 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідач до початку розгляду справи по суті заявив зустрічний позов про визнання кредитного договору недійсним в частині. Зустрічний позов [PERSON] обґрунтував тим, що абзацом 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено заборону для банків передбачати у кредитних договорах на споживчі потреби будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього закону. Умови кредитного договору щодо обов'язку позичальника сплачувати банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 2 400,00 грн. прямо суперечать положенням Закону, оскільки встановлена банком в кредитному договорі щомісячна комісія за супроводження кредиту є платою за дії, які не є послугою, в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, позивач вважає умову кредитного договору щодо обов'язку позичальника сплачувати банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 2400 грн. несправедливою та такою, що встановлює істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, оскільки позичальник отримав в кредит 100000 гри., а зобов'язаний повернути банку, крім основної суми кредиту та відсотків, комісію за супроводження кредиту в загальному розмірі 144000 грн., що становить 144% від отриманої в позику суми кредиту. За таких обставин, позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним в частині, з моменту укладання, кредитний договір № 0862230101/1/973810, який було укладено 10 жовтня 2013 року між ПАТ «Актабанк» та [PERSON], а саме визнати дійсними підпункти 2.1.2., 2.1.3. пункту 2.1. статті 2, пункти 3.5., 3.6., 3.8., 3.9. 3.10., 3.11. статті 3, підпункти 4.3.5., 4.3.9. пункту 4.3. статті 4 кредитного договору, а також Додаток №1 до кредитного договору № 0862230101/Т/973810 від 10 жовтня 2013 року, в частині обов'язку [PERSON] щомісячно сплачувати на користь ПАТ «Актабанк» комісію за супроводження кредиту в розмірі 2400 грн., а всього сплатити банку, за період з 15 листопада 2013 року включно по 09 жовтня 2018 року, комісію за супроводження кредиту в сумі 144000 грн. Позивач явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, у клопотанні представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити свій позов у повному обсязі. Від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення на позов, в яких зазначив, що його борг за договором становить лише 13010,82 грн. основна сума кредиту, 3,78 грн. - проценти за користування кредитними коштами, проти стягнення яких відповідач не заперечує. У зв'язку з введенням у ПАТ «Актабанк» тимчасової адміністрації позичальник позбавлений був можливості здійснювати погашення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 10 жовтня 2013 року між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] укладено кредитний договір на споживчі потреби № 0862230101/Т/973810, за умовами якого позичальник отримав від банку в кредит грошові кошти у сумі 100000 грн., під 0,01% річних. Згідно з п. 2.1.2 договору позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту у розмірі 2400 грн., що розраховується як 2,4 % від розміру кредиту, вказаного в п. 2.1 договору та включається в суму щомісячного платежу. Відповідно до п. 2.1.3 договору в день підписання кредитного договору клієнт сплачує банку комісію за надання кредитних коштів на рахунок № 29095001622301, відкритий в ПАТ «Актабанк», у розмірі 2,00% від суми кредиту, вказаної в п. 2.1 цього договору, що складає 2000 грн. За п. 3.5 договору нарахування комісій за супроводження кредиту здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця, починаючи з місяця надання кредиту, на повну суму кредиту, наданого позичальнику, незалежно від фактичної кількості днів користування кредитом в поточному місяці. При цьому при повному достроковому погашенні кредиту за ініціативою клієнта комісія нараховується і в дату остаточного розрахунку. У разі, якщо термін погашення комісії, вказаний в п. 3.5 цього договору припадає на неробочий, святковий або вихідний день для банка, позичальник зобов'язаний здійснити погашення комісії, нарахованої відповідно до п. 3.5 цього договору, не пізніше ніж в перший за ним робочий день банка. Згідно з п. 3.6 договору сплата комісій здійснюється у строки/терміни, зазначені в п. 3.4 цього договору, у відповідності до п.п. 2.1.4 цього договору. За умовами п. 3.4 договору сплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 15 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Згідно з п. 3.6 договору моментом (днем) повернення кредиту (його відповідної частини), сплати процентів за користування кредитом, комісії за супроводження кредиту вважається день зарахування грошових коштів в сумі заборгованості за кредитом позичальника перед банком, на відповідний позичковий рахунок, суми процентів, що мають бути сплачені за користування кредитом на рахунок нарахування процентів, суми комісії за супроводження кредиту, а також можливої пені та штрафних санкцій на відповідні рахунки в ПАТ «АКТАБАНК», у випадках, визначених цим договором. Відповідно до п. 3.9 кредитного договору погашення заборгованості позичальника за цим Договором здійснюється в наступній черговості: штрафи, пені за порушення строків погашення кредиту; прострочений щомісячний платіж, зокрема: прострочена щомісячна комісія; прострочені проценти; прострочена частина основного бору; черговий щомісячний платіж (в дату сплати щомісячного платежу), строкова щомісячна комісія; строкові проценти; строкова сума основного боргу; суми дострокового погашення основного боргу (в дату сплати щомісячного платежу); в останню чергу відшкодовуються витрати банка, пов'язані з пред'явленням вимоги за цим договором, а також відшкодуванням збитків, завданих порушенням позичальником своїх зобов'язань за цим Договором. Сторони погодились, що зміна зазначеної в цьому пункті послідовності погашення існуючої заборгованості позичальника за кредитним договором не є зміною умов кредитного договору, у зв'язку з чим такі дії банку не потребують попереднього двостороннього погодження сторонами, та банк може змінити таку послідовність на свій розсуд без попереднього повідомлення про це позичальника. За умовами п. 3.11 кредитного договору у разі, якщо станом на датку сплати щомісячного платежу залишок грошових коштів на транзитному рахунку недостатній для сплати чергового щомісячного платежу згідно з п. 2.1.3 цього договору, банк здійснює списання з транзитного рахунку наявних грошових коштів в порядку, обумовленому п. 3.9 цього договору, при цьому: заборгованість зменшується на суму, списаних з транзитного рахунку наявних грошових коштів; щомісячний платіж, що був сплачений не в повному обсязі, вважається пропущеним; частина основного боргу, проценти, а також щомісячна комісія, що входить до складу пропущеного щомісячного платежу, вважається простроченим з наступного дня після дати сплати щомісячного платежу в тій частині, в якій не були погашені, і відповідно утворюють суму простроченого щомісячного платежу. Банк має право ініціювати зміну розміру процентної ставки та/або комісії за наданий кредит, в разі зміни облікової ставки Національного банку України, в разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття уповноваженими державними органами України рішень, що прямо чи опосередковано впливають на стан кредитного ринку України. Про намір змінити розмір процентів та/або комісії за надання кредиту, банк зобов'язаний письмово повідомити позичальника на адресу визначену позичальником як для листування в преамбулі цього договору на пізніше ні на 14 календарних днів до дати початку їх введення, шляхом направлення поштою рекомендованого листа, надалі - повідомлення. У разі згоди позичальника на зміну розміру процентів або комісії, він зобов'язаний до дати застосування їх нового розміру, вказаної у повідомленні, з'явитися до банку для підписання додаткової угоди. У разі незгоди позичальника на зміну розміру процентів або комісії, він зобов'язується протягом 10 робочих днів з дати застосування їх нового розміру, вказаного у повідомленні, надісланого банком, надати банку письмове повідомлення про незгоду з новими розмірами процентних ставок та/або комісій повернути в повному обсязі свою заборгованість за кредитом (строкову та прострочену), а також погасити вимоги банка, в тому числі, але не виключно: суму кредиту, проценти, комісії, пеню та/або штрафи, передбачені цим договором. В разі, якщо банк не отримує відповідного письмового повідомлення від позичальника про незгоду з новими розмірами процентних ставок та/або комісій, що нараховуються на наданий кредит, до дати застосування їх нового розміру, нові розміри процентних ставок та/або комісій вважаються погодженими з позичальником. Відповідно до п.п. 4.3.5, 4.3.9 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати банку проценти та комісії в строки, встановлені в п.п. 2.1.З., цього Договору, на вимогу Банку у випадках, передбачених у п.п. 3.11.3, п.п. 4.2.3, п.п. 4.2.4 цього договору, достроково протягом 30 календарних днів після отримання позичальником письмової вимоги банка, повернути кредит, сплатити проценти, комісії, можливу неустойку (пеню, штраф), а також достроково виконати свої зобов'язання у випадках, в порядку та в строки, що передбачені цим договором. Згідно з п. 5.1 кредитного договору в разі прострочення позичальником строків погашення щомісячного платежу/частини щомісячного платежу банк має право вимагати від клієнта сплати штрафу у розмірі 350 гривень за кожний прострочений щомісячний платіж або його частину на строк більше 5 календарних днів при сумі простроченого щомісячного платежу більше 15 гривень. Кредитний договір укладений між сторонами у письмовій формі та підписаний сторонами. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції чинній на час укладення договору, договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні відносини, пов'язані з отриманням [PERSON] грошових коштів у кредит. Відповідно до заяви про видачу готівки від 10 жовтня 2013 року № 341852 відповідач [PERSON] отримав в кредит 100000 гривень. (а.с. 8) Позичальник неналежним чином виконував зобов'язання з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та інших платежів за договором. За розрахунком ПАТ «Актабанк» станом на 15 грудня 2015 року загальна заборгованість за кредитним договором на споживчі потреби від 10 жовтня 2013 року № 0862230101/Т/973810 становить 143240,35 грн., у тому числі: поточна заборгованість по тілу кредиту - 56672,95 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 40228,87 грн., строкова заборгованість по процентам за користування кредитними коштами - 0,03 грн., прострочена заборгованість по процентам за користування кредитними коштами - 18,50 грн., поточна заборгованість за комісією по кредиту - 2400 грн., прострочена заборгованість за комісією по кредиту - 38670 грн., штраф - 5250 грн. За умовами пункту 2.1.2 договору позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту у розмірі 2400 грн., що розраховується як 2,4 % від розміру кредиту, вказаного в п. 2.1 договору, та включається в суму щомісячного платежу. Вказаний пункт договору є нікчемним у розумінні ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з огляду на наступне. За умовами кредитного договору передбачено обов'язок банку надати на користь позичальника кредит шляхом видачі готівкових коштів з позичкового рахунку позичальника через касу банку. За користування кредитними коштами сторони встановили процентну ставку у розмірі 0,01% річних. Щомісячна комісія за супроводження кредиту, яка нараховується позичальнику кожного місяця на повну суму кредиту, сплачується позичальником за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону та не передбачені умовами договору. Договірні відносини, які склалися між сторонами на підставі укладеного договору кредиту та пов'язані з отриманням позичальником у споживчий кредит грошових коштів, полягають в обов'язку позичальника повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом, та обов'язку банку відкрити позичковий рахунок на ім'я позичальника, здійснювати банківські операції з перерахування грошових коштів, розраховувати суму заборгованості по кредиту, тощо. Суть кредитних правовідносин не передбачає додаткової плати за виконання банком своїх договірних зобов'язань, прибуток банку полягає в отриманні від позичальника плати за користування кредитними коштами у виді процентів, що було сторонами передбачено в іншому пункті договору. У відповідності до положень ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи вирішити питання про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Як убачається з розрахунку заборгованості відповідача за кредитний договором, позичальник з дати отримання в кредит грошових коштів частково здійснював погашення кредиту, сплачував проценти за користування кредитними коштами, щомісячні комісію та штраф. Приймаючи до уваги те, що пункт 2.1.2 кредитного договору щодо зобов'язання позичальника сплачувати щомісячну комісію за супроводження кредиту є нікчемним, тобто таким, що не породжує юридичних наслідків для відповідача, грошові кошти, зараховані банком в рахунок погашення комісії, мають бути розподілені в рахунок погашення інших складових кредитної заборгованості. За умовами п. 3.9 кредитного договору погашення заборгованості позичальника за цим Договором здійснюється в наступній черговості: штрафи, пені за порушення строків погашення кредиту; прострочений щомісячний платіж, зокрема: прострочена щомісячна комісія; прострочені проценти; прострочена частина основного бору; черговий щомісячний платіж (в дату сплати щомісячного платежу), строкова щомісячна комісія; строкові проценти; строкова сума основного боргу; суми дострокового погашення основного боргу (в дату сплати щомісячного платежу); в останню чергу відшкодовуються витрати банка, пов'язані з пред'явленням вимоги за цим договором, а також відшкодуванням збитків, завданих порушенням позичальником своїх зобов'язань за цим Договором. Згідно з розрахунком заборгованості позичальника [PERSON], виконаного банком, відповідач за весь період користування кредитом сплатив 23730 грн., які були зараховані банком на оплату строкової та простроченої щомісячної комісії за супроводження кредиту. Відтак, з урахуванням черговості погашення заборгованості, визначеної сторонами, за рахунок сплачених позичальником грошових коштів підлягає погашенню штраф у сумі 5250 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 18,53 грн. та прострочена заборгованість по тілу кредиту у сумі 18461,47 грн. Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача за кредитним договором на споживчі потреби від 10 жовтня 2013 року № 0862230101/Т/973810 станом на 15 грудня 2015 року складає 78440,35 грн., у тому числі: строкова заборгованість по кредиту - 56672,95 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 21767,40 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з огляду на зазначене суд доходить висновку про задоволення зустрічного позову [PERSON] та вирішує встановити нікчемність пунктів 2.1.2., 2.1.3. пункту 2.1. статті 2, пунктів 3.5., 3.6., 3.8., 3.9. 3.10., 3.11. статті 3, підпунктів 4.3.5., 4.3.9. пункту 4.3. статті 4 кредитного договору № 0862230101/Т/973810 від 10 жовтня 2013 року, а також Додатку №1 до кредитного договору № 0862230101/Т/973810 від 10 жовтня 2013 року, в частині обов'язку [PERSON] щомісячно сплачувати на користь ПАТ «Актабанк» комісію за супроводження кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Актабанк» судовий збір у сумі 1181,73 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а також суд вирішує стягнути з ПАТ «Актабанк» судовий збір у сумі 551,20 грн. в дохід держави.

Outcome: partial