Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ПАТ «АвтоЗАЗ» про стягнення шкоди, спричиненої каліцтвом у розмірі 4526,80 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18.02.2002 року з Відкритого акціонерного товариства «АвтоЗАЗ» на її користь стягується причинена шкода, завдана каліцтвом в зв'язку з ДТП в результаті придбання автомобіля на підприємстві ЗАО «ЗАЗ» неналежної якості. Згідно з висновком судмедекспертизи позивачу було встановлено 40 відсотків втрати працездатності. Також було встановлено висновок, що позивач має потребу у прийомі протизапальних і знеболюючих ліків. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача кошти на лікування та інші витрати, які нею затрачені в період з 03.10.2012 року по 12.08.2014 року у розмірі 4526,80грн., витрати позивача на юридичну допомогу в розмірі 300грн. В ході розгляду справи, позивач уточнив позовні вимоги, зазначивши, що станом на 06.10.2014 року витрати становлять 4430,24грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з підстав, викладених у ньому, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, в частині стягнення 300грн. в якості витрат на надання правової допомоги заперечувала, оскільки позивачем не підтверджено документально, що нею понесені витрати, оскільки у доданому до позову Договору про надання юридичних послуг від 15.07.2014 року не вказано, по якій конкретно справі надається правова допомога, відсутній акт виконаних робіт. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18.02.2002 року з Відкритого акціонерного товариства «АвтоЗАЗ» на користь [PERSON] стягується причинена шкода, завдана каліцтвом в зв'язку з ДТП, в результаті придбання автомобіля на підприємстві ЗАО «АвтоЗАЗ» неналежної якості. Згідно висновку експерта №151/к від 04.07.2003 року та №60/к від 02.02.2005 року [PERSON] має потребу у прийомі протизапальних і знеболюючих ліків. (а.с.22-23). Позивачем було затрачено на лікування в період з 03.10.2012 року по 06.10.2014 року 4430,24грн., вказані витрати підтверджені чеками та квитанціями на купівлю ліків. (а.с.3-17,40) Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» шкода, заподіяна здоров'ю споживача у зв'язку з придбанням неякісних товарів, підлягають відшкодуванню в повному об'ємі, впродовж терміну служби товару або 10 років з часу його виготовлення. Із матеріалів справи вбачається, що 15.06.2012 року позивач уклав з адвокатом [PERSON] договір про надання юридичної допомоги (а.с.25). Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як видно із Закону, складовим елементом у визначені розміру компенсації витрат на правову допомогу є - часовий обсяг роботи особи яка надавала правову допомогу і саме при вчиненні процесуальних дій у суді. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. Із Журналів судових засідань вбачається, що [PERSON] приймав участь у судових засіданнях під час розгляду цивільної справи, часовий обсяг його роботи складає 30 хвилини, тобто розмір компенсації витрат на правову допомогу у відповідності із Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» складатиме 243,60грн. (а.с.41,44). Таким чином, що стосується витрат на надання позивачу правової допомоги у сумі 300грн., на підтвердження останніх позивачем надано лише квитанцію від 12.09.2014 року про оплату за складання позовної заяви, при цьому суду не надано у відповідності з Законом розрахунок часового обсягу роботи особи, яка надавала правову допомогу, а тому позовні вимоги щодо стягнення виплат на правову допомогу задоволенню в розмірі 300грн. не підлягають, оскільки є безпідставними. На підставі викладеного,

Outcome: partial