Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив встановити факт його перебування у трудових відносинах з відповідачем у період з 11.02.1982 по 15.07.2009 року, що дає право на пільгову пенсію та зобов'язати відповідача видати уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці у зв'язку з відсутністю в трудовій книжці відповідних записів. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач умисно не надає суду необхідні документи, сфальсифікував їх з метою позбавити його права на пільгову пенсію. Представники відповідача позов не визнали повністю, посилаючись на те, що у зв'язку з відсутністю на підприємстві документів, які б підтверджували факт перебування [PERSON] на посадах, що дає право на пенсію на пільгових умовах, зокрема, про атестацію робочих місць. Також існують розбіжності у записах у трудовій книжці позивача та кадрових документах на підприємстві - про прийняття на роботу, переведення та інші, що унеможливлює видачу відповідної довідки. Представник третьої особи - управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі - у судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Встановлено, що згідно з записом у трудовій книжці [PERSON] 11.02.1982 року прийнятий на посаду будмайстра у ПМК-72 тресту «Полтавасільбуд» в порядку переведення; 18.04.1985 року - переведений на посаду прораба; 09.08.1988 року - переведений на посаду майстра; 01.09.2000 року - переведений на посаду керівника служби охорони праці; 15.07.2009 року - звільнений з роботи у зв'язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України(а.с.5). Згідно з довідкою ПАТ «ПМК-72» за №18 від 14.05.2014 року атестація робочих місць на підприємстві у період з 21.08.1992 по 31.12.2000 рік не проводилась(а.с.77). Як вбачається з повідомлення Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації від 09.03.2011 року за №04-2611, в архіві Державної експертизи умов праці відсутні висновки експертизи матеріалів атестації ПМК-72 тресту «Полтавасільбуд» та ПАТ «ПМК-72»(а.с. 78 ). Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники зайняті повний робочий день на роботах із важкими та шкідливими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення ними 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Відповідно до ч. ч. 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах. Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Таким чином, з вищевикладеного випливає, що уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці відомостей про стаж роботи, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та їх характер, а не право особи на пільгову пенсію. Ця довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійному фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах. За таких обставин позовна вимога про зобов'язання відповідача надати позивачу довідку саме про пільговий характер роботи на підприємстві із зазначенням часу та робіт не відповідає вимогам КЗпП України та не входить до повноважень суду. Окрім того, позивачем не надані належні та допустимі докази у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження того, чи входить професія, на якій працював позивач, до списків професій, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільговому розмірі, передбачених Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» та Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». При цьому показання свідків [PERSON] та [PERSON] не є належними та допустимими доказами для підтвердження факту перебування у трудових відносинах із зайнятістю на посадах, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, оскільки законодавством встановлений порядок та перелік таких документів. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed