Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

У січні 2017 року ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 13 червня 2012 року між ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» та [PERSON] укладено кредитний договір №086 /0012-О у формі овердрафту. На підставі вказаного договору банк відкрив відповідачу овердрафт (кредит) у розмірі 1 220 грн., з фіксованою процентною ставкою у розмірі 73% річних, з датою остаточного повернення кредитних коштів 12 червня 2014 року. З моменту отримання кредитних коштів відповідачем здійснено лише часткову сплату зобовязань, взятих на себе згідно кредитного договору . В звязку з цим у відповідача виникла заборгованість станом на 01.12.2016 року в 7106,49грн., з яких: 1 217,62грн.- заборгованість за кредитом, 2269,86грн. заборгованість за процентами, 2226,45грн. заборгованість по пені за прострочення сплати процентів, кредиту, 169,22 грн. - заборгованість 3% річних, 1223,35грн. інфляційні збитки по кредиту, процентам. В звязку з активною фазою проведення АТО в Донецькій області всі оригінали документів, які знаходились в головному офісі банку за адресою місцезнаходження: м. Донецьк, проспект Миру, будинок 5Б, спрямувались на зберігання до міста Київ, в звязку зі зміною місцезнаходження банку. Проте, 21.06.2014 року невідомі особи, протиправно заволоділи належним банку на праві власності автомобілем, в якому знаходились оригінали документів банку, в т.ч. і оригінал кредитного договору та кредитної справи [PERSON], які зберігались у м. Донецьку. За цим фактом керівництвом банку подана заява на імя начальника Куйбишевського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області [PERSON] за вих. №001/1787 від 23.06.2014 року. Про вказані обставини злочину, зроблену відповідачу заяву Міністру внутрішніх справ України від 15.08.2014 року. 11 січня 2016 року на адресу банку надійшла відповідь з слідчого управління Головного управління національної поліції в Донецькій області щодо надання інформації про внесення до ЄРДР відомостей, які стосуються вчинених відносно ПАТ «КБ «УФС» кримінальних правопорушень, а також розшуку посадових осіб банку, короткий зміст якої полягає в тому, що всі матеріали кримінального провадження за фактом захоплення службового автомобіля та головної будівлі банку знаходяться в адміністративній будівлі Куйбишевського РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області, яка на даний час захоплена представниками так званої «ДНР». Через втрату документів банком подано оголошення в газету «Голос України», яке опубліковано у виданні №199 (5949) від 16.10.2014 року. Таким чином, банк не може надати разом з позовною заявою письмові докази, а саме кредитний договір із додатками. Банк зазначив, що внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку є вимогою Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ №254 від 18.06.2003року, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 року за №559/7880. На підставі постанови Правління Національного банку України від 10.11.2014року №717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» виконавчою дирекцією гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженої особи Фонду для проведення процедури ліквідації. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 7106,49грн., з яких: 1 217,62грн.- заборгованість за кредитом, 2269,86грн. заборгованість за процентами, 2226,45грн. заборгованість по пені за прострочення сплати процентів, кредиту, 169,22 грн. - заборгованість 3% річних, 1223,35грн. інфляційні збитки по кредиту, процентам. Заочним рішенням Селидівського міського суду від 17 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» просили скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки рішення незаконне, необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права .Суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що банком не надано доказів на підтвердження позовних вимог. Обгрунтованість позовних вимог підтверджується наданими до суду першої інстанції меморіальними ордерами, довідкою про рух грошових коштів по рахунку відповідача, розрахунком заборгованості за кредитним договором. Ненадання оригіналів документі було пов»язано з тим, що всі документи знаходилися в головному офіс і в м.Донецьку і при спробі їх вивезти 21.06.2014 року невідомі особи заволоділи автом нобілем банку,де знаходилися всі документи.За даним фактом було внесено відомості до ЄРДР та дано повідомлення в газету. Навіть за відсутності тексту оригіналу кредитного договору банк має всі необхідні відомості про умови кредитного договору, а саме суму кредиту, процентну ставку за кредитом, дату укладення кредитного договору та дату його закінчення, а також номер банківського рахунку відповідача, на якому обліковувались кредитні кошти. Відповідно до «Положення про організацію операційної діяльності в банках України» інформація,що міститься в первинних документах,систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку,які ведуться на паперових носіях або в електронній формі.Якими є меморіальні ордери та особові рахунки та виписки з них. На підтвердження позиції банку апелянтом надано копію акту від 10.09.2014 року про проведення перевірки організації захисту електронних банківських документів з використанням засобів захисту інформації Національного Банку України у ПАТ «КБ»УФС». Таким чином,суд першої інстанції не дав правової оцінки доказам у справі,не дослідив всі обставини. В судове засідання не зявився представник ПАТ «КБ Український фінансовий світ», про час та місце слухання справи повідомлений належним вчином,про що свідчить телефонограма, отримана представником [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, інформація про час і місце судового засідання була розміщена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua) на сторінці апеляційного суду Донецької області у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)» (а.с.109), в звязку з тим, що він мешкає в м.Донецьк, яке відноситься до переліку населених пунктів, на території, яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та поштові відправлення не здійснюються. Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін,оскільки відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи,а також відсутність поважних причин неявки, не перешкоджає розглядові справи. Відповідно до частини 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є недоведеними, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, що позбавило суд можливості встановити наявність між сторонами кредитних правовідносин, перевірити суму кредиту та процентів, а ухвалення судового рішення на припущеннях недопустимо. Разом з тим такий висновок суперечить встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» та [PERSON] 13 червня 2013 року укладено кредитний договір № 086/0012-О, на підставі якого позивач надав відповідачу кредитні кошти з лімітом у сумі 1220 гривень з процентною ставкою 73% річних на строк до 12 червня 2014 року. В розрахунку заборгованості зазначено,що 13.06.2013 року [PERSON] надано кредит у формі овердрафту з лімітом 1220 грн. з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 73% річних,терміном повернення кредитних коштів-12 червня 2014 року. Про виконання банком своїх зобовязань за кредитним договором свідчать меморіальні ордери про видачу [PERSON] овердрафту №1592098 від 24.03.2014 року в сумі 820 грн.; №1601102 від 15.05.2014 року в сумі 200 грн.; №1601598 від 19.05.2014 року в сумі 357,40 грн.. (а.с.8-10). В погашення заборгованості за кредитом [PERSON] вносились платежі в погашення овердрафту, що підтверджується меморіальними ордерами №1585969 від 18.02.2014 року в сумі 580,59 грн. ; №1591243 від 18.03.2014 року в сумі 1205,34 грн.; № 1593735 від 01.04.2014року в сумі 1215,61 грн..(а.с. 5-7). З особового рахунку [PERSON] вбачається, що по особовому рахунку проводилася видача та погашення овердрафту з 13.06.2013 року по 01.12.2016 року Останній платіж в рахунок погашення кредиту було внесено 13.04.2014 року(а.с.11,13-18). З розрахунку заборгованості за кредитним договором №086/0012-О від 13 червня 2013 року вбачається, що [PERSON] станом на 01.12.2016 року має заборгованість перед ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» загальною сумою 7106,49 грн., із яких сума заборгованості по кредиту -1217,62 грн.,сума заборгованості за відсотками-2269,86 грн.,пеня по процентах-2226,45 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату-169,22 грн.;інфляційні збитки по кредиту,процентах-1223,35 грн. (а.с.19-20). Звертаючись до суду з позовом ПАТ «КБ «Український фінансовий світ » посилався на те, що не має можливості надати суду оригінал кредитного договору у зв'язку з тим, що він знаходився і залишився в приміщенні офісу банку за юридичною адресою: м. Донецьк, проспект Миру, 5-Б , тобто в населеному пункті, де здійснюється антитерористична операція. 25 грудня 2015 року за заявою ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» внесено відомості до ЄРДР за №12014050840001279 за фактом незаконного заволодіння автомобілем Мітсубісі Лансер, реєстраційний номер [NUMBER], що належить банку, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за фактом збройного захоплення невідомими особами головного офісу ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» за адресою: м. Донецьк, проспект Миру, 5-Б, 08 квітня 2015 року до ЄДРР внесено відомості за №1201505050000731 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України. Крім того, 18 вересня 2014 року СВ Селидівського ВП Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області до ЄРДР за №12014050500001846 внесено відомості за фактом безвісного зникнення в.о.голови правління банку [PERSON] за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, 20 листопада 2015 року до ЄРДР за №1201505050002333 внесено відомості за фактом безвісного зникнення головного бухгалтера банку [PERSON] за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України. Зазначені обставини апеляційний суд вважає поважними причинами ненадання позивачем до суду першої інстанції оригіналу кредитного договору, як доказу надання кредитних коштів [PERSON], а висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що між сторонами укладено кредитний договір безпідставним, оскільки позовні вимоги позивача доведені іншими доказами. Таким чином,обґрунтованість підстав звернення до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема наявність між банком та [PERSON] кредитних відносин на підставі договору від 13 червня 2013 року, обставини видачі кредитних коштів відповідачу строком до 12 червня 2014 року зі сплатою 73% річних, внесення позичальником платежів на погашення кредиту, неналежність виконання кредитних зобовязань боржником, позивач підтверджував копією меморіальни х ордерів про видачу та погашення овердрафту, довідкою про заборгованість станом на 01.12.2016 року, випискою особового рахунку по кредитному договору. При цьому позивач зазначав, що позбавлений можливості надати суду примірник кредитного договору у звязку з тим, що вказані документи залишилися в приміщенні офісу банку за юридичною адресою: м. Донецьк, проспект Миру, 5-Б , тобто в населеному пункті, де здійснюється антитерористична операція відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року за № 405/2014. Крім того, 08 квітня 2015 року за фактом збройного захоплення невідомими особами головного офісу ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» за адресою: м. Донецьк, проспект Миру, 5-Б, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №1201505050000731 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України Судом першої інстанції безпідставно не враховано доводів банку щодо наявності кримінального провадження,порушеного за фактом незаконного заволодіння майном,коштами та документами банку в приміщенні головного офісу за юридичною адресою: м. Донецьк, проспект Миру, 5-Б, що унеможливило надати оригінали відповідних документів, які б підтверджували наявність кредитних відносин між сторонами. За встановлених обставин надані позивачем докази про існування договірних відносин з відповідачем в даному випадку є належними та допустими в розумінні положень ст.57 ЦПК України і підтверджують наявність кредитних відносин між сторонами. Системний аналіз наявних документів дає підстави зробити висновок про те, що відповідач [PERSON] 13 червня 2013 року уклав з позивачем кредитний договір на відповідну суму, в теперішній час не виконує зобов'язання по поверненню кредиту та оплаті за користування ним, має заборгованість по договору, тому доводи апеляційної скарги є обґрунтованими. Доводи про те,що між сторонами не існує кредитних зобовязань спростовуються встановленими обставинами та представленими позивачем доказами на підтвердження своїх вимог, які нічим не спростовані. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість станом на 01.12.2016 року в розмірі 7106,49 грн., із яких сума заборгованості по кредиту -1217,62 грн.,сума заборгованості за відсотками-2269,86 грн., пеня по процентах-2226,45 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату-169,22 грн.; інфляційні збитки по кредиту,процентах-1223,35 грн.. За встановлених обставин позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 3487,48 грн. підлягають задоволенню. В той же час правові підстави для стягнення пені та інших нарахувань відсутні. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» N 1669-VII від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 2 грудня 2015 року № 1275-р до зазначених населених пунктів належить м. Донецьк. З відомостей вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO]. Статтею 625 ЦК України передбачена цивільно-правова відповідальність боржника за порушення грошового зобовязання. Так,згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник,який прострочив його виконання,на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також 3% річних від простроченої суми. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання. А тому в силу положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року не повинні нараховуватися та бути стягнутими з відповідача. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] станом на 01.12.2016 року нарахована пеня по процентах-2226,45 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату-169,22 грн.; інфляційні збитки по кредиту,процентах-1223,35 грн., тобто в загальній сумі 3619,02 грн.. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості по нарахованій пені ,3% річних та інфляційних збитках не підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Так, за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що сторони визначили строк дії кредитного договору до 12.06.2014 року. Погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору не визначено. Банк звернувся з позовом про погашення заборгованості за договором кредиту 05.01.2016 року,тобто в межах строку позовної давності. За встановлених обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами в сумі 3487,48 грн. . Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про безпідставність позовних вимог. Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами в сумі 3487,48 грн. . За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо обґрунтованості відмови у задоволенні позову. Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1378 грн.. Враховуючи, що апеляційний суд задовольнив позовні вимоги частково в загальній сумі 3487,48 грн., з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволеної частини позовних вимог в сумі 676,18 грн.. Крім того, ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22 вересня 2017 року ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Селидівського міського суду від 17 серпня 2017 року до ухвалення судового рішення по справі в розмірі 1515,80 грн.. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 743,80 грн, а з позивача належить стягнути 772 грн..

Outcome: partial