Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

У серпні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 30.01.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Протягом останніх трьох років у них постійно виникають непорозуміння та суперечки, свідками яких нерідко стають діти, що негативно відображається на їх психоемоційному стані. Останніми роками конфліктні ситуації, які виникали між подружжям, відповідач став вирішувати шляхом застосування насильства, що ображає позивача, принижує її честь і гідність як жінки, дружини і матері. Внаслідок такої поведінки відповідача спільне життя стало нестерпним, а тому на початку серпня 2017 р. позивач з дітьми переїхала від відповідача до своїх батьків. Відтак їх спільне проживання припинено, господарство не ведеться і немає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини. Ухвалою від 19.10.2017 суд зупиняв провадження у справі у зв'язку з наданням сторонам тримісячного строку для примирення. Ухвалою від 22.01.2018 провадження у справі відновлене. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Позивач пояснила, що вона давно втратила почуття любові до свого чоловіка, відновлювати сімейні відносини не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов не визнав посилаючись на існування передумов для збереження шлюбу. Пояснив, що позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, перебуває під впливом своїх родичів, зокрема, вітчима. Вказав, що у них є можливість примиритися і продовжувати сімейні відносини, про що, на його думку, свідчить участь позивача у програмі медіації. Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.01.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 51. Подружжя має двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] З пояснень сторін в суді вбачається, що на цей час син проживає з батьком, а дочка - з матір'ю, при цьому подружжя не досягло згоди як щодо місця проживання кожного з дітей, так і щодо їх участі у вихованні сина та дочки. Судом встановлено, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові, поваги та взаєморозуміння, внаслідок чого вони припинили спільне проживання, не підтримують шлюбних відносин і не ведуть спільного господарства. Протягом встановленого судом строку для примирення відновлення шлюбно-сімейних відносин сторін не відбулося. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку про те, що розлад подружніх стосунків сторін має не тимчасовий характер і подальше збереження шлюбу, який не базується на засадах добровільності, суперечить інтересам позивача. Встановлені обставини є підставою для розірвання шлюбу сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved