Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину в праві спільної часткової власності земельної ділянки загальною площею 0,0865 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 4810136600:07:053:0031, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки земельної ділянки, загальною площею 0,0865 гектарів, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 4810136600:07:053:0031, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 16.01.14 року Реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, за індексним номером: 16214012. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка. Нотаріус прийняла від неї заяву, відкрила спадкову справу, видала декілька Свідоцтв про право на спадщину за законом на інше окреме спадкове майно, яке належано її чоловіку, але відмовила видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки. Обставина відсутності можливості видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки обумовлена тим, що у наданих позивачем правовстановлюючих документах ні де не зазначена частка земельної ділянки, яка належить саме спадкодавцю. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Третя особа надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки земельної ділянки, загальною площею 0,0865 гектарів, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 4810136600:07:053:0031, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 16.01.14 року Реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, за індексним номером: 16214012. Як вбачається із листа Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Якушевої Олени Іванівни № 505/02-14/96-2018 від 19.06.2019 року обставина відсутності можливості видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки обумовлена тим, що у наданих позивачем правовстановлюючих документах не зазначена частка земельної ділянки, яка належить саме спадкодавцю. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. На підставі викладеного суд вважає позов обгрунтованим, в зв`язку із чим визнає за позивачем право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved