Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

У серпні 2015 року представник позивача ПАТ АК «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 12.03.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №150-Ф/08, згідно якого відповідачу було надано кредит шляхом відкриття не відновлювальної відкличної лінії на споживчі потреби з лімітом кредитування 160000,00 доларів США на термін з 12 березня 2008 року по 11 березня 2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 12,5% річних. Банк свої зобов`язання виконав повністю, а відповідач свої зобов`язання по виплаті кредиту за умовами договору належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 09.07.2015 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором № 150-Ф/08 від 12.03.2008 року в сумі 106519,97 доларів США та 12627,25 грн., яка складається із: 100012,33 доларів США - загальна сума заборгованості по кредиту строкова, 1335,78 доларів США - заборгованість по процентах поточна, 5171, 86 доларів США - заборгованість по процентах прострочена, а також 12627,25 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути вказану суму заборгованості та пені з відповідача в примусовому порядку, а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.10.2015 року, у справі було відкрито провадження. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2015 року, позов було задоволено. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2017 року, заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2015 року було скасовано та розгляд справи призначено в загальному порядку. 06.02.2017 року відповідачем [PERSON] було подано до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ АБ «Укргазбанк» про захист прав споживачів, в якому вона просила суд визнати недійсним кредитний договір № 150-Ф/08 від 12.03.2008 р., укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] . В обгрутнуватння зустрічного позову зазначено, що позивачем за зустрічним позовом не було підписано спірний кредитний договір, останньою, не вчинялись будь-які дії спрямовані на його укладення чи виконання, а відтак наявні законні підстави для визнання спірного договору недійсним. 03.12.2018 року позивачем за зустрічним позовом [PERSON] було подано до суду заяву про зміну підстав позову, відповідно до якої, остання зазначала, що при укладенні договору банком не було надано їй інформації, передбаченої Законом України «Про захист прав споживачів», не проінформовано в письмовій формі про умови кредитування, орієнтовну сукупну варість кредиту, а тому в момент підписання договору, вона була введена в оману відповідачем, що свідчить про наявність підстав для визнання спірного договору недійсним. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.05.2019 року, справу в порядку загального позовного провадження було призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.01.2020 року, у справі було закінчено підготовче провадження та справу було призначено до судового розгляду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору недійсним, - залишено без розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив первісні позовні вимоги задовольнити з викладених в позові підстав, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на підстави, які викладені у відзиві на зустрічний позов. Представник відповідача за первісним позовом в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги розумні строки розгляду справи, та те, що представник відповідача в судове засідання не з`явився без поважних причин, суд вважає за можливе розглянуи справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а в зустрічному позові слід відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 12.03.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №150-Ф/08, згідно якого відповідачу було надано кредит шляхом відкриття не відновлювальної відкличної лінії на споживчі потреби з лімітом кредитування 160000,00 доларів США на термін з 12 березня 2008 року по 11 березня 2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 12,5% річних. Вирішуючи спір за позовом, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Загальні умови виконання зобов`язань передбачені ст.ст. 526,527 ЦК України, згідно яких, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, в разі якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне) виконання (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Судом встановлено, що банк свої зобов`язання виконав повністю, а відповідач свої зобов`язання по виплаті кредиту за умовами договору належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на 09.07.2015 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором № 150-Ф/08 від 12.03.2008 року в сумі 106519,97 доларів США та 12627,25 грн., яка складається із: 100012,33 доларів США - загальна сума заборгованості по кредиту строкова, 1335,78 доларів США - заборгованість по процентах поточна, 5171, 86 доларів США - заборгованість по процентах прострочена, 12627,25 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. В ході розгляду справи стороною відповідача за первісним позовом наданий банком розрахунок заборгованості не спростований, як і не надано будь-яких доказів безпідставності позовних вимог та/або належного виконання кредитних зобов`язань. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт того, що, відповідач, підписавши кредитний договір та отримавши кредитні кошти, належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка стороною відповідача будь-якими доказами спростована не була, а тому суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати за позовом слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved