Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.11.2002 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №16, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сімя розпалася через невиконання відповідачем обовязків по утриманню сімї. Подружнє життя сторони припинили в середині квітня 2008 року. Позивачка вважає примирення та збереження шлюбу неможливим. Спору щодо поділу сумісного майна не має. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового засідання сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, просила розглядати справу у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, сповіщений про час та дату судового розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив проти позовних вимог не надав, тому суд відповідно до ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 03.11.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії І-ЖД №334766, виданим Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №16 (а.с.5). Сторони мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №170048, виданим Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №07 (а.с.6), сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №218781, виданим Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №05 (а.с.7), сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №293700, виданим Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №31 (а.с.8). Згідно довідки Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 30.08.2018 року №781 діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], перебувають на утриманні матері [PERSON] (а.с.12). Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене. Крім того, також не можливо насильно одного з подружжя без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Враховуючи вищезазначене, а також оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved