Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

У серпні 2019 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачка обґрунтувала тим, що [INFO] померла її матір - [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Позивачка являється спадкоємцем першої черги як донька померлої. Заповіту [PERSON] не залишала. Протягом шестимісячного строку позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак Постановою державного нотаріусу Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.07.2019 їй відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вона не має змоги, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок літ. «А», службову прибудову літ. «а», сарай літ. «Б», гараж літ. «Д», літню кухню літ. «Е», погріб з шийкою літ. «пг», навіс літ. «В», вбиральню літ. «Г», погріб літ. «пг1», паркан № 1, ворота з хвірткою № 2, водопровід № 3, басейн № 4. Позивачка до суду не з`явилась, представник позивача надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Представник відповідача до суду не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Просить провести розгляд справи без його участі. Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. У строк, встановлений ухвалою суду від 07.08.2019, пояснення щодо позову на адресу суду не надіслав. Надав лист, відповідно до якого повідомив, що прийняти участь у розгляді справи не має можливості, просить розглянути справу без його участі. Заперечення до позовної заяви відсутні. Згідно з ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.12.2018 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1469 (а.с. 6). Факт родинних відносин між позивачкою і померлою підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 06.03.1967 Виконкомом Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 18, де матір`ю вказано [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 06.10.1984 Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 35, [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 184(2019), наданої суду державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , прийняла [PERSON] , про що нею складено заяву, зареєстровану 05.07.2019 за № 581 (а.с. 31). Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, як донька померлої. Спадщину, відкриту після смерті матері, прийняла у встановленому законодавством порядку, а саме: протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори. Окрім позивачки, спадкоємців після померлої [PERSON] немає. При оформленні [PERSON] своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок з`ясувалось, що у позивачки відсутній правовстановлюючий документ на жилий будинок. Так, відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріусу Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. від 05.07.2019 вих. № 647/02-31, позивачці було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок (а.с. 32). Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, до першої черги право на спадкування мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері - [PERSON] , померлої [INFO] , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації. У той же час, згідно з приписами ч. 4 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Така ж позиція викладена в п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24 753/0/04 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК». Згідно з п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з Випискою із по господарської книги особовий рахунок № [NUMBER] від 07.06.2019 № 979, користувачем житлового будинку в [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved