Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

У провадження Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] в особі представника адвоката Тимошенка Андрія Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 26.11.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис № 11702 про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» в розмірі 22082 грн. 00 коп На підставі виконавчого напису нотаріуса , приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. 01.02.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 05.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію та стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням процедури його вчинення. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник надав суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони дотримались процедури отримання виконавчого напису. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не надходило, на виконання вимоги Заводського районного суду м. Запоріжжя про витребування доказів надіслав копії документів виконавчого провадження. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович у судове засідання не з`явилася, заяв та клопотань до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.04.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 6897736 (а.с.51). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 35-МЛ від 31.07.2019 року правонаступником ТОВ «Мілоан» усіх прав та обов`язків за кредитними договорами стало Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал». (а.с.57) 26.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис № 11702 про звернення стягнення з позивача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості на загальну суму 21112 грн. 00 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 8000 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за комісією становить 1288 грн. 00 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7824 грн. 00 коп., строкова заборгованість за комісією становить 0 грн. 00 коп., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0 грн. 00 коп., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 4000 грн. 00 коп., а також плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 970,00 грн. (а.с.57). 01.02.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. відкрито виконавче провадження. 05.02.2021 р. постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі. Також спірний виконавчий напис вчинено на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» як правонаступника ТОВ «МІЛОАН», але позивач не отримував жодного документу про правонаступництво ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та відповідно нових реквізитів для сплати грошового зобов`язання. Ч. 2 ст. 516 ЦК України визначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Приписами ч.2 ст. 518 ЦК України встановлено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Отже, в даному випадку, приватний нотаріус перед вчиненням виконавчого напису повинен був пересвідчитися чи повідомлений належним чином боржник про заміну кредитора внаслідок правонаступництва, в результаті чого перевірити і наявність/відсутність у боржника заперечень проти вимог нового кредитора, чим встановити факт безспірності заборгованості. Крім того, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (№К/800/7651/17), визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, вказаний пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, на підставі якого вчинявся виконавчий напис за № 11702 від 26.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барщацьким І.В. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», визнано незаконним та нечинним. Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально. Постановою Верховного суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету міністрів України N 662 від 26.11.2014 р. до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів №1172. Укладення кредитного договору № 6897736 року від 11.04.2019 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] відбулося шляхом підписання заяви, без нотаріального оформлення договору, а отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття. Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а саме виконавчий напис було вчинено поза строками позовної давності, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] - такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved