Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

у січні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд визнати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0687128 укладений між [PERSON] та ТДВ СК «Альфа-Гарант» недійсним та таким, що не діяв станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме на 01.09.2016. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 30.11.2016 до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» надійшла заява на виплату страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Інго Україна» у зв'язку із ДТП, яка відбулася 01.09.2016 за участю автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER], який як зазначено у заяві на момент ДТП застрахований в ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0687128, проте «Ford» р.н. [NUMBER] на момент ДТП не було забезпечено у ТДВ СК «Альфа-Гарант», оскільки такого договору страхування укладено не було, тому що між сторонами за усною домовленістю відповідачем було заповнено бланк договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з наступними умовами: строк дії договору з 01.09.2016 по 31.08.2017 та страховий платіж у розмірі 1223 грн 42 коп., який мав бути сплачений до 31.08.2016, проте у вказаний термін страховий платіж не надійшов, вказаний оригінал бланку і копію було списано в архів. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, 13.02.2019 подав клопотання про неможливість прийняти участь у справі у зв'язку із слуханням іншої справи, тому просив визнати причину поважною (а.с. 59). Представник відповідача у судовому засіданні проти вказаних позовних вимог заперечував, вважає, що договір був укладений належним чином та підстави вважати, його недійсним відсутні відповідно до ст. 998 ЦК України, на його думку, позивач таким чином намагається уникнути від відповідальності, оскільки відповідачем було сплачено страхову суму, яка була передбачена полісом. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0687128 відповідач застрахував транспортний засіб «Ford» р.н. [NUMBER] строк дії якого 01.09.2016 по 31.08.2017 включно, базовий платіж для розрахунку розміру страхового платежу становить 1223 грн 42 коп. (а.с. 6). ПрАТ «АСК «Інго Україна» надіслала до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» лист вих.№08994 від 28.11.2016 на виплату страхового відшкодування в результаті ДТП від 01.09.2016 учасниками якої є [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] та [PERSON], який керував «Ford» р.н. [NUMBER], власником якого є [PERSON] (а.с. 7, 8). Як вбачається із матеріалів справи бланк полісу АК /0687128 значиться як зіпсований, що підтверджується витягом із Центральної бази даних Моторно (транспортного) страхового бюро України. Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про страхування» (далі - Закон) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Так, згідно ч. 3 ст. 18 Закону факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Згідно ч. 4 ст. 18 Закону Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі: несплати страхувальником страхових платежів у встановленідоговором строки. При цьомудоговір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший (або черговий) страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом десяти робочих днів з дня пред'явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору. Згідно ч. 13 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Також згідно ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. Пунктом 6 ч. 1 ст. 28 Закону дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі: прийняття судового рішення про визнання договору страхування недійсним. Відповідно до ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: 1) його укладено після настання страхового випадку; 2) об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом. Відповідачем було зазначено у своєму відзиві про сплату страхового внеску вчасно, однак всупереч правилам п. 5, ч. 3 ст. 178 ЦПК України, п. 7 Постанови ВСУ № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» не надав доказів такої сплати. Згідно ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчиненням іншим учасником справи певних дій або відсутність певно події суд може зобов'язати такого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної дії. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК /0687128 не діяв на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме 01.09.2016, оскільки відповідачем не було виконано істотних умов даного договору, що свідчить про недійсність вказаного правочину, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1600 грн 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved