Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею [PERSON] , [INFO] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 3,9093 та, кадастровий номер [NUMBER] , розташовану на території Іванчуківської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. В підготовче засідання позивач та її представник [PERSON] не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов просив задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не надав. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.8), відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 20 серпня 2018 року виданого виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Ізюмського району Харківської області [PERSON] померла [INFO] .(а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Іванчуківської сільської ради Ізюмського району Харківської області площею - 3,9093 га, кадастровий номер [NUMBER] , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] . Спадкова справа після смерті матері - [PERSON] відкрита приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Стрельцовою О.О. Ізюмського районного нотаріального округу Шевчук О.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку: площею 3,9093 га, кадастровий номер [NUMBER] на підставі ст.68 ЗУ «Про нотаріат» та підпункту 4.14 пункту 4 глави 10 розділу 11 Порядку, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину обов`язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цього факту спадкоємці повинні надати відповідні документи. Під час звернення [PERSON] було з`ясовано, що будь-які правовстановлюючі документи (а саме - Державний акт на право приватної власності на землю) щодо належності майна спадкодавцеві відсутні і рекомендовано звернутися до суду для вирішення зазначеного питання в судовому порядку.(а.с.20). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі викладеного, враховуючи, що позовні вимоги за позовом не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, то позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved