Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У серпні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що з 11 жовтня 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з січня 2015 року матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає, інших утриманців не має. Просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №085638, видане Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №847. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з січня 2015 року матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає, інших утриманців не має. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч.3 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved