Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 15 червня 2018 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1941. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . З 2019 року подружні відносини між сторонами припинені, разом не проживають, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов`язки, в результаті чого в сім`ї часто виникають сварки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі, після розірвання шлюбу просила присвоїти їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 15 червня 2018 року сторони зареєстрували шлюб в Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1941, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .\~\~ Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 лютого 2019 року, актовий запис №135. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Позивач при подачі позову надала клопотання про відстрочення сплати судового збору. Відповідно до ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд відстрочив сплату судового збору для позивачки до ухвалення рішення у справі. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved