Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

У січні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 30 березня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений Кредитний договір № 003-28503-300311. Відповідно до умов Кредитного договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні з лімітом у розмірі 30 тис. грн., випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний та в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору по тілу кредиту в сумі 25 336 грн. 50 коп. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просить розглядати справу у відсутність представника позивача, позов підтримують в повному обсязі та не заперечують проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 30 березня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір № 003-28503-300311 ( а.с. 3-4). Відповідно до умов якого, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки. Згідно п. 1.3 даного договору банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 тис. грн. та на день укладення договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 18 996 грн., п. 1.5 договору передбачено, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. У відповідності до п. 2.4 Кредитного договору проценти за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом нараховуються банком в валюті рахунку щоденно. Відповідно до п. 3.7 кредитного договору у разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, держатель сплачує банку пеню в розмірі, в строки та в порядку, які визначені Правилами та Тарифами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачеві кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим станом на 06.11.2014 року у відповідачки виникла заборгованість у розмірі 25 336 грн. 50 коп. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача на підставі ст. ст. 526, 611 ЦК України слід стягнути на користь позивача заборгованість по кредитному договору по тілу кредиту в сумі 25 336 грн. 50 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 253 грн. 37 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved