Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

у серпні 2018 року до Машівського районного суду Полтавської області з Карлівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг від ПАТ КБ «Приватбанк», відповідач підписала заяву без номера від 05.09.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 14600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Оскільки відповідач зобовязання за договором належним чином не виконує, а тому утворилася заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 32974,62 грн та судовий збір. 28.03.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона повністю заперечує проти позову оскільки весь час користувалася кредитними коштами в рамках договірних відносин, вчасно клала кошти і не створювала заборгованості та 01.03.2017 р. невідома їй особа шляхом зловживання довірою заволоділа грошовими коштами у розмірі 4900 грн. про що було внесено відомості до ЄРДР про шахрайські дії, а тому дана заборгованість виникла внаслідок злочинних дій (а.с.48,49). У судове засідання представник позивача не зявився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду (а.с.33). У судовому засіданні відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у відзиві та пояснили, що відповідач отримала кредитну картку «Універсальна» в 2007 році та станом на 01.03.2017 року заборгованості по кредиту не було, а тому підстави для нарахування відсотків та штрафних санкцій відсутні. Крім кредитної картки «Універсальна» ніяких інших кредитних продуктів, зокрема на умовах «оплати частинами» [PERSON] не отримувала, як і коштів за вказаними договорами, не здійснювала ніяких покупок. Суд, заслухавши пояснення відповідача та її представника, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 05.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг без номера, що складається із Заяви позичальника разом з Памяткою клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та [PERSON], за умовами якого банк видав Клієнту картку Кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом 300 грн і базовою відсотковою ставкою 1,9 % на місяць на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році (а.с.9,10). За умовами договору (п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов) після отримання від клієнта всіх документів, банк самостійно встановлює кредитний ліміт, який має право в будь-який час змінити, що є безумовною згодою клієнта про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с.19). [PERSON] банку щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості та вноситься до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.10). Крім цього, позичальник сплачує комісію: за зняття готівки в банкоматах і пунктах видачі готівки Приватбанк 3% від суми операції; в банкоматах інших банків України 3%+5 грн, в зарубіжних банкоматах 3%+15 грн; за моніторинг неактивної карти у розмірі залишку коштів на картрахунку, але не більше 10 гривень на місяць; процентна ставка в місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 2,85%; за несвоєчасне погашення заборгованості при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 10 гривень на місяць, за отримання балансу на чек в банкоматах ПриватБанка 0,10 грн. Пунктом 1.1.5.20 Умов передбачено, що при порушенні строків платежу по будь-якому грошовому зобовязанню більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій (а.с.16). [PERSON] п. 1.1.5.21 Умов якщо в інших розділах не визначено іншого, при непогашенні кредиту в строк, установлений графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться у відповідності з розміром, установленим в заяві на приєднання до діючого Договору для відсотків з дня виникнення простроченої заборгованості. У випадку непогашення вказаного простроченого зобовязання на протязі 30 календарних днів всі сплачені після вказаної дати платежі є пенею, крім платежів направлених з врахуванням установленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. В період нарахування пені на всю суму заборгованості по кредитному договору відсотки не нараховуються. (а.с.16). Відповідно до повідомлення голови Правління ПАТ КБ «Приватбанк» від 07.07.2018 р. №Е.65.0.0.0/3-365676, з 21.05.2018 р. ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (а.с.79). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з правочинів. Частиною 1 ст.\~509\~ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). [PERSON] ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 17.12.2017 року заборгованість за даним кредитним договором перед банком становить 32974,62 грн, з яких: тіло кредиту 17438,63 грн., 4371,47 грн заборгованість за відсотками; 9118,11 грн нарахована пеня; 2046,41 грн заборгованість по судовим штрафам (а.с.5-8). Водночас як убачається з витягу з кримінального провадження № 12017170180000131, 02.03.2017 року відповідач [PERSON] звернулася до Карлівського ВП ГУ НП із заявою про те, що 01.03.2017 року невідома особа в ході телефонної розмови під приводом працівника «ПриватБанку» шляхом зловживання довірою заволоділа грошовими коштами, які були перераховані із кредитної картки «ПриватБанк» 3 4149437848233597 в сумі близько 4900,00 грн (а.с.51-53). Із виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що з 01.03.2017 року внаслідок здійснення платежів по сервісу «оплата частинами» за покупку в м.Дніпропетровськ заборгованість відповідача станом на 01.08.2017 року становила 22160,00 грн та станом на 17.12.2017 року 32974,62 грн (а.с.94-98). Статтею 1073\~ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. За змістом пункту 9 розділу VI постанови правління\~Національного банку\~України від\~05\~листопада 2014\~року №\~705\~«Про здійснення\~операцій з\~використанням електронних\~платіжних засобів» користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем електронної ідентифікації самого електронного засобу і його користувач, окрім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Пунктами 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, які були чинними на час зняття з банківської картки відповідача\~\~та грошових коштів, встановлено, що банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. \~ Позивачем за первісним позовом у даній справі не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором . Вказаний вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13 травня 2015 року № 6-71цс15. Із виписки по рахунку відповідача вбачається, що до зняття коштів в березні 2017 року відповідач заборгованості не мала, доказів отримання нею кредитного продукту «оплата частинами» позивачем не надано. Зазначені обставини ПАТ КБ «ПриватБанк» не заперечує, а тому доводи відповідача, що вона не користувався кредитним продуктом «оплата частинами» та не здійснювала таких платежів заслуговують на увагу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed