Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] померла \~ [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/5 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно даних Летківської сільської ради вищезазначений будинок відносився до колгоспних дворів та належав на праві спільної часткової власності, зокрема покійній [PERSON] , яка заповіла все своє майно [PERSON] . Позивач в установлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини за заповітом від 16.12.1997 р. [PERSON] звернулася до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS] . Позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , що належали померлій [INFO] . [PERSON] Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.03.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22.10.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, залучено до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Летківської сільської ради, проти задоволення позову не заперечив. Треті особи в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно з частиною третьою\~статті 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встанолено, що 16.12.1997 р. секретар Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області посвідчила заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №59, згідно якого [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження на все свої майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі весь грошовий пай, земельну частку, які перебувають в оренді КСП «Перемога» с.Летківка, заповіла племінниці [PERSON] (а.с. 7). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 88 років, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 13.12.2004 р. зроблено запис за №40 (а.с. 5). У довідці №25 від 04.06.2015 р., виданої виконкомом Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, вказано, що житловий будинок (згідно погосподарської книги №4, особовий рахунок № [NUMBER] ) по [ADDRESS] , відносився до суспільної групи колгоспників. Станом на 15.04.1991р. склад двору слідуючий: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , загальною площею 74,0 кв.м, житловою площею 42,9 кв.м, допоміжною площею 31,1 кв.м., складається з житлового будинку - А; прибудови - а; ганку а1; літньої кухні - Б; погреба Бп; сараю -В; огорожі 1-2 (а.с. 8-10). Відповідно до вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що станом на день своєї смерті [PERSON] належало майно колгоспного двору, а саме 1/5 частина житлового будинку з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . З копії спадкової справи №79/05р. до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після її смерті зверталася [PERSON] Заява надійшла до Тростянецької ДНК 22.03.2005 р. за №101 (а.с.70). Інші спадкоємці відсутні. Позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.06.2005 р. а саме: на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Перемога» с.Летківка, Тростянецького району Вінницької області, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 19822,82 грн.; на частку майна пайового фонду АКПП «Перемога» с.Летківка Тростянецького району, визначену в розмірі 0,124 відсотків на суму 6047 грн.; на частку майна пайового фонду АКПП «Перемога» с.Летківка Тростянецького району, визначену в розмірі 0,127 відсотків на суму 6081 грн (а.с.80). У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 04.04.2018р. №202/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] , у [PERSON] відсутній, вона має право звернутися до суду з позовом для визнання за нею права власності на частку вказаного житлового будинку після померлої (а.с. 11). Тобто, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу, нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на частину житлового будинку Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] померла [INFO] і спадкоємцем до її майна за заповітом є [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме на 1/5 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] , які належали останній за життя, підлягають задоволенню.

Outcome: approved