Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

У серпні 2019 року, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бобринецької міської ради про позбавлення батьківських прав, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , стягнути на її користь судові витрати по справі. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 13 лютого 2013 року між позивачем та [PERSON] , Кіровоградським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 45, ці обставини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 13 лютого 2013 року. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 13 березня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Фактично шлюбні стосунки було припинено на початку 2016 року. Вони з відповідачем проживали окремо, дитина проживала з позивачем. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував проти того, що дитина [PERSON] , [INFO] , буде проживати з нею. 14 квітня 2016 року рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області (справа №383/244/16-ц) шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Вказано, що відповідач [PERSON] життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні. Відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька у вихованні дитини. Викладені обставини свідчать про фактичну можливість батькові спілкуватися та утримувати доньку, але у нього виникло вольове небажання не виконувати відносно дитини батьківських обов`язків, покладені на нього законом. З 2016 року позивач з донькою проживали спільно з громадянином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею, дитиною та [PERSON] склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному сприйманню життя та оточуючих людей. 11 січня 2018 року позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 13 Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Зазначено, що [PERSON] відноситься до Вишневської Софії як до своєї рідної доньки та бажає її удочерити. На сьогоднішній день доньці [PERSON] , [INFO] , вже чотири роки, але до батька громадянина [PERSON] вона не має ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також у спілкуванні з позивачем ніколи про нього не запитувала, та не цікавилась. Позивач та її чоловік - [PERSON] не заперечували [PERSON] спілкуватись з малолітньою донькою, але у батька ніколи не було бажання побачитися та поспілкуватися з донькою, про що свідчить пояснення від сусідів [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки управління освіти Миколаївської міської ради дошкільного навчального закладу № 85 від 08 квітня 2019 року № 2/4 [PERSON] дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад № 85 міста Миколаєва з 17 квітня 2018 року і по теперішній час. За період відвідування ДНЗ, (зі слів вихователів), дитину приводить до ДНЗ та забирає мати - [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Мати цікавиться, бере участь у питаннях освітньо-виховного процесу дитини, здійснює сплату за харчування дитини в ДНЗ. [PERSON] жодного разу в ДНЗ не з`являвся. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 04 квітня 2019 року протокол 32, відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що батько долею дитини та її станом здоров`я не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, з донькою не спілкується. Відповідно до листа служби у справах дітей виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького від 12 липня 2018 року № 1657 вказано, що спеціалістами здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] . Під час відвідування двері не відчинили. На залишене запрошення з`явився батько [PERSON] , який відмовився надати пояснення та документи щодо виконання ним своїх батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи інтереси дитини комісія рекомендувала органу опіки та піклування виконавчого комітету Бобринецької міської ради надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] . З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 14 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання /а.с.33-34/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні /а.с.60-61/. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. За вказаного, суд вирішує справу слухати за даної явки і наявних матеріалів у справі, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 282 ЦПК України, про що представник позивача не заперечував. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бобринецької міської ради не заперечувала проти позбавлення батьківських прав [PERSON] та підтримала наданий висновок від 02 травня 2019 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідача ніколи не бачив. Свідок [PERSON] пояснила, що має з позивачем дружні відносини, є її сусідкою, відповідача бачила один раз. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», які мають для суду характер правового звичаю і підлягають застосуванню через статтю 7 ЦК України, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.16 зазначеної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею № 11 цього ж Закону вказано, що «Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». Згідно статті № 12 цього ж Закону вказано, що «Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до статті № 15 цього ж Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею». Судом встановлено, що 13 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 45. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 13.03.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13 лютого 2013 року, Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 45 розірвано. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , позивач уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим її прізвище змінилось на « [PERSON] ». Згідно листа голови комісії з реорганізації служби у справах дітей від 12.07.2018 року направленого службі у справах дітей Бобринецької міської ради, повідомлено, що спеціалістами служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] . Під час відвідування двері не відчинили. На залишене запрошення з`явився батько [PERSON] , який відмовився надати пояснення та документи щодо виконання ним своїх батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Доступ до помешкання для складання акту обстеження умов проживання не було надано. Відповідно до довідки від 08.04.2019 року завідувача ДНЗ № 85 Миколаївської міської ради, виданої [PERSON] в тому, що її донька [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад № 83 м. Миколаєва з 17.04.2018 року і по теперішній час. За період відвідування ДНЗ, (зі слів вихователів), дитину приводить до ДНЗ та забирає мати [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Мати цікавиться, бере участь у питаннях освітньо-виховного процесу дитини, здійснює сплату за харчування дитини в ДНЗ. [PERSON] жодного разу в ДНЗ не з`являвся. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бобринецької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 02 травня 2019 року, виконавчий комітет Бобринецької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити громадянина [PERSON] , батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків підтверджено в судовому засіданні показами свідків [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] протягом тривалого часу не займається вихованням та матеріальним утриманням своєї малолітньої доньки, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи. Все вищевикладене, є нічим іншим, як свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, тому суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме [PERSON] , необхідно позбавити батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved