Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У серпні 2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором від 31 травня 2007 року № 001-23049-310507. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 31 травня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-23049-310507 за умовами якого позивач відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, оформив та надав в користування відповідача картку з тарифним пакетом Visa Класичний, та надав держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в загальному розмірі 1500 грн. з лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 3500 грн., а відповідач зобов'язалася щомісяця в строки визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Оскільки на даний час зобов'язання по вказаному кредитному договору не виконуються, просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості станом на 27 травня 2015 року в зазначено вище розмірі, в тому числі: тіло кредиту - 9224 грн. 08 коп. Представник позивача - ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання 15 та 27 січня 2016 року не з'явилась, 20 листопада 2015 року надала до суду заперечення, в якому вказала, що позивач в позовній заяві посилається на пункти договору, які в ньому взагалі відсутні та на те, що заборгованість нарахована їй безпідставно, а тому просила відмовити в задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, врахувавши думку сторін, викладену в письмовій форму, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Встановлено, що 31 травня 2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-23049-310507 (а.с.3) за умовами якого позивач відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, оформив та надав їй в користування картку з тарифним пакетом Visa Класичний, та надав держателю карти кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в загальному розмірі 1500 грн. з лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 3500 грн. Відповідно до вказаного договору, обслуговування карткового рахунку відповідачки здійснюється на умовах, викладених в тарифному пакеті «Visa Класичний», який є додатком №1 до договору. У відповідності до п.п. 1.1, 2.1 договору, режим функціонування рахунку та використання картки регулюється чинним законодавством України, умовами платіжної системи, правилами (здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичним особам), а також умовами договору. Правила здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичним особам, затверджуються Рішенням Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» та оприлюднюються шляхом їх розміщення на інформаційних стендах банку в приміщеннях банку та на сайті банку www.deltabank.com.ua. Згідно п. 2.12 відповідачка зобов'язалася здійснювати оплату вартості послуг, які надаються Банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування Рахунку, в розмірі, строки та порядок, визначенні Правилами та тарифами. Встановлено, що зобов'язання з повернення кредиту відповідачем [PERSON] належним чином не виконуються. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору станом на 27 липня 2015 року заборгованість відповідача складає 22344 грн. 57 коп. ( 9224 грн. 08 коп. - тіло кредиту, 5180 грн. 09 коп. - прострочене тіло кредиту, 7940 грн. - заборгованість за комісіями). Зазначена обставина підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с. 6-7). В силу ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд знаходить необґрунтованими заперечення відповідачки про те, що розмір її заборгованості за кредитним договором є меншим, ніж той який заявлений позивачем, так як доказів на підтвердження зазначеного, відповідачкою суду не надано. У той же час, враховуючи, що зобов'язання відповідачкою щодо повернення кредиту не виконуються, а вимоги позивача про повернення наданого кредиту відповідають вимогам закону, позовні вимоги банку підлягають задоволенню. В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 22 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк». Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь держави сума судового збору в розмірі 243,60 грн., що була визначена згідно закону на момент звернення позивача до суду.

Outcome: approved