overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22 серпня 1992 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обовязки, в даний час шлюбні відносини вони не підтримують. Вважає, що примирення між ними та відновлення сімї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 1992 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Бугаївською сільською радою Глобинського району Полтавської області зроблений актовий запис № 8, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ № 334065 від 22.08.1992 року. Сторони більше трьох років подружні відносини не підтримують; оскільки почуття любові та поваги втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Від шлюбу сторони по справі неповнолітніх дітей не мають. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 27 травня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того, зазначила, що після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 27 травня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 27 травня 2006 року актовий запис № 420 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 9). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з липня 2015 року, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання дитини відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказує, що з 11 січня 2012 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 11 січня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 091508, виданим 11 січня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], цей факт підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 1777053 від 19.07.2013 року, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. З грудня 2014 року сторони проживають окремо, неповнолітня дочка проживає разом з матір'ю позивачем по справі [PERSON] - та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 11.11.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказала, що з червня 2015 року вони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги не надає. Вказує, що не працює, тому що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тому не має можливості повноцінно виховувати та утримувати дитину. Просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на її утримання. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу . У судовому засіданні представник позивача уточненні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу до досягнення дитиною 3 років. Суд, заслухавши пояснення сторін та\~ дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивачка і відповідач знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 11.11.2014 року виконавчим органом Щербинівської селищної ради міста Дзержинська Донецької області, актовий запис № 11. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено копією про народження дитини. Відповідач у добровільному порядку матеріально утримувати дружину відмовляється. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина і вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 20.01.2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що від сумісних шлюбних відносин з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, відповідач у добровільному порядку не приймає участі у її матеріальному утриманні. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В заяві, що надійшла в судове засідання, позивач підтримала свої позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла в судове засідання позов визнав та просив справу слухати в його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони проживали разом без реєстрації шлюбу. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.01.2012 року Новокрасненською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області (а.с.6). Дитина проживає разом з матір'ю в [ADDRESS], та знаходиться на утриманні позивача. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як випливає із змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька( ст. 183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Враховуючи те, що відповідач не працює, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку(доходу) відповідача. Розмір щомісячних стягнень не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності до вимог ч.2 ст. 182 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до кредитної спілки «Коштовна» про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що боржник з серпня 2013 року не виконує рішення Хмельницького міськрайонного суду щодо повернення коштів, прострочує виконання грошового зобов'язання, чим завдає позивачу додаткового фінансового збитку. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, письмово клопотала про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного судового розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 липня 2013 року з відповідача на користь позивачки за неналежне виконання умов депозитного договору в частині повернення вкладнику заощаджень стягнуто заборгованості в розмірі 5 тис. 453 грн. 95 коп. В подальшому, в ході виконавчого провадження державним виконавцем першого міського відділу ДВС з кредитної спілки у примусовому порядку (відкрито провадження 21.08.13 р.) стягнуто 728 грн. 87 коп., при цьому залишкова заборгованість станом на момент звернення [PERSON] до суду склала 4 тис. 725 грн. 08 коп. Відповідно до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. В силу положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливим стягнути з відповідача на користь [PERSON] інфляційні втрати (2 тис. 768 грн. 03 коп.) та три процента річних (283 грн. 44 коп.) за весь період заборгованості (з 01.08.2013 року по 31.07.2015 року). На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Шарапанівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок. Вказавши, що за життя її баба заповіла їй усе належне їй на час смерті майно. Після смерті баби [PERSON], залишилося спадкове майно, до складу якого входить садиба [ADDRESS]. Позивач не може нотаріально оформити вищезазначений житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. З цих підстав звернулася до суду та просила визнати за нею право власності на вищезазначений житловий будинок. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача до суду не з'явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в селі Шарапанівка Крижопільського району Вінницької області померла баба позивача [PERSON], яка заповіла усе належне їй на час смерті майно позивачеві. Заповіт на день смерті не змінено і не скасовано. До складу спадкового майна входить садиба по [ADDRESS], яка складається із житлового будинку, який позивач оформити нотаріально не може у зв'язку з тим, що втрачені правовстановлюючі документи на нього. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З довідки приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу Питель М.С. № 405/01-16 від 20.08.2015 року вбачається, що нотаріальне оформлення спадщини, а саме: житлового будинку [ADDRESS], неможливе через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. З довідки Жабокрицької сільської ради (№770 від 02.12.2014 року) вбачається, що позивач та покійна спадкодавець проживали разом та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 17 травня 2012 року в смт.Томашпіль Томашпільського району Вінницької області помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями, розташований по вул.Комсомольській, № 18 в смт.Томашпіль Томашпільського району Вінницької області. Крім позивачки є спадкоємцями її сестра [PERSON] та брат [PERSON]. Однак позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини через те, що перебувала за межами України , в Сірійській Арабській Республіці, за місцем проживання свого чоловіка , просить суд позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи по суті у її відсутності, позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, надіслали до суду заяви, в яких просять розглянути справу по суті у їх відсутності, позов визнають. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17 травня 2012 року в смт.Томашпіль Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] .Після смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями, розташований по вул.Комсомольській , № 18 в смт.Томашпіль Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцями за законом [PERSON] є його діти [PERSON], [PERSON] , [PERSON], які від прийняття спадщини не відмовилися . Нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом позивачці відмовлено в зв»язку з пропуском шестимісячного строку подання нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини. Звертаючись із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, [PERSON], як на поважну причину пропущення цього строку послалася на перебування за межами України, в Сірійській Арабській Республіці за місцем проживання свого чоловіка . Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, слід погодитися з доводами позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини з вищенаведених у рішенні підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 24 березня 2013 року в с.Ракова Томашпільського району Вінницької області помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,8034 га розташована на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля» с.Ракова у розмірі 7465 грн. (майновий сертифікат серії ВІ № 368). Позивачка є спадкоємицею за законом.Крім позивачки є спадкоємцями її діти [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від своєї частки спадщини на її користь . Однак позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини зважаючи на свій похилий вік, так як є [INFO], просить суд позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи по суті у її відсутності, позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити. Від Раківської сільської ради надійшла заява про розгляд справи по суті у відсутності представника останньої, відповідач позов визнає, не заперечує в його задоволенні. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 24 березня 2013 року в с.Ракова Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] .Після смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,8034 га розташовану на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля» с.Ракова у розмірі 7465 грн. Спадкоємцями за законом [PERSON] є його дружина [PERSON], яка від прийняття спадщини не відмовилася , [PERSON] його син , який від прийняття спадщини відмовився , [PERSON] його донька , яка від прийняття спадщини відмовилася. Нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом позивачці відмовлено в зв»язку з пропуском шестимісячного строку подання нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини. Звертаючись із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, [PERSON], як на поважну причину пропущення цього строку послалася на свій похилий вік та скрутне матеріальне становище . Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, слід погодитися з доводами позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини з вищенаведених у рішенні підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved