Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на те, що 7 серпня 2010 року року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 727. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї сталося байдужість відповідача до проблем сім'ї, ігнорування її думки, подружні зради та небажання утримувати родину та дитину. Вказані обставини часто становились підставою для сварок. Все це планомірно призвело до втрати колишніх почуттів один до одного. З листопада 2012 року вони остаточно припинили шлюбні відносини і поновлювати їх більше наміру не мають. Позивачка не бачить сенсу у збереженні сімї, оскільки цей шлюб є лише формальністю, не бачить необхідності в наданні часу для примирення. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 7 серпня 2010 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 727. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2012 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало байдужість відповідача до проблем сім'ї, ігнорування думки позивачки, подружні зради та небажання утримувати родину та дитину, на ґрунті чого між подружжям виникали сварки, що призвело до втрати колишніх почуттів один до одного. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, взаємними права та обов'язками, мають різні бюджети. Примирення між сторонами неможливе та недоречне. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243,60 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved