Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилаються на те, що 04.08.2004 року помер [PERSON] батько та чоловік позивачів. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку з господарськими будівлями на земельній ділянці площею 0,09 га, що розташована по вул.Шевченка, 6 у с. Гора Бориспільського району Київської області. [PERSON] свідоцтва на право власності на житловий будинок не отримував. За час свого життя [PERSON] склав заповіт відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON] 27.07.2005 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться вищевказаний будинок та надвірні споруди. [PERSON] при обґрунтуванні вимог посилається на ст..1241 ЦК України відповідно до якої має право на обовязкову частку у спадщині як дружина померлого [PERSON] Тому позивачі звернулися до суду визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частини будинку з господарськими будівлями по вул. Шевченка, 6 у с. Гора Бориспільського району Київської області, який розташований на земельній ділянці площею-0,09 га та визнати за [PERSON] право власності на 5/8 частини будинку з господарськими будівлями по вул.Шевченка,6 у с. Гора Бориспільського району Київської області, що розташований на земельній ділянці площею-0,09 га. У судове засідання представник [PERSON] [PERSON] не зявився. Надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає та просить задовольнити його. Позивач [PERSON] у судове засідання також не зявилася. Надала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник Гірської сільської ради Бориспільського району у судове засідання не з'явився. Сільський голова [PERSON] надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника Гірської сільської ради, Бориспільського району Київської області. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.08.2004 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК №094590 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області від 08.08.2007 року (а.с.12). [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯФ №684384 від 29.03.1956 року, виданого Попівською сільською радою Буцького району Черкаської області, актовий запис №3 (а.с. 37). Згідно Довідки виконавчого комітету Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області №1844 від 03.12.2008 року, виданої [PERSON] та [PERSON] про те, що померлому 04.08.2004 року [PERSON] належав на праві особистої власності житловий будинок та сарай, які розташовані на земельній ділянці площею 0,09 га, що знаходяться по вул.Шевченка, 6 в с.Гора Бориспільського району Київської області. Померлий проживав та був зареєстрований за вищевказаною адресою з 1984 року по день смерті (а.с.13). Також дана обставина підтверджується довідкою №348 від 30.10.2014 року виданою КП «БТІ» (а.с.57). 01.06.2004 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого на випадок його смерті все своє майно заповів [PERSON] (а.с.14). 24.02.2010 року [PERSON] звернулась до Бориспільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її чоловіка та з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на ? частину житлового будинку №6 по вул.. Шевченка у с. Гора Бориспільського району Київської області (а.с. 36). Постановою державного нотаріуса Бориспільської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з тим, що вона не надала правовстановлюючого документу на житловий будинок, належний її чоловіку [PERSON] (а.с.16). 27.07.2005 року [PERSON] отримала державний акт серії ЯА №611063 на право власності на земельну ділянку площею 0,0901 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка знаходиться по вул.. Шевченка, 6 в с.Гора Бориспільського району. Як вбачається із Довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописки) у будинку померлого [PERSON] зареєстровані: [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с. 46). Як вбачається з довідки на право особистої власності робітника або службовця на будинок, що видається, у звязку видачею свідоцтва про право на спадщину, №1844 від 03.12.2008 року, згідно з записом погосподарської книги Гірської сільської ради за реєстраційним номером №670, житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в Бориспільському районі, с.Гора, вул.Шевченка, буд. 6, належав [PERSON] на праві особистої власності. Будинок був побудований у 1985 році (а.с. 13). 18 серпня 2010 року на вказане домоволодіння КП Бориспільської районної ради Бориспільського районного «Бюро технічної інвентаризації» був виготовлений технічний паспорт ім'я [PERSON] (а.с.8-11). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказане домоволодіння. У відповідності до ст..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25 січня 1956 року по 04.08.2004 року - день смерті спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ЯФ №684384 виданого Попівською сільською радою Буцького району Черкаської області (а.с.37). У відповідності ст. 22 КЗпШС України (в редакції 1969 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння,користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що будинок №6 по вул..Шевченка в с.Гора Бориспільського району Київської області, що належав померлому на праві особистої власності, побудований у 1984 році, тобто набутий за час шлюбу тому є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Таким чином, [PERSON] має право на спадкування ? частини житлового будинку , що розташований на земельній ділянці площею 0,09 га, що знаходиться по вул.. Шевченка, 6 у с. Гора Бориспільського району Київської області,що належав померлому. У разі відсутності заповіту [PERSON] та [PERSON] мали б право на спадкування ? частини будинку в рівних частинах, тобто по ? частини будинку. Оскільки є заповіт, то [PERSON] належить обовязкова частка 1/8 частина та її ? частина, а [PERSON] належить 3/8 частини будинку, що належав померлому [PERSON] Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], за час свого життя померлий склав заповіт відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON] (а.с.14). Так як, [PERSON] дружина померлого має право на 1/8 обовязкову частку спадкового майна, то інша частина, а саме 3/8 частини вищевказаного житлового будинку підлягає спадкуванню за заповітом за [PERSON] Тобто [PERSON] враховуючи її частку ? та обовязкову 1/8 частку будинку, належить 5/8 частин, а [PERSON] 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями на земельній ділянці площею 0,09 га, що розташована по вул.Шевченка, 6 у с. Гора Бориспільського району Київської області. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачі не можуть, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Враховуючи те, що позивачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] проте оформити своє право на спадщину не можуть у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати право власності на 3/8 частини будинку з господарськими будівлями по вул.Шевченка,6 у с. Гора Бориспільського району Київської області, що розташований на земельній ділянці площею-0,09 га. за [PERSON], а за [PERSON] 5/8 частин вищевказаного будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування, після смерті [PERSON]

Outcome: approved