Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовував тим, що він та відповідачка [PERSON], 13 липня 2013 року зареєстрували у відділі державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області шлюб, актовий запис № 80. Від цього шлюбу у них народилася дочка -[PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім»ї стало те, що їхні сімейні проблеми все більше віддаляли їх одне від одного. І в решті їх шлюб розпався. Між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 13 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області шлюб, актовий запис № 80. Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явилася, позовні вимоги визнала, просила задовольнити. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 13 липня 2013 року зареєстрували у відділі державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області шлюб, актовий запис № 80. Від цього шлюбу у них народилася дочка -[PERSON], [INFO]. З пояснень відповідача вбачається, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Зі змісту ст. 112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], та зареєстрований 13 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області шлюб, актовий запис № 80. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved