Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 4000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення нею 23 років або до закінчення навчання. В обґрунтування позову зазначала, що відповідач у справі [PERSON] є її батьком, вона у 2016 році досягла повноліття. Відповідно до договору №\~92/26-2015-А про навчання від 17 серпня 2015 року отримує платні освітні послуги у вищому навчальному закладі Українська медична стоматологічна академія за спеціальністю лікувальна справа, є студенткою цього навчального закладу, що підтверджується довідкою №\~1284 від 11 серпня 2020 року. З часу досягнення повноліття і до закінчення попереднього навчального року відповідач добровільно надавав їй матеріальну допомогу. Проте влітку цього року він повідомив її про те, що не має більше бажання продовжувати її утримання, незважаючи на те, що вона продовжує навчання, яке завершить у віці 23 років. Навчання є платним, за 2020-2021 навчальний рік вартість навчання складає 19387 грн. Крім оплати за навчання, їй необхідно також купляти спеціальну літературу, яка коштує дорого. Навчається вона на денній формі навчання, тому самостійно забезпечувати свої побутові потреби можливості не має, змушена також винаймати житло. Відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України відповідач як батько зобов`язаний надавати їй як повнолітній дочці, яка продовжують навчання, матеріальну допомогу. Підстави, які унеможливлюють стягнення з [PERSON] аліментів відсутні, останній займає посаду начальника групи зв`язку, є державним службовцем, інших дітей чи осіб, які перебувають на його утриманні, він не має, неодружений. Відповідно до щорічної декларації за 2019 рік він отримав дохід у розмірі 195916 грн., що складає 16326 грн. 33 коп. на місяць. Позивач вважає, що відповідач має змогу надавати їй матеріальну допомогу у вигляді сплати аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. у місяць, при цьому вважає, що такий розмір аліментів не буде надмірним для відповідача, оскільки складає 25\~% його заробітку. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначав, що проти задоволення позову та стягнення з нього на користь позивача аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 4000 грн. він заперечує, оскільки викладені у позові відомості щодо його грошового забезпечення є недостовірними. Позивач не підтвердила, що вона не може самостійно себе забезпечувати, на його думку, вона може працювати у вільний від навчання час. Обов`язок щодо утримання повнолітньої дочки покладається на обох батьків, позивач у позові не зазначила, у якому розмірі їй надає допомогу матір. Позовні вимоги визнає частково, погоджується із сумою аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., які він має можливість сплачувати. В іншій частині позов вважає необґрунтованим, недоведеним та таким, що базується на бажанні позивача. Просив суд задовольнити позов лише частково. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, оскільки вона не має можливості особисто прийняти участь в розгляді справи, позов підтримує. Вважає, що викладені у позовній заяві обставини та надані нею докази є достатніми для задоволення судом поданого нею позову та стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 3000 грн. на місяць до закінчення навчання або досягнення нею 23 років. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд він не повідомив, заяву про розгляд справ за його відсутності до суду не подавав. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову частково, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та шлюб позивача. Із договору №\~92/26-2015-А про навчання від 17 серпня 2015 року вбачається, що Вищий державний навчальний заклад України Українська медична стоматологічна академія надає позивачу [PERSON] освітню послугу за спеціальністю лікувальна справа. Загальна вартість освітньої послуги становить 110394 грн., вартість навчання за 2020-2021 навчальний рік складає 19387 грн. Відповідно до довідки №\~1284 від 11 серпня 2020 року позивач [PERSON] є студентом 5 курсу денної форми навчання зазначеного навчального закладу, термін закінчення нею навчання 30 червня 2021 року. Згідно із щорічною декларацією за 2019 рік відповідач [PERSON] отримав дохід у загальному розмірі 195916 грн. Із доданої відповідачем до відзиву копії довідки про його доходи вбачається, що [PERSON] працює начальником групи зв`язку у Київському міському військовому комісаріаті, його заробітна плата за червень жовтень 2020 року становить 13670 грн. 25 коп. у місяць з урахуванням податків і зборів. За винятком прибуткового податку в розмірі 2501 грн. 38 коп. та військового збору в розмірі 208 грн. 45 коп. щомісячний дохід відповідача становить 10960 грн. 42 коп. У ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)\~інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 20 постанови №\~3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведеного, однією з обов`язкових умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, є наявність в їхніх батьків можливості надавати їм таку допомогу. Обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, покладається на обох батьків. Аналогічна правова позиція сформульована Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №\~208/3075/16, у якій зазначено, що правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Суд встановив, що позивач [PERSON] дочка відповідача [PERSON] навчається на платній основі в Українській медичній стоматологічній академії, у зв`язку із навчанням вона потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, придбання спеціальної літератури, оплату проживання за місцем знаходження навчального закладу, доказів розміру таких витрат позивач суду не надала. У поданій до суду заяві від 06 січня 2021 року позивач зазначала, що викладені у позові обставини та надані нею докази є достатніми для стягнення із відповідача на її користь у зв`язку з навчанням аліментів у розмірі 3000 грн. на місяць. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, проти стягнення з нього аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 2000 грн. він не заперечує, вказуючи на те, що саме в такому розмірі він має можливість сплачувати аліменти, в іншій частині позовні вимоги вважає необґрунтованими та не доведеними. Також зазначав, що обов`язок щодо утримання повнолітньої дочки законом покладається на обох батьків. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи принцип рівності прав і обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню частково в розмірі 2500 грн. у місяць у межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial