Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

У серпні 2017 року представник позивача ТОВ «Надія» - адвокат Коваленко Павло Павлович звернувся до суду з позовом до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області в особі державного реєстратора Слободанюка В.О. про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, посилаючись на те, що 20.11.2011 року між ТОВ «Надія» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,6002 га, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, строком на 6 років, зареєстрований у встановленому порядку 21.12.2012 року у відділі Держкомзему у Казанківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №482360004001396. На підставі вказаного договору позивач користується належною [PERSON] земельною ділянкою. Проте на початку весни 2017 року позивач дізнався, що [PERSON] уклав з ФГ «Меліхов» ще один договір оренди землі, відповідно до якого передав в оренду зазначеному господарству земельну ділянку, яка перебуває в оренді у позивача. На підставі вказаного договору державним реєстратором Відділу державної реєстрації Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області було винесено рішення №33164563 від 26.12.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис про реєстрацію речового права на зазначену земельну ділянку за ФГ «Меліхов» строком на 20 років. Оскільки на одну і ту саму земельну ділянку оформлені документи, які підтверджують право оренди, і надають обом суб'єктам господарювання право приступати до обробки земельної ділянки та отримувати з неї врожай, позивач вважає, що права орендаря - ТОВ «Надія», в якого виникло першочергове право оренди (користування) землею, грубо порушене та підлягає захисту, а реєстрація відповідачем права оренди земельної ділянки за ФГ «Меліхов» є незаконною, а тому просить суд скасувати рішення державного реєстратора Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексовим номером: 33164563 від 26.12.2016 року про право оренди земельної ділянки [PERSON] загальною площею 8,6002 га, розташовану в межах Олександрівської сільської ради Миколаївської області за ФГ «Меліхов». Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про те, що останній позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від державного реєстратора - Слободанюка В.О. до суду надійшла заява про те, що останній проти позовних вимог не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Було встановлено факт подвійної реєстрації. Під час вчинення реєстраційних дій державному реєстратору було подано витяги з державного земельного кадастру про земельну ділянку в якому не було вказано про реєстрацію договору оренди землі, зареєстрованого до 2013 року. Запит до Відділу Держгеокадастру у Казанківському районі державним реєстратором не був зроблений, так як він не вбачав в цьому необхідності і тому була проведена подвійна реєстрація. Факт подвійної реєстрації було встановлено в квітні 2017 року, однак самостійно внести зміни до державного реєстру прав на нерухоме майно не було можливим тому, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» це непередбачено, а вирішується в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, з урахуванням того, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши заяви сторін та письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно ст.125 ЗК України (в редакції від 02.07.2009 року) право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції до 01.01.2013 року) - договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст. 202 ЗК України (в редакції до 01.01.2013 року) Державна реєстрація земельних ділянок здійснювалась у складі державного реєстру земель, що складався з двох частин: книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Ця ж стаття ЗК України в редакції від 07.07.2011 року передбачає, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 135 від 23.05.2003 року «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 травня 2003 року за № 408/7729, який діяв до 01.01.2013 року, було встановлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах». Крім того, повноваження щодо ведення державного реєстру земель були покладені на ДП «Центр ДЗК» Також відповідно до п.3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 №43 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. № 354/3647 (в редакції, яка діяла до 20.04.2010 року) , передбачено, що Державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Таким чином, в 2012 році реєстрація правовстановлюючих документів на земельні ділянки, у тому числі договорів оренди земельних ділянок, здійснювалась у Державному реєстрі земель відділом Держкомзему у Казанківському районі. Відповідно до ч. 4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої Казанківським районним судом Миколаївської області, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 8,6002 га, розташованої в межах Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER], виданого Казанківською районною держаною адміністрацією Миколаївської області 04.03.2004 року. Судом встановлено, що 20.11.2011 року між ТОВ «Надія», та [PERSON], як власником земельної ділянки площею 8,6002 га, строком на 6 років був укладений договір оренди землі. Договір було зареєстровано головним спеціалістом відділу Держкомзему у Казанківському районі Миколаївської області у державному земельному кадастрі, про що у Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок було зареєстровано запис від 21.12.2012 року за № 482360004001396. Вказане підтверджується оглянутим в судовому засіданні договором оренди землі від 20.11.2011 року, актом прийому-передачі об'єкта оренди від 20.11.2011 року, записами в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договору оренди земельної ділянки від 21.12.2012 року за №001423. Таким чином на даний час Державний земельний кадастр функціонує паралельно із Державним реєстром речових прав на нерухоме майно. Діяльність органів державної реєстрації речових прав з 01.01.2013 року регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким передбачено право державного реєстратора запитувати від органів виконавчої влади відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Судом встановлено, що державним реєстратором Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області внесений запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №33164563 від 26.12.2016 року. Згідно роз'яснення Державної реєстраційної служби України №2951/05-15-13 від 06.08.2013 року «Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними право набувачами» встановлено, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку державний реєстратор повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, які здійснювали їх державну реєстрацію до 01.01.2013 р. Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте відповідач підтвердив, що під час вчинення реєстраційних дій державному реєстратору було подано витяги з державного земельного кадастру про земельну ділянку в якому не було вказано про реєстрацію договору оренди землі, зареєстрованого до 2013 року. Запит до Відділу Держгеокадастру у Казанківському районі державним реєстратором не був зроблений, так як він не вбачав в цьому необхідності і тому була проведена подвійна реєстрація. Також відповідачем не надано доказів визнання недійсним, розірвання чи припинення дії договору оренди землі від 20.11.2011 року, укладеного між ТОВ «Надія» та [PERSON], на час укладення договору оренди землі між ФГ «Меліхов» та [PERSON], зареєстрованого державним реєстратором Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №33164563 від 26.12.2016 року. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст.203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Таким чином, судом встановлено факт існування одночасно двох правочинів щодо однакового об'єкту договору та зобов'язань, що суперечить законодавству України та породжує наслідки зобов'язань по двом договорам одночасно. З врахуванням викладеного, суд вважає, що договір оренди землі, що був укладений 01.12.2016 року між ФГ «Меліхов» та [PERSON], зареєстрованого державним реєстратором Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №33164563 від 26.12.2016 року, суперечать вказаним нормам матеріального права, а тому є недійсним з моменту його вчинення, оскільки на час його укладення та на час реєстрації за ФГ «Меліхов» права на оренду землі були чинними договір оренди спірної земельної ділянки від 20.11.2011 року, який був укладений між ТОВ «Надія» та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно ч.2 вказаної статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктами 2.3 та 2.6 вказаного Порядку передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, що посвідчують його особу. А тому, на підставі викладеного, суд вважає, що зазначена позовна вимога підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, а саме: судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved