Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

У січні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання свідоцтва про право власності на житловий будинок недійсним, скасування державної реєстрації та визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що її батьку - [PERSON] належало на праві власності домоволодіння № 40 по вул. Байкальській в м. Дніпро. 01.04.2007 року [PERSON] помер. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька через те, що право власності на домоволодіння зареєстровано за іншою особою, а саме відповідачкою по справі. Право власності за відповідачкою на дане нерухоме майно зареєстровано на підставі сфальшованого свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, реєстровий № 246-12, виданого 21.09.1989 року відділом комунального господарства АНД районної ради народних депутатів. Просила визнати свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 40 по вул. Байкальській у м. Дніпро, в якому зазначено, що воно видано 21.09.1989 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів на імя [PERSON], яке має реєстровий номер 246-12 та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.06.2016 року номер запису про право власності 15098415, скасувати запис про державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності 15098415 від 17.06.2016 року) на будинок № 40 по вул. Байкальській в м. Дніпро за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), який було вчинено на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 21.09.1989 року відділом комунального господарства виконавчого комітету АНД районної ради народних депутатів, реєстровий номер 246-12, визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) право власності в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], померлого 01.04.2007 року, на будинок № 40 по вул. Байкальській в м. Дніпро. Позивачка та представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Просили задовольнити в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася згідно правил частини 4 статті 76 ЦПК України. Третя особа у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КИ № 590067 (а. с. 10). Будинок № 40 по вул. Байкальській в м. Дніпро належав на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.12.1990 року, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстр № 1-4970 (а. с. 7, 8, 79-81). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. [PERSON] помер 01 квітня 2007 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 609 від 20.04.2007 року (а. с. 103). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки № 672 квартального комітету № 1 від 14.11.2016 року [PERSON] проживала з [PERSON] та була зареєстрована за адресою: [INFO] на момент його смерті (а. с. 9). Факт проживання позивачки разом із батьком на момент його смерті за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, 40 підтвердила у судовому засіданні допитана як свідок сестра позивачки [PERSON] Таким чином, позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька, який помер 01.04.2007 року. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] від 23.12.2016 року (а. с. 6) було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, будинок 40, після померлого 01.04.2007 року [PERSON] у звязку із тим, що право власності на нерухоме майно зареєстроване за іншою особою. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 11-12) право власності на будинок № 40 по вул. Байкальській в м. Дніпрі зареєстровано за [PERSON] 17.06.2016 року на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, серія та номер: реєстр № 246-12, виданий 21.09.1989 року Відділом комунального господарства виконавчого комітету АНД районної ради народних депутатів. Згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 21 вересня 1989 року (а. с. 137), яке містить в матеріалах реєстраційної справи №955183112101, дане Свідоцтво отримала [PERSON] на підставі рішення виконкому АНД районної Ради народних депутатів № 1148 від 14 березня 1989 року. Згідно відповіді АНД районної у місті Дніпрі ради № 5/5-306 від 14.08.2017 року (а. с. 158) вулиця Байкальська, 40 в м. Дніпрі належить до дислокації Індустріального району міста. Згідно відповіді АНД районної у місті Дніпрі ради № 5/5-312 від 17.08.2017 року (а. с. 159) рішення виконавчого комітету АНД районної ради народних депутатів № 1148 від 14.03.1989 року, на підставі якого було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, 40, протягом 1989 року не приймалося. Відсутність даного рішення підтверджується також переліком рішень виконкому АНД районної ради за 1989 рік (а. с. 160-162). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оскільки наявними у справі доказами встановлено, що рішення виконавчого комітету АНД районної ради народних депутатів № 1148 від 14.03.1989 року, на підставі якого було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, 40, не приймалося, свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 40 по вул. Байкальській у м. Дніпро, в якому зазначено, що воно видано 21.09.1989 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів на імя [PERSON], має бути визнано недійсним та скасовано запис про державну реєстрацію права власності на будинок № 40 по вул. Байкальській в м. Дніпро за [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки понесені нею судові витрати у розмірі 2039,39 грн.

Outcome: approved