Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У серпні 2012 року позивач звернулась до суду з позовною заявою (том 1 а.с.2-4), з урахуванням уточнених позовних вимог (том 1 а.с.66-76, том 2 а.с.56-58) просила ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рахунок погашення боргу спадкодавця [PERSON] за розпискою від 30.10.2009 року - 11241,60 грн., заборгованість по процентам - 459,42 грн., судовий збір - 228,00 грн., витрати за надання юридичних послуг - 1200,00 грн., витрати на виклики до суду - 220,44 грн., з кожного з відповідачів. В обґрунтування позову вона вказала на те, що у жовтні 2009 року передала в борг [PERSON] 5000,00 доларів США, які останній зобов'язався повернути до грудня 2009 року, про що власноручно написав розписку. [INFO] року [PERSON] помер не виконавши зобов'язань щодо повернення боргу, а відповідачі як спадкоємці першої черги після смерті боржника прийняли спадщину у встановленому порядку, у зв'язку з чим, позивач вимушена звернутись до суду з позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені та уточнені позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, заперечувала проти їх задоволення, зазначивши, що її померлий чоловік зазначену розписку написав у нетверезому стані, тому що останній час зловживав спиртними напоями, крім того, після смерті чоловіка вона у спадщину нічого не отримала, оскільки нотаріус їй повідомила, що не може видати свідоцтво доки справа перебуває у суді, а також у зв'язку з тим, що відсутні документи на спадкове майно, яких у неї немає, бо всі документи знаходяться у позивача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також позовні вимоги не визнала, та зазначила, що про борги батька їй нічого не відомо, його життям вона не цікавилась, бо останній час, до своєї смерті, він з ними не мешкав, а мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті, вона у спадок також нічого не отримувала, крім того, вважає, що не повинна віддавати свої кошти по боргам батька, крім того, вона є студенткою та отримує стипендію, іншого заробітку не має. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та повідомив суду, що позов не визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Вислухавши представника позивача, заперечення відповідачів, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 30 жовтня 2009 року [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 5000,00 доларів США, які зобов'язався повернути до 30 грудня 2009 року (том 1 а.с.16). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть (том 1 а.с.88). Встановлено, що після смерті [PERSON], із відповідними заявами про прийняття спадщини, шляхом своєчасного звернення до нотаріальної контори, звернулись спадкоємці першої черги - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (том 2 а.с.149-153). Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно приписів ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч.ч.2,3 зазначеної статті, позбавляється права вимоги. Виходячи зі змісту ч.3 ст.1281 ЦК України цей строк застосовується у тому випадку, коли кредитор не знав і не міг знати про відкриття спадщини. Оскільки спадкоємці померлого не повідомили кредитора про смерть [PERSON] і відкриття спадщини відповідно до вимог ч.1 ст.1281 ЦК України, суд дійшов до висновку про поширення на правовідносини сторін норм ч.3 ст.1281 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. В судовому засіданні встановлено, що позивач не знала і не могла знати про відкриття спадщини; спадкоємці померлого не повідомили останню про смерть [PERSON], оскільки їм також не було відомо про боргові зобов'язання [PERSON] Позивач дізналась про смерть [PERSON] 13 червня 2012 року, що підтверджено копією письмової вимоги (претензії), адресованої Сьомій державній нотаріальній конторі (том 2 а.с.158-159) та надісланої 14.06.2012 року відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] (том 1 а.с.7). Також, встановлено, що позивач, свої вимоги до спадкоємців [PERSON], [PERSON] не пред'явила, доказів на підтвердження зазначеного, суду не надала, чим не виконала вимоги ч.3 ст.10 ЦПК України, відповідно до якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як ні підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи обсяг спадщини, судом встановлено, що померлому [PERSON] належало: транспортний засіб «Fiat Doblo Panorama» державний номер [NUMBER] (том 2 а.с.164), 52/100 частини квартири [ADDRESS] (том 1 а.с.11-13), внесок до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Еластомед» у розмірі 21000,00 грн. (том 2 а.с.166-168) та внесок до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Техсервіс» у розмірі 4594,00 грн. (том 2 а.с.170-172). Досліджуючи спадкову справу судом встановлено, що відповідачі - спадкоємці першої черги - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], свідоцтв про право на спадщину не отримували (том 1 а.с.154,155), будь-якого майна у спадщину також не одержали. За таких обставин, та з урахуванням того, що відповідачі фактично спадщину не прийняли, а лише звернулись із відповідними заявами про прийняття спадщини, шляхом своєчасного звернення до нотаріальної контори, будь-якого майна у спадщині не одержали, вимоги позивача є незаконними. Інші посилання представника позивача суд не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст.ст.84,88 ЦПК України, вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу, судових витрат, задоволенню не підлягають, оскільки останній в позові відмовлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed